Номер провадження: 22-ц/785/99/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Черевка П.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про визнання недійсним та скасування трудового наказу,-

встановила:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 361 від 06.09.2016 року «Про скасування наказів».

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є директором Одеської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту».

До 04.09.2016 року він перебував на лікарняному, 05.09.2016 року приступив до виконання своїх обовязків директора та дізнався, що під час його відсутності в.о. директора ОСОБА_5 видав накази: № 272 від 05.07.2016 р., № 343 від 24.08.2016 року, № 13 ВК від 22.08.2016 року.

Проаналізувавши ці накази, позивач дійшов висновку щодо їх невідповідності діючому законодавству України та прийняв наступні накази: № 358 від 05.09.2016 року, яким скасовано наказ № 272 від 05.07.2016 року, № 359 від 05.09.2016 року, яким скасовано наказ № 13 ВК від 22.08.2016 року, № 360 від 05.09.2016 року, яким скасовано наказ № 343 від 24.08.2016 року.

У подальшому 06.09.2016 року наказом № 361 від 06.09.2016 року, підписаним ОСОБА_5, були скасовані вищезазначені три накази директора ОСОБА_3, у звязку з тим, що з 05.09.2016 року позивач відсторонений від виконання своїх службових обовязків на час проведення службового розслідування, а тому не мав права видавати накази. Позивач вважає наказ № 361 від 06.09.2016 року незаконним, тому звернувся до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст ухвали, яка оскаржена, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що позов не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки позивач не діє як фізична особа та не просить захистити його особисті порушені права чи обовязки, а звертається до суду як посадова особа та просить визнати недійсним наказ, пов'язаний з діяльністю управлінням філії, тому згідно ст. 12 ГПК України позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 361 від 06.09.2016 року «Про скасування наказів».

Як пояснював позивач, він є директором Одеської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту».

До 04.09.2016 року він перебував на лікарняному, 05.09.2016 року приступив до виконання своїх обовязків директора та дізнався, що під час його відсутності в.о. директора ОСОБА_5 видав накази: № 272 від 05.07.2016 р., № 343 від 24.08.2016 року, № 13 ВК від 22.08.2016 року.

Позивач вважав, видані накази такими, що не відповідають діючому законодавству України, тому прийняв накази: № 358 від 05.09.2016 року, яким скасовано наказ № 272 від 05.07.2016 року, № 359 від 05.09.2016 року, яким скасовано наказ № 13 ВК від 22.08.2016 року, № 360 від 05.09.2016 року, яким скасовано наказ № 343 від 24.08.2016 року.

У подальшому 06.09.2016 року наказом № 361 від 06.09.2016 року, підписаним ОСОБА_5, були скасовані вищезазначені три накази директора ОСОБА_3 у звязку з тим, що з 05.09.2016 року позивач відсторонений від виконання своїх службових обовязків на час проведення службового розслідування, а тому не мав права видавати накази.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У ч. 4 ст. 12 ГПК України зазначено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Критеріями розмежування справи цивільної юрисдикції від справи господарської юрисдикції є одночасно: суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин (приватноправовий чи господарський).

Згідно ст. 161 ЦК України виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.

Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) чи одноособовим (директор, генеральний директор).

Як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач ОСОБА_3, який є директором Одеської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», звернувся до суду з даним позовом як директор цього підприємства.

Також у позові позивач зазначає, що згідно п. 8.2 Положення про Одеську філію ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» Товариство здійснює управління філією через уповноважений ним орган директора філії.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач діє не як фізична особа за вказаним предметом позову, та не просить захистити його особисті порушені права чи обовязки, а звертається до суду як посадова особа директор Одеської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» та просить визнати недійсним наказ, пов'язаний із діяльністю управлінням філії, що за ст. 12 ГПК України підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження, оскільки зазначений спір є компетенцією господарського суду.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, ухвала суду відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_6

ОСОБА_2

ОСОБА_7