Справа № 548/1304/16-ц
Провадження № 2/548/58/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2017 р. Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря - Листопад В.Л.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією.

ВСТАНОВИВ:

31.08.2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» звернулось до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_2 збитки за без облікове використання електроенергії у сумі 33745 грн. 83 коп.

Позовні вимоги щодо обґрунтовані тим, що 17 листопада 2015 року при перевірці працівниками Хорольської філії ПАТ «Полтаваобленерго» у житловому будинку в селі Кузубівка Хорольського району Полтавської області було виявлено самовільне підключення до електромережі позивача поза приладом обліку. Таким чином електроенергія не обраховувалась і споживалась не обліковано, про що в присутності відповідача було складено акт № 00002780 від 17 листопада 2015 року. На підставі акту було складено розрахунок обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення та визначено розмір заподіяних збитків, який склав 33745 грн. 83 коп. Користувачем вказаного житлового будинку є ОСОБА_2, він був присутній при складанні акту, а тому повинен відшкодувати вищевказану суму збитків.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з вищевказаних підстав та зазначила, що сума позову розрахована відповідно до методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричної енергією. Відповідач є формальним власником вказаного будинку, так як цей житловий будинок є колгоспним двором, і станом на 1991 рік він в ньому був зареєстрований одноособово. Крім того після смерті ОСОБА_4 він доглядав за будинком та при складанні акту про порушення не заперечував, що користувався електричною енергією та електроприборами, що залишилися після ОСОБА_4, а тому повинен нести відповідальність як власник та користувач будинку.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позов не визнали. Вказали, що відповідач не є власником спірного будинку, а лише періодично наглядав за ним після смерті ОСОБА_4, електроенергією не користувався. В день складання акту про порушення, тобто 17.11.2015 року виявив в помешканні сторонніх осіб, що розпивали спиртне, після яких і залишився ввімкнений обігрівач. При засіданні комісії присутній не був, протокол засідання комісії та розрахунок заборгованості не отримував. Позов з цих підстав вважав безпідставним, в його задоволенні просив відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши показання свідків, та наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом даного спору є стягнення вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення», обрахованої на підставі складеного акту про вчинення цього порушення згідно «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії…».

Судом встановлено, що згідно по господарської книги будинковолодіння в якому виявлено працівниками позивача порушення правил користування електричною енергією рахувалося за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5. Вказане домоволодіння відносилося до категорії «колгоспний двір», остання рахувалася головою колгоспного двору.

Судом встановлено, що з 1986 року у вказаному домоволодіння був зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який після смерті ОСОБА_5 став головою колгоспного двору.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у визначеному законом порядку право власності на вказане домоволодіння не оформив та був знятий з реєстрації в 28.01.2004 року, після чого був зареєстрований за своїм постійним місцем проживання в житловому будинку своєї матері ОСОБА_6 в с. Кузубівка Хорольського району.

З показань допитаних в судовому засіданні свідків судом встановлено, що відповідач ОСОБА_7 в житловому господарстві ОСОБА_5 ніколи не проживав, так як постійно мешкав за місцем проживання матері в цьому ж населеному пункті.

Після смерті ОСОБА_5 спірним домогосподарством користувався ОСОБА_4, з яким позивачем 12 березня 2007 року було укладено договір № 28086 про користування електричною енергією, відповідно до якого останній до дня смерті сплачував кошти за користування електричною енергією, а в подальшому від імені померлого по цьому ж договору кошти за електроенергію сплачувалися матір'ю відповідача.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадщину після нього прийняла ОСОБА_8.

Як встановлено судом 17 листопада 2015 року при перевірці працівниками Хорольської філії ПАТ «Полтаваобленерго» у приміщенні житлового будинку в с. Кузубівка Хорольського району Полтавської області було виявлено самовільне підключення електроустановки струмоприймачів до мережі, яка є власністю енергопостачальника, поза приладом обліку, електроенергія не обраховувалась. Складено акт №00002789 від 17.11.2015 року, в якому споживачем зазначено відповідача ОСОБА_2 в акті повідомлено про засідання комісії 09.12.2015 року з 09 по 11:30 год. Також складена схема підключення та сфотографовано приміщення, спосіб підключення до мережі і вилучена частина проводу, відібрано письмове пояснення від ОСОБА_2, відповідно до якого останній не заперечував факт користування електроприладами, що залишилися в будинку після смерті ОСОБА_4

Згідно довідки Андріївської сільської ради № 02-12/224 від 14.04.2016 року з посиланнями на записи в погосподарській книзі сільради будинок за адресою с. Кузубівка (колишній власник ОСОБА_4.) є безхазяйним, закинутий об'єкт. Питання щодо передачі вказаного майна у комунальну власність територіальної громади не вирішувалося.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 4 від 09.12.2015 року, що проводився у відсутність відповідача ОСОБА_2, було встановлено, що споживач ОСОБА_4 причетний до порушення ПКЕЕН та допустив його шляхом самовільного підключення відкритої електропроводки до лінії електроспоживання.

