Справа № 314/320/17 Провадження № 2/314/441/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької облсті у складі головуючого судді Беспалько Т.Д.,при секретарі Печонкіної В.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

У січня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2014 року він набув право власності на 1/2 частину квартири № 16, яка знаходиться за адресою: вул. Черновоноармійська, нині Софіївська,2, у м. Вільнянську, Запорізької області. Однокімнатна квартира загальною площею 36,98 кв.м, житловою 15,2 кв. м. Власником іншої 1/2 частини вищевказаної квартири є відповідач ОСОБА_2 Після оформлення спадку позивач вирішив вселитися для постійного проживання в ній, однак відповідач чинить перешкоди, ключі від вхідних дверей є тільки у нього, тому він не має жодної технічної можливості увійти до належного йому приміщення та використовувати його за призначенням. Крім того, позивач прохав стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

Уточнивши позовні вимоги, просив суд: вселити його до 1/2 частини квартири по вул. Софіївській ( колишній Червоноармійській), буд.2, кв. 16, м. Вільнянськ, Вільнянського району, Запорізької області та судовий збір у розмірі 640 гривень.

В судовому засіданні представники позивачів позов підтримали, представник відповідача позов не визнав, мотивуючи тим, що відповідач перешкод в користуванні та розпорядженні майном 1/2 належної позивачу частини квартири не робить.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2014 року він набув право власності на 1/2 частину квартири № 16, яка заходиться за адресою: вул. Черновоноармійська, нині Софіївська,2, у м. Вільнянську, Запорізької області після смерті ОСОБА_3, померлої 23 лютого 2014 року. Право власності підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо нерухомого майна № 26319845 від 03.09.2014 року.

Однокімнатна квартира загальною площею 36,98 кв.м, житловою 15,2 кв. м. Власником іншої 1/2 частини вищевказаної квартири є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.02.1994 року. Спірна квартира знаходиться в спільній сумісній власності 2-х співвласників та зареєстрована на праві власності за фізичними особами позивачем та відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, співвласники можуть домовитися про порядок користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тому суд приходить до висновку, що позивач як співвласник спірної квартири має право володіти і користуватися належною йому 1/2 часткою спірної квартири, а відповідач, згідно вимог ст.321 ЦК України, не може позбавляти чи обмежувати її цього права.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Обовязок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Предмет доказування це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір.

Зміст обовязку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання субєктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні відповідачем не надано переконливих доказів та не доведено факту, що він не чинить перешкоди в користуванні власністю позивачу. Не спростовані факти вчинення перешкод з сторони відповідача, які підтверджуються висновками Вільнянського РВ ГУМВС від 07.05.2015 р, 24.11.1016, 30.12.2016 року, 28.01.2017 року.

Співвласник майна має право вимагати усунення перешкод шляхом вселення.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 до 1/2 частини квартири по вул. Софіївській ( колишній Червоноармійській), буд.2, кв. 16, м. Вільнянськ, Вільнянського району, Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Т.Д. Беспалько

05.04.2017