Справа № 755/3922/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції м. Києва Озадовського Р.Ю. про визнання неправомірними дій (бездіяльності) посадової особи державної виконавчої служби та зобов'язати вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції м.Києва Озадовського Р.Ю. про визнання неправомірними дій (бездіяльності) посадової особи державної виконавчої служби та зобов'язати вчинити певні дії.

Як зазначено у статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал місцевих загальних судів, які винесені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, мають розглядатись в порядку ст.383 Цивільного процесуального кодексу України.

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Відповідно до частини першої та другої статі 26 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представника сторін та третіх осіб. У справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявник, інші заінтересовані особи, їхні представники.

За змістом ст. 26 Цивільного процесуального кодексу України сторона виконавчого провадження, яка звернулась до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби розглядаються в судами згідно ст.383 Цивільного процесуального кодексу України за участю, як заінтересованих осіб, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без руху, оскільки подана до суду скарга на дії посадової особи відділу державної виконавчої служби за формою не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, з урахуванням положень ч.4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у поданій до суду скарзі суб'єктний склад сторін визначено як «скаржники» та «відповідач», в той же час при зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця суб'єктний склад сторін цивільного процесу має бути визначений як заявник (особа, яка звертається до суду) та заінтересована особа (посадова особа відповідного відділу державної виконавчої служби, як суб'єкт оскарження), що зумовлює надання заявникам строку для усунення недоліків для подання належним чином оформленої скарги на дії державного виконавця.

Відповідно до ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях119-121 Цивільного процесуального кодексу України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Скаргу скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції м.Києва Озадовського Р.Ю. про визнання неправомірними дій (бездіяльності) посадової особи державної виконавчої служби та зобов'язати вчинити певні дії залишити без руху, про що повідомити заявникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та надати строк до „19" квітня 2017 р. для виправлення вказаних недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

С у д д я