АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4396/16-ц 22-ц/774/469/К/17
Справа № 211/4396/16-ц Головуючий в 1-й інстанції Провадження № 22-ц/774/469/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 50 (3) Доповідач Барильська А.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Зубакової В.П., Митрофанової Л.В.

секретар: Чубіна А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_5, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач ОСОБА_5 є його батьком. Він навчається на першому курсі денної форми навчання Криворізького національного університету на транспортному факультеті, термін навчання три роки та у звязку з навчанням потребує матеріальної підтримки батька. Його мати на даний час не має доходу, тому просив стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, на період навчання до 31 червня 2019 року.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання задоволено.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_4 на утримання та на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання до 30 червня 2019 року, починаючи стягнення 27 вересня 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у сумі 551,20 гривень на користь держави.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах сум платежів за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду та стягнути з нього на користь позивача аліменти в розмірі 1/9 частки доходу (заробітку) щомісячно.

На думку відповідача, судом не враховано, що позивач навчається на денній формі навчання за кошти державного бюджету і забезпечений стипендією, є повнолітньою особою і повинен частково сам себе забезпечувати.

Також зазначає, що він аліментні зобовязання перед своєю матірю ОСОБА_6, яка звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на своє утримання.

В запереченнях на апеляційну скаргу, позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення суду, як законне та обґрунтоване, на його думку, залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 народився 27 травня 1997 року та в свідоцтві про його народження серії І-КИ № 428081 відповідач ОСОБА_7 вказаний його батьком (а.с.4).

Згідно довідки ДВНЗ «Криворізький національний університет» від 14.09.2016 року № 01/29-221/16 позивач ОСОБА_2 є студентом 1-го курсу групи ААГск-16 транспортного факультету, денної форми навчання, за державним замовленням. Термін навчання за ОКР бакалавр зі скороченим терміном навчання, тривалістю 3 навчальних роки (а.с. 6).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу), суд першої інстанції виходив з того, що у позивача є право на отримання аліментів, оскільки він навчається у вищому учбовому закладі, у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку допомогу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина, однак не погоджується з розміром аліментів, визначеним судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_2 зазначив, що відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання у звязку з навчанням, хоча є працездатним, здоровим та має стабільний дохід.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сину, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, однак, разом з тим, при визначенні розміру аліментів, не врахував майновий стан відповідача, а саме те, що мати відповідача ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на своє утримання, оскільки є пенсіонеркою та людиною похилого віку, яка потребує матеріальної допомоги.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач навчається на денній формі навчання за кошти державного бюджету і забезпечений стипендією, є повнолітньою особою і повинен частково сам себе забезпечувати, колегія суддів не бере до уваги, оскільки це не звільняє відповідача від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідно до вимог ст.ст. 198, 199 СК України.

За таких обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліментів з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частини. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2016 року змінити в частині розміру стягнутих аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця до 1/8 частини.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.П. Зубакова

ОСОБА_8