Справа № 489/6063/16-ц
Номер провадження 2-з/489/5/17
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток в праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток в праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачу та її доньці ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. 18.05.2016 р. ОСОБА_3 померла, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки вищевказаної квартири. Після смерті доньки позивачка звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано за чоловіком померлої документ, що підтверджує право власності спадкодавиці на частку цієї квартири - відсутній.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд квартиру АДРЕСА_2 визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3, яка померла 18.05.2016 р. та відповідача ОСОБА_2; визначити за ОСОБА_3, яка померла 18.05.2016 р. ? частку в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину даної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 18.05.2016 р.

З метою запобігання порушення своїх прав та забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду позивачка заявила вимоги про забезпечення позову, відповідно до яких просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Накладення арешту на майно відповідача (боржника) є видом забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, метою якого є запобігання можливості уникнення стороною виконання покладеного на неї зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідачем вже відчужено спірну квартиру, яка на теперішній час належить на праві власності іншій особі.

Згідно Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 08.12.2016 р. квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_4.

Позивачкою заявлено вимоги про накладення арешту на спірне майно - з метою упередження його подальшого відчуження та неможливості виконання в майбутньому рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 щодо накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом спору є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток в праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4, заборонивши здійснення відносно неї будь-яких угод, повязаних з її відчуженням (купівля-продаж, міна, дарування і т.п.).

Арешт накладено 03.02.2017 р.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Н.С. Тихонова