Справа № 237/3570/16-ц
Провадження № 2/237/192/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.17 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 В'ячеслава Олександровичадо ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив ухвалити рішення, на підставі якого визнати за ним право власності на ? частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він з 17.02.2012 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 зареєстрованим у відділі реєстрації актів цивільного стану Мар'їнського районного управління юстиції у Донецькій області, про що було складено актовий запис №12.

Даний шлюб було розірвано на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.06.2015 року.

В період шлюбу подружжям була придбана трикімнатна квартира АДРЕСА_1. Право власності на вищезазначене нерухоме майно було зареєстровано на ім'я відповідача.

Позивач вважає, що оскільки спірне майно було придбано під час шлюбу, воно є сумісною власністю подружжя, а тому позивач має право на її ? частину в порядку поділу майна.

Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Оцінюючи докази, суд виходить з положень ст. 60 ЦПК України.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17.02.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 26.06.2015 року.

Частиною 3 ст. 368 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, придбане подружжям під час шлюбу, являється їх загальною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 60 СК України майно, яке придбало подружжя під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві загальної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Пленум Верховного Суду України в постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

В судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2013 року, посвідченого державним нотаріусом КДНК ОСОБА_3, ОСОБА_2 придбала у власність трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Як пояснив суду відповідач, дана трикімнатна квартира була придбана у шлюбі, але позивач отримав за свою ? частину грошові кошти. Позивач в судовому засіданні вказаний факт підтвердив.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1О слід відмовити.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 58-60, 114, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 18, 57, 60, 69-71 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 В'ячеслава Олександровичадо ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на трикімнатну квартиру №11 загальною площею 70,6 кв.м. в тому числі жилою 40,1 кв.м. в будинку №30 по вулиці Заводська в місті Мар'їнка Мар'їнського району Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 26.01.17 року