АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/1201/16-ц Номер провадження 22-ц/786/546/17Головуючий у 1-й інстанції Михайлюк О. І. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Справу призначено до розгляду (а.с.22).

Із вказаною ухвалою не погодилась відповідач, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати у зв'язку із порушенням підсудності.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилалась на те, що, оскільки позов подано як про визначення місця проживання дитини так і про стягнення аліментів, відкриття провадження місцевим судом за позовною заявою, в якій об'єднано дві позовні вимоги, що територіально відносяться до різної підсудності, є безпосереднім порушенням норм закону та прав відповідача.

Також, на думку апелянта, місцевим судом не було досліджено, що, відповідно до вимог ч.1 ст.110 ЦПК України, позови про стягнення аліментів пред'являються за зареєстрованим місцем проживання позивача.

У поданих до суду апеляційної інстанції запереченнях на апеляційну скаргу, які були уточнені в подальшому, ОСОБА_2 зазначає, що, оскільки зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 26.12.2016 року вибула з країни, то вона не могла 15.01.2017 року подати за власним підписом апеляційну скаргу до місцевого суду. Окрім того, вказує, що, не зважаючи на той факт, що позивач дійсно зареєстрований в м. Кобеляки, він тривалий час проживає та працює в с. Філенкове Чутівського району, де також відвідує дитячий садочок їх малолітня дитина. З урахуванням наведеного вважає, що на підставі ст.110 ЦПК України місцевим судом було вірно визначено підсудність даної справи.

Зазначає, що, на його думку, в діях відповідача вбачаються намагання якомога довше затягти розгляд даної справи через небажання надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги, відповідач просить листування здійснювати за адресою: АДРЕСА_2 (про що також зазначає у надісланій суду заяві від 21.02.2017 року) та обґрунтовує дане клопотання тим, що на даний час вона перебуває за кордоном в Данії, доказом чого є ніби - то копія закордонного паспорту з відміткою про вибуття із країни 26.12.2016 року.

За змістом ст.74 ЦПК України фізичним особам судова повістка направляється за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

З наданої копії закордонного паспорту ОСОБА_3, серія НОМЕР_1, вбачається, що 26.12.2016 року вона вибула з України (а.с.61-62).

Відповідно до копії Візи до Данії №002459897, вбачається, що вона видана на строк з 27.06.2016 року по 23.12.2016 року (а.с.62).

Тобто, на момент вибуття ОСОБА_3 з України, 26.12.2016 року, строк дії Візи до цієї країни закінчився.

Також, за змістом ст.74 ЦПК України, повістки фізичним особам направляються саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку, місцем проживання чи перебування особи, а в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_3 у передбаченому законом порядку проживає чи перебуває за адресою: АДРЕСА_2.

Окрім того, в матеріалах справи є довідка про реєстрацію місця проживання № 285 від 22.12.2016 року, видана Кобеляцькою міською радою, згідно якої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

Надісланою до суду заявою від 21.02.2017р. ОСОБА_4, матір ОСОБА_3, повідомила, що вона отримала судову повістку про виклик на судове засідання до суду її доньки.

Про те, що ОСОБА_3 відомо було про дату, час і місце судового засідання, заявив і позивач, який у телефонному режимі повідомив про це відповідача завчасно.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами та свідомо затягує розгляд справи, оскільки була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, а її неявка у судове засідання не є підставою для відкладення розгляду справи, тому, з метою недопущення порушення встановлених цивільно-процесуальним законодавством строків розгляду справи, з»ясувавши думку позивача, який проти відкладення розгляду справи заперечував, вважаючи це спробою відповідача затягнути розгляд справи, колегія суддів, виходячи з ч.2 ст.305 ЦПК України, приходить до висновку, що справу можна розглядати за наявними повідомленнями про вручення поштових відправлень, які були направлені відповідачу ОСОБА_3 за її зареєстрованою, у передбаченому законом порядку адресою, а саме АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач апеляційну скаргу не визнав та прохав її відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, згідно актового запису №3, вчиненого виконавчим комітетом Филенківської сільської ради Чутівського району Полтавської області, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6, батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3, повторне свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 (а.с.9).

Відповідно до актового запису №1 в Книзі реєстрації шлюбів Филенківської сільської ради Чутівського району Полтавської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено 14.02.2012 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Згідно рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26.09.2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позов задоволено повністю.

Розірвано шлюб, зареєстрований 14.02.2012 року у Филенківській сільській раді Чутівського району Полтавської області (актовий запис №1) між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишено прізвище - ОСОБА_3 (а.с.8).

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив визначити місце проживання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 з ним; стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки і жительки АДРЕСА_1., непрацюючої, аліменти на його користь на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно; стягнення провести негайно і продовжувати до досягнення дитиною повноліття; зобов'язати ОСОБА_3 надати суду відомості про доходи.

Згідно довідки №1111 від 08.12.2016 року, виданої виконавчим комітетом Филенківської сільської ради Чутівського району Полтавської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 та має такий склад сім'ї: дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.11).

Як убачається з довідки про реєстрацію місця проживання №285 від 22.12.2016 року, виданої Кобеляцькою міською радою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

У подальшому, 02.12.2016 року місцевим судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження по даній справі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив із того, що позовна заява відповідає вимогам закону, та при її подачі позивачем правила підсудності порушено не було.

Такий висновок районного суду відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.110 ЦПК України, за вибором позивача, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно ч.14 ст.110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Як убачається з п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року право вибору між судами, яким, згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

З урахуванням наведеного, позивач скористався своїм правом вибору підсудності справи і звернувся до суду за місцем свого проживання та місцевим судом, у відповідності до вимог закону, було відкрито провадження по даній справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що, оскільки позов подано як про визначення місця проживання дитини так і про стягнення аліментів, то відкриття провадження місцевим судом за позовною заявою, в якій об'єднано дві позовні вимоги, що територіально відносяться до різної підсудності є безпосереднім порушенням норм закону та прав відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки при об'єднанні позовних вимог, які територіально відносяться до різної підсудності, право вибору підсудності належить позивачу.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що місцевим судом не було досліджено, що, відповідно до вимог ч.1 ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів пред'являються за зареєстрованим місцем проживання позивача також є безпідставними та необґрунтованими, оскільки положеннями даної статті визначене право позивача на звернення до суду з позовом, як за місцем свого проживання так і за місцем перебування.

Згідно довідки №1111 від 08.12.2016 року, ОСОБА_2 дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , а тому порушення місцевим судом правим підсудності колегія суддів не вбачає.

За таких обставин ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги не спростовують її висновків, а тому підстави для її скасування відсутні.

Разом із тим, при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції відповідачем не було сплачено судовий збір, який відповідно до п.1.9. ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», визначений у розмірі 320,00 грн.та підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303,307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3,- відхилити.

Ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2016 року, - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 320,00 (триста двадцять) гривень судового збору на користь держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ : /підпис/ Л.І. Пилипчук

/підпис/ О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун