Справа № 149/404/17
Провадження №2/149/357/17
Номер рядка звіту 22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі, індексу інфляції, 3% річних та розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

20.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду та просить розірвати договір оренди земельної ділянки, стягнути заборгованість по орендній платі, індекс інфляції та 3 % річних.

Позов мотивований тим, що 03.03.2011 року між ЗАТ «Поділля», правонаступником якого є ТОВ «Поділля Агроінвест» та ОСОБА_3, одним із спадкоємців якої у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом №188 від 03.02.2017 року є позивач, було укладено договір оренди земельної ділянки, який 07.06.2011 року зареєстровано відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за №01247 щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3,2059 га., кадастровий номер :05:002:0040, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та належала ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЯБ №669706 від 08.11.2006 року.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаного договору оренди, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Відповідно до п 4.2 договору обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації на дату її виплати.

Відповідно до даних розрахунків заборгованість по орендній платі становить: за 2014 рік 3369,39 грн., за 2015 рік 5312,67 грн., а всього 8682,06 грн., а також інфляційні - 2712,69 грн., 3% річних - 361,00 грн.

Враховуючи невиплату орендної плати в повному обсязі за вищевказані роки невиконання відповідачем умов законодавства та умов договору позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 03.03.2011 року та стягнути з відповідача на користь позивача як одного із спадкоємців 1/2 частину заборгованості в сумі 5877,87 грн., а також судові витрати.

Ухвалою суду від 20.03.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Поділля Агроінвест» надав суду заяву із проханням розглядати справу у його відсутність та зазначає, що позов в частині стягнення заборгованості по орендній платі визнає в повному обсязі, в решті позовних вимог просить відмовити. 20.03.2017 року від відповідача надійшло письмове заперечення в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію, тим що відповідач частково виплатив орендну плату по даному договору, таким чином, заборгованість з 2014 по 2016 становить 8682,06 грн. Зважаючи на це відповідач зазначає, що часткова не виплата орендної плати не є істотним порушенням умов договору та достатньою підставою для його розірвання. Також відповідач не вбачає систематичності порушення умов договору. В п. 4.7 договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за період, за який нараховується пеня, відповідач вважає, що не можна одночасно застосовувати штраф, пеню та 3% річних з інфляційними витратами за одне порушення грошового зобов'язання, а тому просить відмовити в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак надав заяву у відповідності до якої просить розглянути справу за його відсутності та вказав, що не заперечує проти позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до договору оренди від 03.03.2011 року, на підставі державного акта про право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЯБ №669706 ОСОБА_3 належала на праві приватної власності, земельна ділянка площею 3,2059 га., кадастровий номер :05:002:0040, що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Вищевказану земельну ділянку ОСОБА_3 згідно договору оренди земельної ділянки укладеного 03 березня 2011 року та зареєстрованого 07.06.2011 року відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за №01247 передала в оренду строком на десять років ЗАТ «Поділля» правонаступником якого в процесі реорганізації є ТОВ «Поділля Агроінвест».

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.02.2017 року ОСОБА_2 та позивач - ОСОБА_1 успадкували по 1/2 ідеальній частці вищезазначеної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до п. 13.7 договору оренди земельної ділянки, перехід права власності на орендовану земельну ділянку, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. За змістом п. 13.8 договору право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря переходить до спадкоємців.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до п. 4.1. та 4.3. договору оренди землі відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року.

Однак в порушення умов договору відповідач систематично ухилявся від виплати орендної плати в розмірі зазначеному в договорі, у звязку з чим у нього виникла заборгованість: за 2014 рік 3369,39 грн., за 2015 рік 5312,67 грн., а всього 8682,06 грн.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-146цс12, систематичність несплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди.

Разом з тим, позивач є власником ? ідеальної частки земельної ділянки, а тому вимога про розірвання договору оренди підлягає задоволенню лише в частині що стосується частки позивача.

Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).

Слід враховувати, що, попри подібність правової природи ч. 3 ст. 549 ЦК України (щодо сплати пені) та ст. 625 цього Кодексу (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою.

Таким чином твердження відповідача, що у разі застосування судом вимог ст. 625 ЦК України, товариство буде нести подвійну відповідальність за неналежне виконання умов договору оренди земельної ділянки, є безпідставним.

У звязку з несвоєчасним виконання грошових зобовязань відповідач має сплатити: по заборгованості за 2014 рік - 3% річних в сумі 202,00 грн.; по заборгованості за 2015 рік - 3% річних в сумі 159,00 грн. Разом з цим по заборгованості за 2014 рік - знецінення боргу в звязку з інфляцією (індекс інфляції за 2015 рік становить 143,3%, за 2016 рік 112,4%) складає 2056,05 грн.; по заборгованості за 2015 рік - знецінення боргу в звязку з інфляцією (індекс інфляції за 2016 рік 112,4%) становить 656,64 грн.

Всього за 2014-2015 роки заборгованість за договором складає 8682,06 грн. Однак, зважаючи на те, що відповідно до свідоцтва про спадщину за законом, позивач успадкував 1/2 ідеальну частку земельної ділянки, заборгованість підлягає стягненню в розмірі 1/2 частини від загальної суми і становить 5877,87 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджений розмір судових витрат.

Керуючись ст.ст. 625, 629, 792 ЦК України, ст.ст. 93, 96 ЗК України, ст.ст. 13, 21, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 3, 10, 15, 57-60, 88,174, 208, 209, 212-215, 294, 360-7 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Договір оренди земельної ділянки, укладений 03.03.2011 року між ОСОБА_3, одним із спадкоємців якої є ОСОБА_1, та Закритим акціонерним товариством «Поділля», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест», зареєстрований 07.06.2011 року відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за №01247, в частині що стосується ОСОБА_1, який є власником ? ідеальної частки земельної ділянки площею 3,2059 га., кадастровий номер :05:002:0040, що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» () на користь ОСОБА_1 заборгованість за 2014-2015 роки по орендній платі за договором оренди земельної ділянки з урахуванням 3% річних, індексу інфляції та частки позивача, в сумі 5877 (п'ять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 87 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» () на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1280 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Олійник І. В.