УХВАЛА

іменем україни

24 січня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати приміщення кафе загальною площею 269,1 кв.м. по АДРЕСА_1 біля зупинки тролейбуса №3, спільною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3; розділити приміщення кафе загальною площею 269,1 кв.м. по АДРЕСА_1 біля зупинки тролейбуса №3 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину приміщення кафе загальною площею 269,1 кв.м. по АДРЕСА_1 біля зупинки тролейбуса №3; визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину приміщення кафе загальною площею 269,1 кв.м. по АДРЕСА_1 біля зупинки тролейбуса №3.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Позивач стверджує, що у період з 2012 року по грудень 2015 року проживала разом з відповідачем в незареєстрованому шлюбі.

Проте, в порушення імперативних вимог п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин проживання сторонами в незареєстрованому шлюбі, що б давало підстави припускати про виникнення в них права спільної сумісної власності, зокрема, будь-яких рішень суду або позовних вимог щодо встановлення цих обставин, із зазначенням доказів.

Позивач наполягає, що за час спільного проживання відповідач використовуючи спільні кошти сплачував земельний податок, проводив реконструкцію та будівництво спірного приміщення. Проте, як вбачається з матеріалів позовної заяви земельна ділянка була надана відповідачу в користування у 2007, а 2008 визначено план та надано паспорт на дане спірне приміщення.

А тому, позивачу необхідно надати суду докази на підтвердження обставин на які вона посилається щодо визнання спірного майна сумісним, адже окрім ксерокопії квитанції про сплату земельного податку за 2011-2013 в розмірі 6 100,00 грн., матеріали позовної заяви не містять жодних інших доказів, які б стверджували про витрачання відповідачем спільних з позивачем коштів у період сумісного проживання.

Позивач просить визнати за нею та відповідачем право власності на ? частину спірного майна, визнавши його попередньо спільною сумісною власністю подружжя. Однак, як вже зазначалося судом вище жодних доказів належності відповідачу спірного кафе на праві власності, позивачем не надано. В матеріалах позовної заяви міститься лише інформація про надання приміщення кафе в користування.

А тому, позивачу необхідно надано суду документальне підтвердження належності відповідачу на праві власності спірного майна, а також зазначити правове обґрунтування визнання права власності на майно, яке перебуває в особі лише на праві користування.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк