Справа № 585/224/17
Номер провадження 2-о/585/87/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря Шаповаленко Н.І.,

прокурора Клименко Я. В.,

представника лікарні Калачникова О. В.,

особи, яка надає правову допомогу ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни справу за заявою завідуючого 2-м відділенням Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» Калачникова О. В., про продовження госпіталізації ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява завідуючого 2-м відділенням КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Калачникова О. В. про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 без її згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 поступила на лікування до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» у грудні 2015 року за направленням лікаря-психіатра та на прохання опікуна. Згідно вимог ст. 15 Закону України «Про психіатричну допомогу» щомісяця ОСОБА_3 оглядалася комісією лікарів-психіатрів, виносилося рішення про необхідність продовження стаціонарного лікування. У зв'язку з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. У зв'язку з цим з метою визначення психічного стану особи було проведено огляд пацієнта і комісією винесено рішення про необхідність продовження примусової госпіталізації, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни».

У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Калачников О. В. заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити ОСОБА_3 госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку терміном на 6 місяців. Пояснив, що ОСОБА_4 хворіє на психічну хворобу з 1971 року, неодноразово проходила стаціонарне лікуванні в КЗ СОР Перша ОСЛ м. Ромни, визнана недієздатною. Останнім часом у зв'язку з частими загостреннями майже постійно лікується стаціонарно.

Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/307 від 18.01.2017 року характер психічного захворювання ОСОБА_3 перешкоджає їй знаходитися в судовому засіданні (а.с.5).

Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви.

Особа, яка надає правову допомогу, не заперечувала проти задоволення даної заяви, вважає, що продовження примусової госпіталізації відповідає інтересам ОСОБА_3

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року «Про госпіталізацію недієздатних осіб» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року» 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Рішенням Шосткинського суду Сумської області від 20.12.1992 року ОСОБА_3 визнано недієздатною (а.с.12). Згідно Архівного витягу з рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради народних депутатів № 61 від 18.02.1993 року опікуном над недієздатною ОСОБА_3 призначено ОСОБА_5 (а.с.6).

Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/302 від 18.01.2017 року ОСОБА_3 хворіє психічним захворюванням з дитинства. Являється інвалідом ІІ групи безтерміново. З приводу захворювання, багаторазово і тривалий час знаходиться на лікуванні в спеціальних медичних закладах. Остання госпіталізація з 03 грудня 2015 року (а.с.5).

З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 18.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 страждає на: «Шизофренію, параноїдну форму, безперервний тип зі стабільним дефектом» (F:20.00), потребує спеціального медичного нагляду. На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок якого виявляє намір та вчиняє дії, що несуть реальну загрозу собі та оточуючим, невзмозі задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність. Ненадання психіатричної допомоги може привести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Потребує продовження госпіталізації без усвідомленої згоди (а.с.3).

Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», оскільки вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих та невзмозі задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність.

Керуючись ст.ст. 14, 17, 22 Закону України „Про психіатричну допомогу", ст. ст. 8, 234, 235, 281, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву завідуючого 2-м відділенням КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» Калачникова О. В. про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці АДРЕСА_1, госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку строком на 6 місяців.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні - з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис...

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова