Справа № 415/1576/17
Провадження № 2/415/823/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Данько Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що вона навчається у професійно-технічному навчальному закладі «Привільський професійний ліцей» на денній формі. Стипендію отримує у мінімальному розмірі, мама ОСОБА_3 померла 25.01.2017 року. Батько добровільної допомоги на її утримання не надає. У звязку з наведеним, просить суд, з стягнути з відповідача, з урахуванням уточнень, на її користь аліменти у звязку з продовженням навчання в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку)щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до моменту закінчення навчання, а саме 07 червня 2018 року, але не більше як до досягнення нею віку 23 років.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

У ході судового розгляду встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД №499107, виданого 30.01.2017 року виконавчим комітетом Привільської міської ради м. Лисичанська Луганської області ОСОБА_3 померла 25 січня 2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис 18.

Згідно наданого позивачем свідоцтва про народження серії І-ЕД № 092990, виданого 17 грудня 1998 року Привільською міською радою м. Лисичанська Луганської області, ОСОБА_1 народилась 13 листопада 1998 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 75. Батьком записаний ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_3.

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 17.03.2017 року, наданого Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, 16 квітня 1992 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Буряк) ОСОБА_5 розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис 209.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2015 року навчається у професійно-технічному навчальному закладі «Привільський професійний ліцей» на ІІ курсі за професією «Кравець». Очікуємий термін закінчення навчального закладу 07 червня 2018 року, згідно довідки від 16.01.2017 року №03 наданої професійно-технічним навчальним закладом «Привільський професійний ліцей».

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 визнаний батьком дитини ОСОБА_1, яка народилась 13.11.1998 у громадянки України ОСОБА_3 про що зроблено відповідний запис №10, про що свідчить копія свідоцтва про визнання батьківства І-ЕД №105077 виданого 17.17.1998 року Привільською міською радою м. Лисичанська Луганської області.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Згідно абз. 2 п. 17, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 , вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 , але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто, однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є можливість надавати батьками дитині матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

В ході розгляду справи відповідач позов визнав, про що надав письмову заяву.

Згідно приписів ч.ч.1,4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи .

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд зазначає, що визнання позову в даній справі не суперечить закону чи порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, судом встановлено, що дитина потребує матеріальної допомоги в звязку із навчанням, також беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, , аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 21 березня 2017 року і до припинення ОСОБА_1 навчання, тобто до 07 червня 2018 року, але не більше як до досягнення нею віку 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. на користь держави, за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача: Головне управління держаної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 ( стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Коваленко