АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/717/17 Головуючий 1 інст. - Ольховський Є.Б.
Справа № 642/9271/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» лютого 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Акціонерної компанії «Харківобленерго» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року по справі за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення донарахування,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року Акціонерна компанія «Харківобленерго» звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову посилалася на те, що під час перевірки 16 вересня 2015 року електроустановки квартири АДРЕСА_1, де проживає та споживає електроенергію ОСОБА_1, представниками Акціонерної компанії «Харківобленерго» виявлено самовільне підключення до мереж Акціонерної компанії «Харківобленерго» шляхом монтажу схованої електропроводки поза приладом обліку № 11214142, тобто електрична енергія споживалася, але приладом обліку не враховувалася, що є порушенням «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Виявлені порушення зафіксовані в акті № 205799 від 16 вересня 2015 року.

Зазначила, що обчислення завданих збитків проводилося у відповідності з Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення. Згідно з вказаної Методики здійснено нарахування по акту № 205799 від 16 вересня 2015 року в сумі 11876,43 грн., яку споживачем не сплачено.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» суму донарахування в розмірі 11876,43 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року позов Акціонерної компанії «Харківобленерго» - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» суму в розмірі 5000,00 грн. та судові витрати в розмірі 600,00 грн., в іншій частині позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, Акціонерна компанія «Харківобленерго» подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення - скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» суму донарахування в розмірі 11876,43 грн. та сплачений судовий збір при подачі позовної заяви у розмірі 1218,00 грн. та суму судового збору при подачі апеляційної скарги в розмірі 1339,80 грн. При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала позовні вимоги. При цьому зазначила, що суд не звернув уваги на те, що відповідачем не надано доказів, які вказують на те, що викладені в акті обставини не відповідають дійсності; що правильно встановивши обставини справи та характер правовідносин сторін, що виникли з договору, яким сторони визначили зміст своїх прав і обов'язків відповідно до Правил, суд безпідставно застосував до цих правовідносин норму статті 1193 ЦК України, яка регулює зобов'язання, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, підставою виникнення яких є неправомірна діяльність, а не договір.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2016 року апеляційну скаргу Акціонерної компанії «Харківобленерго» - відхилено, рішення суду - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року касаційну скаргу АК «Харківобленерго» задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерної компанії «Харківобленерго» необхідно задовольнити частково, рішення суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою залежно від її майнового становища.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку постачає Акціонерна компанія «Харківобленерго».

16 вересня 2015 року представниками Акціонерної компанії «Харківобленерго» проведено перевірку по АДРЕСА_1 щодо дотримання ОСОБА_1 вимог Закону України «Про електроенергетику» від 16 вересня 1997 року із змінами та доповненнями, Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.

За результатами даної перевірки виявлено факт порушення зазначених вище Правил у вигляді розкрадання електричної енергії через самовільне підключення до електромереж та безооблікового споживання електроенергії без дозволу постачальника. Сховану електропроводку було виявлено за допомогою прилада - сигналізатора «Дятел Е 121». Вказану обставину зафіксовано в акті від 16 вересня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи обчислення завданих збитків проводилося у відповідності з Методикою обчислення розміру відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 та Міністерством юстиції України від 04 липня 2006 року за № 782/12656. Згідно вказаної Методики здійснено нарахування за актом №205799 від 16 вересня 2015 року в сумі 11876, 43 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не була присутня на засіданні комісії з розгляду актів порушення Правил є безпідставними.

Пунктом 53 Правил в редакції, які діяли на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлялася про час і дату засідання комісії. Із протоколу засідання комісії з розгляду актів порушення Правил від 07 жовтня 2015 року вбачається, що ОСОБА_1 приймала участь у засіданні комісії та відмовилася від підпису, (а. с. 5).

В суді апеляційної інстанції представник Акціонерної компанії «Харківобенерго» підтвердила участь ОСОБА_1 в засіданні комісії та пояснила, що ОСОБА_1 після цього неодноразово зверталася до адміністрації підприємства для вирішення цього питання.

ОСОБА_1 в свою чергу в суді апеляційної інстанції пояснила, що вона частково сплатила заборгованість та надала оригінали квитанцій про погашення заборгованості для огляду.

Представник Акціонерної компанії «Харківобленерго» надала до суду апеляційної інстанції довідку абонента, з якої вбачається, що з березня 2016 року по грудень 2016 року ОСОБА_1 сплатила 2250,00 грн. та пояснила, що в ці сплати включено і поточну заборгованість.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно встановив факт розкрадання електричної енергії через самовільне підключення до електромереж та безооблікового споживання електроенергії без дозволу постачальника та вказав, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які їй надає позивач, тобто між ними склалися договірні правовідносини, які передбачають обов'язок споживача дотримуватися Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 02 серпня 1996 року за № 417/1442, відповідальність за порушення яких передбачена Законом України «Про електроенергетику» від 16 вересня 1997 року із змінами та доповненнями та статті 611 ЦК України.

Однак не звернув уваги на те, що виниклі між сторонами правовідносини не є деліктними (позадоговірними), а тому застосування статті 1193 ЦК України до договірних відносин є помилковим.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалене ним судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим відповідно до частини 4 статті 309 ЦПК України таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким задовольнити позов підприємства в частині стягнення 11876, 43 грн. заборгованості за спожитий обсяг електричної енергії.

Позов в частині стягнення судових витрат в розмірі 2557, 80 грн. підлягає частковому задоволенню в розмірі 1023, 12 грн. відповідно до частин 1, 5 статті 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями та стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго».

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Акціонерної компанії «Харківобленерго» - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року - скасувати.

Позов Акціонерної компанії «Харківобленерго» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» 11876, 43 грн. заборгованості за спожитий обсяг електричної енергії та судові витрати в розмірі 1023, 12 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії