СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/380/17
Провадження № 2/306/279/17
Рядок статзвіту № 47
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

03.04.2017 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Ганчак Л.Ф.

з участю секретаря Пайда Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Свалявської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Свалявського районного суду від 15.11.2016 року. Від перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: донька ОСОБА_3, 23.02.2007р.н., син ОСОБА_4, 11.10.2010р.н., та син ОСОБА_5, 28.09.2015р.н. Спільне проживання з відповідачкою припинено, сторони проживають окремо. Син ОСОБА_4, 11.10.2010р.н., проживає разом з позивачем, позивач постійно турбується про нього та забезпечує спеціальний догляд, своєчасне проходження лікування та реабілітації, якої він потребує за станом здоров'я, оскільки є дитиною-інвалідом. ОСОБА_3, 23.02.2007р.н., більшість часу проводить також у позивача та неодноразово висловлювала бажання постійно проживати з ним. Щодо проживання сина ОСОБА_4 відповідач не заперечує, однак згоди з відповідачем з приводу проживання доньки з позивачем сторони не дійшли. Враховуючи, що донька досягла вже віку з якого вона має право висловлювати бажання щодо проживання з кимось з батьків, позивач вважає, що в даному випадку слід врахувати її думку та визначити проживання доньки разом з ним. Що стосується місця проживання сина ОСОБА_5, 28.09.2015р.н., то позивач не заперечує щодо проживання такого з відповідачем. Позивач має постійне місце роботи та стабільний заробіток, що дозволяє повністю забезпечити дітей всім необхідним для нормального повноцінного розвитку, проживає в добре обладнаному житловому будинку №24 по вул.Невського в м.Свалява, ? частина якого належить позивачу на праві власності. Позивач не вживає спиртних напоїв або заборонених препаратів та є повністю здоровим, відповідач в свою чергу власного житла не має, проживає в батьків, на даний час перебуває у декретній відпустці та не може забезпечити належний догляд та виховання дітей, тим паче, що син ОСОБА_4 має хронічне захворювання та потребує спеціального догляду та своєчасного лікування. А тому вважає, що ним забезпечені всі умови для виховання, розвитку проживання та утримання доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 і при визначенні місця проживання дітей, разом з ним будуть найбільш оптимально на теперішній час враховані інтереси дітей та забезпечено їх матеріальні та духовні потреби, в зв'язку з чим просить позов задовольнити.

Позивач в судове засіданн не зявився, надав суду заяву про розглядж справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини її неявки невідомі, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у відсутності відповідача на підставі ч.4 ст.169, 224-226 ЦПК України (постановляє заочне рішення).

Представник третьої особи ССД Свалявської РДА у судове засіданя не зявився, до суду надійшла заява представника ССД Свалявської РДА про розгляд справи у відсутності представника ССД та надано акт обстеження матеріально-побутових умов фактичного проживання дітей, згідно якого мати не проживає з дітьми.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6М., який було розірвано рішенням Свалявського районного суду від 15.11.2016 року (справа №306/2209/16-ц) (а.с.10).

Від перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: донька ОСОБА_3, 23.02.2007р.н., син ОСОБА_4, 11.10.2010р.н., та син ОСОБА_5, 28.09.2015р.н. (а.с.7,8,9).

Також встановлено судом, що син ОСОБА_7, 11.10.2010р.н., який проживає разом з батьком ОСОБА_1, є дитиною-інвалідом, що стверджується випискою з протоколу ЛКК №016/605 від 20.05.2016р., виданої консультативною поліклінікою Обласної дитячої лікарні (а.с.17). Відповідно до рішення УСЗН Свалявської РДА від 17.01.2017р. за№01 ОСОБА_7, 11.10.2010р.н. направлено на реабілітацію до реабілітаційної установи Свалявського відділення обласного центру ПМСР осіб (а.с.18).

Окрім того, у судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_1 проживає в житловому будинку №24 по вул.Невського в м.Свалява, ? частина якого належить йому на праві власності, загальна площа якого становить 258,8 кв.м. (а.с.12,13), має стабільний заробіток (а.с.11), є здоровим (а.с.14,15), згідно довідки Свалявського навчально-виховного комплексу стверджується, що по заяві батька - ОСОБА_1, син останнього ОСОБА_8, 11.10.2011р.н. регулярно відвідує Свалявський НВК №10, куди його приводить та забирає батько (а.с.19).

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За правилами ст.ст. 155, 161 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини і якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 8 ЗУ Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За ст. 11 даного Закону, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створенняналежних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке розлучення може бути необхідним, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Принцип ст. 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України , так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають значення.

За таких обставин, суд вважає, що поскільки мати не проживає з дітьми, позивач має намір вчиняти постіно дії щодо турботи та виховання дітей, дітей: ОСОБА_9, 23.02.2007р.н. та ОСОБА_10, 28.09.2015р.н. слід залишити проживати разом з позивачем ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що проживання дітей з батьком не позбавляє матері права брати участь у її вихованні, утриманні, а також можливості вільно спілкуватися з ними.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 74, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 115 , 141, 150, 155, 160, 161 Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини, ЗУ Про охорону дитинства, суд , -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволлити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_9, 23.02.2007р.н. та ОСОБА_10, 28.09.2015р.н. разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його постановив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

Головуючий Л.Ф.Ганчак