УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самочинно збудованих споруд за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 4 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_4, зазначивши, що їй на праві власності належить 29/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідачу належить 21/50 частин цього будинку. Приблизно з 1996 року ОСОБА_4 почала виконувати будівельні роботи з реконструкції будинку, зробила самочинну прибудову, яка спирається на несучу конструкцію даху буд. літ. «А» - конька. Із-за чого на балконах даху виявилися тріщини, дощ та сніг потрапляють на горище, вода біжить по стінах, що призводить до замикання електромережі. Крім того зазначене позбавляє її можливості обслуговувати частину даху, що належить саме їй. Тому позивач просила суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом часткового демонтажу другого поверху з території житлового будинку літ. «А».

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 8 серпня 2016 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом часткового демонтажу даху другого поверху з території житлового будинку літ. «А». Вирішено питання про судовий збір.

Рішенням апеляційного суду рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов дійшов висновку про наявність правових підстав для знесення самочинного будівництва - шляхом часткового демонтажу даху другого поверху з території житлового будинку літ. «А».

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, виходив із того, що позивачем не заявлялись вимоги про усунення перешкод у користуванні житловим будинком; позивачем не доведено, що будівництво другого поверху спірного будинку відповідачем здійснено саме на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить 29/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1, а відповідачу належить 21/50 частин цього будинку.

19 червня 2015 року на ім'я ОСОБА_3 Департамент ДАБІ у Запорізькій області надав відповідь, в якій зазначив, що будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку (А2-2) АДРЕСА_1 виконані самовільно, ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності, та надано припис від 20 квітня 2015 року про усунення порушень згідно вимогам діючого законодавства.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилалась на те, що відповідач здійснила самочинне будівництво, яке негативно впливає на цілісність будинку, унаслідок незаконної прибудови другого поверху у будинку, який сторонам належить на праві спільної часткової власності, на балконах даху виявилися тріщини, дощ та сніг потрапляють на горище, вода біжить по стінах, що призводить до замикання електромережі. Крім того зазначене позбавляє її можливості обслуговувати частину даху, що належить саме їй.

Відповідно до чч. 1, 2 та 4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пп. 5, 17 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч. 4 ст. 376 та ст. 391 ЦК України).

Саме на такі норми права та фактичні обставини справи ОСОБА_3 посилалась при пред'явленні позову.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном.

У порушення наведених норм матеріального права та вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України апеляційний суд не дав належної правової оцінки посиланням позивача на те, що здійснене відповідачем будівництво є самочинним, що воно негативно впливає на цілісність будинку, унаслідок незаконної прибудови другого поверху у будинку, який сторонам належить на праві спільної часткової власності, на балконах даху виявилися тріщини, дощ та сніг потрапляють на горище, вода біжить по стінах, що призводить до замикання електромережі, та те, що зазначена будівля позбавляє позивача можливості обслуговувати частину даху, що належить їй на праві власності. Посилання суду на те, що позивач не просила усунути перешкоди у користуванні будинком, а тільки земельною ділянкою, неможливо вважати обґрунтованими, оскільки будинок, який перебуває у спільній частковій власності сторін, знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача та користуванні відповідача.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 4 жовтня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська

Судді:В.М. Коротун
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
О.В. Попович