Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6063/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді -Казидуб О.Г.

при секретарі - Зайцевій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу Публічного Акціонерного Товариства «Брокбізнесбанк» на дії державного виконавця, зацікавлені особи: ОСОБА_1, Головний державний виконавець Придніпровського ВДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця, зацікавлені особи: ОСОБА_1, Головний державний виконавець Придніпровського ВДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2. Вказують, що 03.11.2016 Придніпровським районним судом м. Черкаси, ухвалено рішення по цивільній справі № 711/6063/13-ц за позовом АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

1лютого 2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист

по справі № 711/6063/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Брокбізнесбанк» судового збору в сумі 3441,00 гривень.

На підставі вищезазначеного виконавчого документа АТ «Брокбізнесбанк» звернулося до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси ГТУЮ Черкаської області з заявою про відкриття виконавчого провадження.

20 березня 2017 року АТ «Брокбізнесбанк» отримало повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання яке винесено державним виконавцем Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ Черкаської області ОСОБА_2 Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що стягувачем не сплачено авансовий внесок.

Враховуючи, вищевикладене, вважають, що головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ Черкаської області ОСОБА_2 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з порушенням норм матеріального права, а тому дане повідомлення має бути скасоване з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 № 1404 - VIII діє з 05.10.2016) до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2% суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди І та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У відповідності з частиною третьою статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-УІ (надалі - Закон), відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно- правовими актами Фонду та Національного банку України.

Згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4452-УІ, законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 3 Закону № 4452-УІ, Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Зі змісту частини четвертої статті 3 Закону № 4452-УІ, Фонд має печатки із зображенням Державного герба України із своїм найменуванням, веде облік і звітність відповідно до законодавства.

У відповідності до абзацу першого частини першої статті 5 Закону № 4452-УІ, Фонд підзвітний ОСОБА_3 України, Кабінету Міністрів України та Національному банку України.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 4452-УІ, Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Відповідно до статті 35 Закону № 4452-УІ, тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 48 Закону № 4452-УІ, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку.

Таким чином Фонд, як державний орган, через уповноважену особу Фонду, здійснює ліквідацію в АТ «Брокбізнесбанк» та відповідно до статті 26 Закону № 1404-VІІІ звільнений від сплати авансового внеску.

Зазначають, що АТ «Брокбізнесбанк» отримало оскаржуване повідомлення 20.03.2017, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Банку на супровідному листі Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ Черкаської області, а тому АТ «Брокбізнесбанк» звертається з даною скаргою в строк передбачений статтею 385 ЦПК України.

На підставі викладеного, просять суд визнати незаконними дії головного державного виконавця Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ Черкаської області ОСОБА_2 при винесенні повідомлення від 03.03.2017 про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання.

Представник скаржника ПАТ «Брокбізнесбанк» в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про слухання скарни без його участі та вказав, що вимоги скарги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Придніпровського відділу ДВС ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, також надав письмові заперечення на скаргу, в яких заперечував проти задоволення скарги.

Зацікавлена особа ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи 01.02.2017 року Придніпровським районним судом м.Черкаси було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача ПАТ «Брокбізнесбанк» суми сплаченого судового збору в сумі 3441,00грн.

Вказаний виконавчий лист був пред`явлений до виконання, проте 03.03.2017 року головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС м.Черкаси ГТУЮ ОСОБА_2 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи. Від сплати авансового внеску звільняються, зокрема, державні органи.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим (п.8 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

01.02.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист у справі №711/6063/13-ц (провадження № 2/711/47/16) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Брокбізнесбанк» суми сплаченого судового збору в сумі 3441,00грн. Стягувачем за цим виконавчим документом є ПАТ «Брокбізнесбанк», який не є державним органом, тому підстав для звільнення його від сплати авансового внеску немає.

Обґрунтовуючи скаргу заявник зазначив, що Законом України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік пільгових категорій, які звільняються від сплати авансового внеску, зокрема від такої сплати звільняються державні органи. Оскільки Правлінням Національного Банку України прийнято постанову № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» і на підставі цієї постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.06.2014 року прийнято рішення № 45 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначено уповноважену особу на ліквідацію банку, скаржник вважав, що Фонд, як державна установа, звільняється від сплати авансового внеску.

Однак, суд вважає таке твердження необґрунтованим з наступних підстав.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є стягувачем за виконавчим документом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Уповноважена особа Фонду звернулася в інтересах банку до суду з вимогою про відкриття виконавчого провадження по стягнення заборгованості за кредитним договором. Ці правовідносини виникли на підставі цивільно-правових відносин і уповноважена особа Фонду виступає від імені стягувача, не здійснюючи при цьому владних повноважень. До такого висновку дійшов і Верховний суд України висловивши правову позицію в Постанові від 7 жовтня 2015 року у справі № 6-1521цс15.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.07.2015 року № 13 оформлено рішення Верховного Суду України про звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України. Пленум Верховного суду, обґрунтовуючи це конституційне подання, зазначив, що закон "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", порушуючи положення Конституції, наділяє фонд повноваженнями органа влади, яким фонд не є. Фонд як юридична особа публічного права не є органом державної влади, частково дублює за своїми повноваженнями НБУ в питаннях нагляду за банками. При цьому фонд не підпорядковується жодному владному органу чи установі, а лише співпрацює та координує свою діяльність, зокрема, з Нацбанком.

В зв`язку з наведеним обставинами ПАТ «Брокбізнесбанк», а також уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка у розглядуваній справі діє від імені та в інтересах Банку, не підлягають звільненню від сплати авансового внеску передбаченого ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця Придніпровського ВДВС м.Черкаси ГТУЮ ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання були правомірними і відповідали Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення скарги відсутні.

Статтею 387 ЦПК України визначено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 210, 386, 387 ЦПК України, ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного Акціонерного Товариства «Брокбізнесбанк» на дії державного виконавця, зацікавлені особи: ОСОБА_1, Головний державний виконавець Придніпровського ВДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі в пяти денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_4