АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» про визнання наказу № 138-к незаконним та його скасування,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13.03.2017 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви про зміну позовних вимог ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання диплому, наказів, недійсними, відсторонення від роботи, відшкодування моральної шкоди та повернуто матеріали заяви позивачу. Позовну заяву ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання наказу № 138-к незаконним та його скасування залишено без розгляду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на неправильне застосування норм процесуального права. А саме, він був введений судом в оману, написавши заяву про відмову від вимоги скасувати наказ № 138-К, оскільки вважав, що вже подав заяву про зміну предмету позову з такими вимогами.Від зазначених вимог він не мав наміру відмовлятися. Суд не врахував, що подаючи 13.03.2017 року заяву про зміну предмету позову позивач виходив з предмету та підстав позову, зазначених у заяві від 23.10.2015 року. Але в судовому засіданні 13.03.2017 року у позивача було клопотання про зміну предмету позову з урахуванням предмета і підстав позову, зазначених у заяві від 15.05.2015 року.

Справа № 760/18856/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/5426/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Кицюк В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_6 просили апеляційну скаргу задовольнити.

Представник Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» Калюжний О.О. просив апеляційну скаргу відхилити.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті до розгляду заяви позивача про зміну позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач позбавлений процесуального права на одночасну зміну і предмету, і підстав позову. Залишаючи позову заяву про визнання наказу № 138-к незаконним та його скасування без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав заяву про залишення без розгляду даних позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності № 138-к від 30.09.2015 року.

Ухвалою суду від 20.10.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для оплати судового збору та подання оригіналу квитанції про його оплату, а також для подачі доказів та надання копії позовної заяви для направлення сторонам.

23.10.2015 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви разом з позовною заявою з додатками в новій редакції, де просив визнати недійсним диплом серії НОМЕР_1 від 02.11.1990 року НТУУ КПІ за спеціальністю теплові та енергетичні станції за фахом інженера-електрика на ім'я ОСОБА_2, наказ № 290-к від 16.12.2014 року про початок виконання ОСОБА_2 обов'язків директора КГІ «Київський крематорій», наказ від 10.03.2015 року про призначення ОСОБА_3 на посаду першого заступника директора КП «Київський крематорій», наказ № 11-к від 10.04.2015 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії, наказ № 120-к від 24.04.2015 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, наказ № 156 - від 15.06.2016 року про звільнення його з КП «Київський крематорій». Також просив з 23.10.2015 року відсторонити ОСОБА_2 від виконання обов'язків директора КП «Київський крематорій», ОСОБА_3 від виконання обов'язків першого заступника директора КП «Київський крематорій», покласти обов'язки директора КП «Київський крематорій» на нього, зобов'язати ОСОБА_2 передати йому печатку, штамп, електронні ключі клієнт-банк, статутні документи, документи фінансової та податкової звітності, інше майно підприємства для оперативного управління та виконання обов'язків директора.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва 26.10.2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання наказу № 138-к незаконним та його скасування.

30.10.2015 року позивач подав заяву про зміну предмета позову.

Ухвалою суду від 03.08.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.08.2016 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання диплому, наказів, недійсними, відсторонення від роботи, відшкодування моральної шкоди про зміну позовних вимог та повернуто матеріали заяви позивачу.

У судовому засіданні 13.03.2017 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову, у якій просив визнати недійсними дипломи ОСОБА_2, ОСОБА_3, визнати недійсними подання ДЖКІ ВО КМР (КМДА) про призначення ОСОБА_2 директором Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій», та про його звільнення розпорядження про звільнення ОСОБА_2 за власним бажанням, накази про вступ ОСОБА_2 до виконання обов`язків директора, контракт, укладений між Київським міським головою та ОСОБА_2, наказ про призначення ОСОБА_3 на посаду першого заступника директора, розпорядження ВО КМР (КМДА) про покладення на ОСОБА_3 обов`язків директора, наказ про вступ ОСОБА_3 до виконання обов`язків директора, стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь 10 000 грн. з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У цьому ж судовому засіданні позивач подав заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про визнання незаконним наказу № 138-к при притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ЦПК України розгляд справи по суті розпочинається доповіддю головуючого про зміст заявлених позовних вимог та про визнання сторонами певних обставин під час попереднього судового засідання, після чого з`ясовується, чи підтримує позивач свої позовні вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися за вирішенням спору до третейського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 цього ж Кодексу до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

З журналів судового засідання вбачається, що розгляд справи по суті розпочато не було.

Позивач у судовому засіданні подав заяву про зміну предмету позову, проте суд ухвали про її прийняття чи про відмову у прийнятті не постановив. Натомість прийняв заяву про відмову від іншої частини позовних вимог та розглянув обидві заяви одночасно.

На думку колегії суддів суд першої інстанції мав розглянути спочатку питання про прийняття чи відмову у прийнятті заяви про зміну предмету позову, постановити відповідну ухвалу, яку оголосити сторонам з тим, щоб позивач та інші сторони мали можливість бути обізнаними про те, які саме позовні вимоги будуть розглядатися судом. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що судом не оголошувався зміст позовних вимог, які будуть розглядатися. Як вказує позивач у апеляційній скарзі, якби він знав, що заява про зміну предмета позову не буде прийнята, то він би не просив залишити без розгляду інші позовні вимоги.

Крім того, як вказувалося вище, на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків позивач подав позовну заяву в новій редакції від 23.10.2015 року. Будь - яка ухвала на стадії відкриття провадження щодо цієї заяви у матеріалах справи відсутня та про її прийняття чи не прийняття не вказано в ухвалі про відкриття провадження від 26.10.2015 року.

Ухвалою суду від 03.08.2016 року вирішено питання про не прийняття заяви про зміну предмету позову, яка подана позивачем 30.10.2015 року, тобто після відкриття провадження. Доля заяви від 23.10.2015 року, яка подана позивачем до відкриття провадження судом залишалась невирішеною.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги про направлення справи для продовження розгляду не підлягають задоволенню, оскільки предметом розгляду були дві його заяви, питання по яким підлягає новому розгляду та в залежності від результатів розгляду цих заяв питання продовження розгляду буде вирішуватися судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді