АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

02 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України про захист честі, гідності та ділової репутації,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу судді Солом'янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року,

встановила:

у жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача спростувати інформацію, розміщену на офіційному сайті НАБУ в мережі Інтернет стосовно участі позивача у злочині.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року позовну заяву було повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, в якому просив зобов'язати відповідача спростувати інформацію, розміщену на офіційному сайті НАБ України у «Звіті: серпень 2015 - лютий 2016» стосовно його участі у злочині.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2016 року позовну заяву було залишено без руху у зв'язку з тим, що у позовній заяві не було зазначено якого саме змісту інформація була викладена на сайті НАБ України щодо позивача, в якому вигляді була викладена вказана інформація, з чого випливає, що позивача було обвинувачено у злочині. Крім того, позивачем не було вказано яким чином він просить зобов'язати відповідача спростувати інформацію.

07 листопада 2016 року представник позивача направив до суду поштою заяву, у якій просив відкрити провадження у справі, посилаючись на те, що позовна заява відповідає вимогам. ст. 119 ЦПК України.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року позовну заяву було повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки, встановлені ухвало судді Солом'янського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2016 року позивачем усунуті не були. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було безпідставно повернуто позовну заяву позивачу, оскільки така заява у повному обсязі відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, а право обирати спосіб захисту порушеного права належить виключно позивачу. Однак, такі доводи апелянта не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи,а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам ст. 119 ЦПК України. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право. Невиконання зазначених вимог зумовлює наслідки, передбачені ст. 121 ЦПК України.

Однак, вказаним вимогам позовна заява відповідає не в повному обсязі. Доводи позовної заяви з посиланням на доданий до неї малюнок (графічне зображення), яким, як зазначає позивач, було розповсюджено про нього недостовірну інформацію, не містять відомостей про те, якого саме змісту інформація була поширена про позивача. Крім того, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить суд зобов'язати відповідача спростувати інформацію стосовно його участі у злочині, однак не зазначає яким чином він просить це зробити.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу судді Солом'янського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 760/17350/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1348/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Шереметьєва Л.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.