Справа № 583/9/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Олійник О.В.,

за участю секретаря Наливайкіної Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Куземин Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

встановив:

04 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 06.09.2016 року, нею після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 01.07.2016 року, успадковані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9515 га та 0,2032 га, що розташовані на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області. Дані земельні ділянки перебувають в оренді згідно договору від 25.02.2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Куземин -Агро», до якого в подальшому у відповідності до додаткової угоди до договору оренди землі від 27.01.2016 року були внесені зміни, згідно яких строк дії договору продовжений з 5 до 10 років. Пунктом 40 договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. ОСОБА_1, як власник земельних ділянок бажає розпоряджатися земельними ділянками на власний розсуд, про що попередила керівника ПП «Куземин Агро», однак останній відмовляється повертати земельні ділянки. В звязку з цим, просить розірвати договір оренди землі, укладений 25.02.2011 року між ОСОБА_2 та ПП «Куземин - Агро» в особі ОСОБА_3, зареєстрований 21.04.2011 року в Охтирському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі за №00359; стягнути з відповідача судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищевикладених підстав, просив задовольнити.

Представник ПП «Куземин - Агро» - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що ОСОБА_1 дійсно усно зверталася до підприємства з вимогою про розірвання договору оренди землі. Однак їй було відмовлено, так як зміна власника земельної ділянки не є підставою для розірвання договору оренди землі. В звязку з чим, просив відмовити в задоволенні позову.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV.

За ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Судом встановлено, що 25.02.2011 року між ОСОБА_2 та ПП «Куземин - Агро» в особі ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, зареєстрований 21.04.2011 року в Охтирському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.04.2011 року № 00359 (а.с.5-6).

Згідно вказаного договору відповідачу передана в оренду земельна ділянка загальною площею 3,1542 га, у тому числі рілля 2,9515 га, сіножаті 0,2032 га, розташована на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області.

27.01.2016 року між ОСОБА_2 та ПП «Куземин Агро», в особі директора ОСОБА_3, укладено додаткову угоду по договору оренди землі, якою п. 8.9 Договору оренди землі викладено в новій редакції, а саме договір укладено на 10 років (а.с. 8).

09 лютого 2016 року ОСОБА_2 померла.

Після її смерті в порядку спадкування за законом позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені 06.09.2016 року державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області.

Відповідно до вказаних документів, ОСОБА_1 є спадкоємцем земельних ділянок площею 0,2032 га (кадастровий номер :01:001:2445), площею 2,9515 га (кадастровий номер :01:001:2444), наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с.3, 4).

Право власності ОСОБА_1 на успадковані земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини та мають право самостійно господарювати на землі (п. «г» ч. 1 ст. 81, п «б» ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Пунктом 40 договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Куземин - Агро», визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Свобода договору, передбачена статтею 627 Цивільного кодексу України, включає право сторін змінювати, розривати або продовжувати чинність укладеного ними договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Необхідність визначених у ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України умов стосується зміни, а не розірвання договору.

Процедура розірвання договору в разі переходу права власності на земельну ділянку до іншої особи ні умовами договору, ні законом не передбачена.

Між тим, встановлено, що після настання передбачених договором оренди землі підстав для його розірвання позивач до пред'явлення позову в суд звернулася до орендаря усно із проханням розірвати договір, але отримала відмову на свою пропозицію.

Отже, на підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 626, 628, 651 ЦК України, ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі», а також того, що сторони при укладенні договору оренди дійшли згоди про його розірвання у разі настання умов визначених в п. 40 Договору, суд вважає, що вимоги позивача про розірвання договору підлягають задоволенню.

На підставі ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких відповідно до ст.79 ЦПК України відноситься в тому числі судовий збір та витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 ПП ОСОБА_4 було сплачено 5000,00 грн. за договором № 1 про надання послуг від 03.01.2017 року, що підтверджується розрахунковою квитанцією серії АААБ № 15 від 16.02.2017 року, актом виконаних робіт.

ОСОБА_4 протокольною ухвалою суду від 16.02.2017 року за письмовою заявою позивача ОСОБА_1, був допущений в якості особи, яка надає правову допомогу.

Під час провадження у даній цивільній справі ОСОБА_4 готував процесуальні документи поза судовим засіданням, а саме, позовну заяву, клопотання про повернення надлишково сплаченого судового збору. В судовому засіданні ОСОБА_4 брав участь як представник ОСОБА_1 за довіреністю за її відсутності, а Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено компенсацію витрат по оплаті послуг представника в суді.

Враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи та необхідний і фактично наданий фахівцем обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, розмір компенсації за вказані дії особи, яка надає правову допомогу, суд визначає у загальному розмірі 500 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 88, 169, 197, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди землі площею 3,1547 га, з них ріллі 2,9515 га, сіножаті 0,2032 га, укладений 25.02.2011 року між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Куземин - Агро», зареєстрований 21.04.2011 року у Охтирському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 00395.

Стягнути з Приватного підприємства «Куземин - Агро» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Олійник