УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/19132/16-ц

Провадження № 2-з/638/158/17

04.04.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В. М. розглянувши заяву заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ПАТ «Куряжський домобудівний комплекс» про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Семіряд І. В.) знаходиться циільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ПАТ «Куряжський домобудівний комплекс» про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

03.04.2017 року ОСОБА_1 подав до Дзержинського районного суду м. Харкова заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити до моменту набрання рішенням по даній справі законної сили ОСОБА_2, а також будь-яким іншим особам, відчуження будь-яким способом ? частини житлового будинку №33 з відповідною частиною надвірних будівель по вулиці Лобачевського, 33 у м. Харкові або майнових прав на неї; заборонити до моменту набрання рішенням по даній справі законної сили відділу реєстрації місця проживання у Новобаварському районі міста Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради проведення будь-яких реєстраційних дій щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: вул. Лобачевського, 33 в м. Харкові. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що згідно правовстановлюючих документів, власником ? частини житлового будинку №33 з відповідною частиною надвірних будівель по вулиці Лобачевського, 33 у м. Харкові є його колишня дружина, та у нього є підстави вважати, що вона спробує здійснити її відчуження. Такі спроби зі сторони колишньої дружини неодноразово відбувалися, як і спроби зняти його з реєстрації. Просить суд заяву задовольнити.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У порушення вимог частини 2 статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову не містить причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 151 ЦПК України, позивачу потрібно обґрунтувати причини необхідності забезпечення вказаного позову, а саме обґрунтувати його припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження вказаного майна, що могло б спричинити неможливість виконання рішення суду, та необхідність забезпечення позову саме вказаним видом забезпечення. Проте, ніяких пояснень з приводу вказаних відомостей надано не було.

При цьому сама заява, оскільки матеріали цивільної справи (позовна заява з додатками) знаходиться у провадженні судді Семіряда І. В. та суддя, що розглядає заяву про вжиття заходів забезпечення позову позбавлений можливості ознайомитися з ними, не містить доказів чи обґрунтування доводів позивача про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення. В заяві не зазначено про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тобто підстав, що дають можливість вважати, що відповідач не виконає зобовязання, та не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має намір вчинити будь-які дії стосовно спірного майна.

Заява про забезпечення позову також не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть при цьому понесені позивачем.

З огляду на викладене, оскільки заявником не обґрунтовано у повному обсязі необхідність забезпечення позову, суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним, доцільним та співрозмірним, та дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ПАТ «Куряжський домобудівний комплекс» про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: