Справа № 285/3776/14-ц
провадження № 4-с/0285/5/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді - Помогаєва А.В.

за участю секретаря - Музика Н.Ю.

скаржника ОСОБА_1, представника скаржника ОСОБА_2, представника Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Новоград-Волинський скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС,

встановив:

05.12.2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на постанову державного виконавця від 20.10.2016 року про поновлення виконавчого провадження.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що 20.10.2016р.головний державним виконавцем Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження за виконавчим листом №285/3776/16-ц про зобовязання ОСОБА_1 знести паркан з металопрофілю, встановленого за адресою вул. Шосейна, 22 в с. Броники, Новоград-Волинського району. Скаржник вказує, що нею було знято металопрофіль і встановлено металеву огорожу з сітки, однак державний виконавець зобовязав її знести, тим самим вийшов за межі рішення суду.

Скаржник та її представник у судовому засіданні скаргу підтримали та просили задовольнити. Пояснили, що ОСОБА_1 виконала рішення суду про демонтаж паркану, а державним виконавцем безпідставно поновлено виконавче провадження.

Представник Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС у судовому засіданні проти скарги заперечувала та просила у задоволенні скарги відмовити. Посилалась на пропуск боржником строку оскарження постанови державного виконавця. Крім того, пояснила, наступне.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області № 285/3776/14-ц від 30.09.2015 р. було задоволено позов ОСОБА_4 та зобовязано ОСОБА_1 знести паркан з металопрофілю, що встановлено по вул. Шосейна, 22 в с. Броники, Новоград-Волинського району.

28.10.2015 р. винесено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання рішення суду.

Боржником частково виконано рішення суду, а саме - вчинено дії з демонтажу металопрофілю, з якого складався паркан. Разом з тим, замість металопрофілю на металевий каркас закріплено металеву сітку, яка фактично є новим парканом, що закріплений на несучих конструкціях попереднього паркану.

З метою визначення необхідності продовження виконавчих дій, державний виконавець 08.07.2016 року звернувся до Апеляційного суду Житомирської області з заявою про розяснення рішення суду.

У звязку з таким зверненням, на підставі статей 38, 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N 606-XIV (в редакції що діяла на момент вчинення виконавчих дій) державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 31.08.2016 року відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця про розяснення рішення суду.

20.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, яку оскаржує ОСОБА_1

Підставою для поновлення провадження стала ухвала апеляційного суду про відмову у задоволенні заяви державного виконавця про розяснення рішення суду.

05.12.2016 року виконавче провадження закінчено, у звязку з виконанням рішення суду.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена державним виконавцем у відповідності до вимог Закону, підстави для її скасування відсутні.

Виконавче провадження перебувало на виконанні у головного державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС ОСОБА_5, яка на теперішній час звільнена з посади.

Заінтересована особа - стягувач ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У судовому засіданні 05.01.2017 року була присутня та заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність.

Неявка належним чином повідомленого стягувача не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

20.10.2016 року державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про поновлення виконавчого провадження. Скаргу подано до суду 05.12.2016 року.

ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку з посиланням на стан здоровя, що перешкоджав своєчасному зверненню до суду та надано докази на підтвердження наявності захворювання.

Під час відкриття провадження у справі суд залишав скаргу без руху, та після отримання доказів поважності причин пропуску, дійшов висновку про необхідність поновлення пропущеного строку.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області № 285/3776/14-ц від 30.09.2015 р. було задоволено позов ОСОБА_4 та зобовязано ОСОБА_1 знести паркан з метало профілю, який встановлено по вул. Шосейна, 22 в с. Броники, Новоград-Волинського району.

На підставі рішення видано виконавчий лист, який стягувачем предявлено до виконання..

28.10.2015 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання рішення суду до 03.11.2015 р.

17.11.2015 р. було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 20.10.2015 р. про відкриття касаційного провадження.

05.05.2016 р. постановою державного виконавця було відновлено провадження та направлено вимогу ОСОБА_1 виконати рішення суду.

25.05.2016 р. державним виконавцем було проведено перевірку виконання рішення і встановлено, що демонтовано металевий профіль, а металевий каркас залишився.

03.08.2016 р. було зупинено виконавче провадження, у звязку зі зверненням державного виконавця про розяснення рішення суду.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 31.08.2016 року відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця про розяснення рішення суду.

20.10.2016 р. постановою державного виконавця виконавче провадження було відновлено про що сторонам направлено повідомлення.

11.11.2016 р. державним виконавцем здійснено виїзд за адресою с. Броники, вул. Шосейна, 22, та встановлено, що паркан, на який складається з металевого каркасу, не знесено.

25.11.2016 р. ОСОБА_1 повідомила, що металевий каркас знятий. При перевірці цей факт було підтверджено.

05.12.2016 р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Скаржник не зазначає, яку саме норму Закону було порушено державним виконавцем.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року N 606-XIV (в редакції що діяла на момент вчинення виконавчих дій) було встановлено право державного виконавця зупинити виконавче провадження у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Порядок і строки зупинення виконавчого провадження визначено ст. 39 того ж Закону.

Оскільки ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 31.08.2016 року відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця про розяснення рішення суду, підстави для зупинення виконавчого провадження відпали.

Згідно ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року

№ 1404-VIII (у новій редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваної постанови) визначено, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобовязаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державним виконавцем законно було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

Крім того, суд бере до уваги, що постановою державного виконавця від 05.12.2016 року виконавче провадження закінчено у звязку з повним виконанням рішення суду.

За таких обставин, скасування поновлення виконавчого провадження, яке на теперішній час вже виконано, суперечить нормам Закону України «Про виконавче провадження» та не має будь-якого сенсу.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність порушень прав чи свобод скаржника з боку державного виконавця, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208-210, 383-387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 13.02.2017 року

Суддя А.В. Помогаєв