Рішенням комісії від 09.12.2015 року (протокол №4) ОСОБА_4 нараховано 46838 кВт.годин спожитої без обліку електроенергії на суму 33745 грн. 83 коп.

До протоколу виготовлено розрахунок обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення».

Протокол засідання комісії та рахунок надіслано ОСОБА_4 16.12.2015 року за адресою с. Кузубівка Хорольського району.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Судом встановлено, і це не заперечується сторонами по справі, що між ОСОБА_2 та позивачем відсутні договірні стосунки.

Відповідно до п.2 «Правил користування електричною енергією для населення», затвердженого постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року (надалі Правила) споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил є самовільним підключенням.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про електроенергетику» самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку є правопорушеннями в електроенергетиці. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.53 «Правил» у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

Зазначеним пунктом Правил передбачено також право споживача бути присутнім на засіданні комісії з розгляду акту. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил.

Таким чином згідно п. 53 «Правил користування електричною енергією для населення» підставою для покладення на споживача обов'язку сплатити заподіяні збитки у вигляді вартості електроенергії, що була спожита безобліково є наявність трьох обставин, а саме : виявлення факту самовільного підключення (складається акт), засідання комісії на якому приймається рішення про причетність споживача до порушення ПКЕЕН в якому зазначається розмір збитків (оформлюється протоколом) до якого додається розрахунок заборгованості, та направлення протоколу та розрахунку споживачу з вимогою сплатити нараховану заборгованість.

При цьому процедура складання акту та засідання комісії передбачає участь споживача, до якого в подальшому буде висунута вимога про відшкодування заподіяних збитків.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач пред'явив позов до саме ОСОБА_2 про стягнення завданої шкоди. Підставою позову вказав акт про порушення від 17.11.2015 року, складений відносно останнього, протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення правил користування електиричною енергією для населення Хорольської філії від 09.12.2015 р. № 4, згідно якого не відповідач ОСОБА_2, а померлий ОСОБА_4, як споживач, допустив порушення п.48 ПКЕЕН шляхом самовільного підключення електроустановки струмоприймачів до електромережі, яка є власністю електропостачальника та розрахунок обсягу та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення», відносно померлого ОСОБА_4

Вимогу про сплату нарахованих збитків відповідач направив на ім'я та на адресу ОСОБА_4

Відповідно до ст.. 53 Правил у разі відмови споживача відшкодувати збитки енергопостачальник передає справу до суду, який під час розгляду справи перевіряє, у тому числі факт наявності порушення споживачем ПКЕЕН, правильність здійснених постачальником електричної енергії розрахунків тощо.

Як встановлено судом ОСОБА_2 не був присутній при засідання комісії, рішення комісії 09.12.2015 року про причетність саме ОСОБА_9 до без облікового використання електричної енергії не приймалося, останньому не направлявся протокол засідання комісії та розрахунок заборгованості з вимогою про добровільну сплату нарахованих збитків.

Згідно п. 2 ПКЕЕН побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником;

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є законним власником чи співвласником будинковолодіння де виявлено безоблікове використання електроенергії, він також не є користувачем вказаного домоволодіння, так як відсутні документи, що посвідчують його право користування (договір оренди, реєстрація місця проживання), він постійно не проживав у вказаному будинковолодіння, а лише періодично навідувався туди, щоб попередити розкрадання майна, тому в розумінні Закону України «Про електроенергетику» та ПКЕЕН він не є споживачем послуг позивача.

Відносини, що виникли між сторонами витікають із деліктних правовідносин, а тому позивач повинен був довести в судовому засіданні належними та допустимими доказами, що шкода спричинена саме відповідачем та довести наявність причинного зв'язку між його діями та наслідками.

Наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що особою причетною до порушення правил ПКЕЕН є ОСОБА_4 ( протокол засідання комісії…. № 4 від 09.12.2015 року), а не відповідач ОСОБА_2

Сам по собі акт про порушення № 00002780 від 17.11.2015 року не є підтвердженням причетності ОСОБА_2 до безоблікового використання електроенергії, а є підтвердженням факту виявлення в помешканні де знаходився ОСОБА_2 самовільного підключення електропроводки поза приладом обліку.

Виходячи з того, що протокол від 09.12.2015 року складено відносно споживача ОСОБА_4, вбачається безпідставність покладення відповідальності саме на відповідача ОСОБА_9

Суд констатує, що після смерті ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2 спадщину не прийняв, натомість спадщину прийняла ОСОБА_8, що підтверджується довідкою завідуючої другої Кременчуцької нотаріальної контори Сороколат І.М. № 1486/01-16 від 24.10.2016 року.

Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_2 є формальним власником будинковолодіння де виявлено без облікове використання електроенергії, так як станом на 1991 рік був головою «колгоспного двору», а тому повинен нести відповідальність за заподіяні збитки не заслуговує на увагу, так як своє право власності на це будинковолодіння він не оформив, у визначеному законом порядку права власності на нього не набув, а тому не може вважатися власником цього нерухомого майна.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, про необхідність відмови в задоволенні позову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.3, 15, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання через Хорольський районний суд Полтавської області апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: