Справа № 645/1647/16-ц
Провадження № 2/645/141/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - Горпинич О.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Страхової компанії «АХА Страхування», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в остаточно уточненій редакції якого просив стягнути з СК «АХА Страхування» на його користь 800 грн. за проведення оцінки вартості майнової шкоди, стягнути з ОСОБА_3 на його користь 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, в рахунок додаткових витрат на послуги нотаріуса в сумі 41 грн. та послуги копіювальної техніки 57 грн. 60 коп., в рівних частках.

В обґрунтування позову посилався на те, що 20.11.2015 року о 14 годині, ОСОБА_3, керуючи автомобілем Opel Omega, номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул. ОСОБА_4 та Салтівського шосе в м. Харкові, виконуючи поворот ліворуч не обрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ ТF698К, номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого був ОСОБА_5, після чого ОСОБА_3, залишив місце ДТП до приїзду працівників патрульної служби. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а саме: вмятини на правому задньому крилі, пошкодження лакофарбованого покриття на задньому бампері з правої сторони та задньому правому крилі. Відповідно до звіту № 18 від 16.03.2016 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої внаслідок транспортного засобу, встановлено вартість відновлювального ремонту у сумі 4197 грн. 73 коп.. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2016 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Як вбачається зі страхового поліса АЕ/3707072 віл 25.07.2015 року ОСОБА_3 застрахував цивільну-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну перед третіми особами в СК «АХА страхування», строк дії полісу з 25.07.2015 року по 24.07.2016 року, з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого.

Позивачу у звязку з ДТП та пошкодженням транспортного засобу було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10 000 грн., оскільки він переніс стрес та незручності, вимушений звертатися до суду.

На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов.

До судового засіданні позивач не зявився, проте присутній його представник підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просивши про їх задоволення.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, присутній його представник заперечував проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими.

Представник СК «АХА страхування» в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у звязку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.11.2015 року о 14 годині, ОСОБА_3, керуючи автомобілем Opel Omega, номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул. ОСОБА_4 та Салтівського шосе в м. Харкові, виконуючи поворот на ліво не обрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ ТF 98К, номерний знак НОМЕР_2, за кермом кого був ОСОБА_5, після чого ОСОБА_3, залишив місце ДТП до приїзду працівників патрульної служби.

В результаті ДТП, що відбулася 20.11.2015 року ЗАЗ ТF698К, номерний знак НОМЕР_2, спричинені механічні пошкодження.

Власником пошкодженого автомобіля ЗАЗ ТF698К, номерний знак НОМЕР_2 є позивач, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СА371353.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів та залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, вирішено питання щодо судових витрат.

Вказана постанова суду набрала законної сили.

На день ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована СК «АХА Страхування» відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АЕ/3707072 від 24.07.2015 року; відповідно до полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну складає 50000,00 гривень, франшиза становить 0,00 гривень.

Позивачем було замовлено Радар-1 оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, де зазначено, що майнова шкода, завдана власнику транспортного засобу становить 4197,73 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду,у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати)та виплатити його.

Згідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування(крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Суд вважає за необхідне стягнути з СК «АХА страхування» витрати позивача на проведення оцінки вартості майнової шкоди, завданої власником КТЗ в розмірі 800 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до п. 34.2, 34.3 ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик не направив свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру збитків, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди, у такому разі страховик зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач провів досудове експертне дослідження.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до положення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами та доповненнями) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до яких, за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.

Відповідно доп.5цього ж Пленуму, до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В обґрунтування цієї частини позовних вимог, позивач вказував, що в результаті пошкодження його автомобіля відбулись суттєві, вимушені зміни у його повсякденному житті, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з пошкодженням його майна, змінився нормальний життєвий уклад позивача в результаті позбавлення позивача можливості користуватися транспортним засобом.

У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 міжнародної Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен, при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому слід застосовувати практику Європейського суду з прав людини в національному судочинстві, як інструменту функціонування Конвенції, що є частиною національного законодавства.

Як визначено у Рішенні Європейського суду з прав людини «Справа Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого королівства»(Case of ABDULAZIZ, CABALES AND BALKANDALI), 1985 р., з огляду на її природу, моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення.

Відповідно до матеріалів справи «Бурдов проти Росії»/ Розгляд по суті і справедлива сатисфакція/, Страсбург, 7 травня 2002 року, Європейський суд прийшов до висновку, що внаслідок виявлених порушень, які не можна вважати виправленими лише завдяки визнанню судом наявності порушення, заявник зазнав певної моральної шкоди. Однак зазначена у вимозі конкретна сума є надмірною. Керуючись при визначенні суми компенсації принципом справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції, суд зменшив суму моральної шкоди.

Як визначено у статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положенням статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення цієї позовної вимоги в повному обсязі, оскільки не надав доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру саме на суму заявлену в позові, оскільки належних та допустимих доказів суду надано не було, але враховуючи характер та обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач внаслідок пошкодження його майна, яке є у володінні та користуванні його та його родини, що змусило його та його сім`ю в деякій мірі змінити постійний спосіб свого життя, суд задовольняє позовні вимоги в сумі 2000 грн.

Що стосується позовних вимог стягнення додаткових витрат на послуги нотаріуса в сумі 41 грн. та послуги копіювальної техніки 57 грн. 60 коп., в рівних частках, то вони задоволенню не підлягають.

Витрати на складання довіреності у нотаріуса позивач міг безпосередньої звернутися до суду із відповідним позовом, та представляти свої інтереси самостійно, або скористатися безоплатною допомогою, крім того відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

При цьому, у разі заявлення клопотання фізичною особою-довірителем клопотання про посвідчення судом довіреності на ведення справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, суд може ухвалою посвідчити таку довіреність. Так, у разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності на ведення справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до журналу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи. Довіреність посвідчується лише для розгляду конкретної справи, тобто не може бути посвідчено довіреність, яка передбачає не пов'язані з розглядом цієї справи повноваження.

Витрати за послуги копіювальної техніки. Суду надано квитанцію № 01/2303 від 23.03.2016 року, в якій зазначено про індивідуальні послуги, але внизу дописано від руки копії матеріалів для суду та відповідача, проте не зрозуміло саме, які копії матеріалів та по якій справі, а також не надано калькуляції вартості одного листа та скільки копії листів було зроблено.

Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Предмет доказування це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір.

Зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим.

Заперечення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником відповідача не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. А тому посилання представника відповідача на суперечності в документах щодо характеру пошкоджень застрахованого транспортного засобу, а також відсутності сертифікату суб'єкта оціночної діяльності, судом відхиляються з огляду на те, що відповідачами не надано доказів завищення розміру заподіяного збитку застрахованому автомобілю. Жодних клопотань про призначення експертизи представником не заявлялося.

Рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У звязку із частковим задоволення позову відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає перерахунку відшкодування понесених позивачем судових витрат, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 551 грн. 20 коп., але позивачем помилково сплачено судовий збір в сумі 1378 грн..

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом п. 1 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем було сплаченого зайво судовий збір на суму 826 грн. 80 коп. та зазначена сума підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 88, 209,212,214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути зі Страхової компанії «АХА Страхування» на користь ОСОБА_2 витрати, понесені за проведення оцінки вартості майнової шкоди в сумі 800 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 2000 грн..

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути зі Страхової компанії «АХА Страхування» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 110 грн. 24 коп..

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Немишлянському районі м. Харкова (адреса: м. Харків, проспект Маршала Жукова, буд. 17, ) повернути ОСОБА_2 зайво сплачену суму судового збору в розмірі 826 (вісімсот двадцять шість) грн.. 80 коп..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: