Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/318/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

04.04.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Єгорової С.М., Дуковського О.Л.,

при секретарі - Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 23 лютого 2008 року він та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають. На даний час з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб носить лише формальний характер, а тому подальше спільне життя та збереження сім'ї є не можливим. Посилаючись на ці обставини, просив розірвати шлюб.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2016 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 лютого 2008 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 85, розірвано.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що 23 лютого 2008 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за актовим записом № 85, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.5/.

Сторони спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично сім'ї не існує.

Доводи апеляційної скарги свідчать про небажання відповідача припиняти шлюбні стосунки, але аргументи вказують на негативні наслідки, яких може зазнати лише позивач в разі розірвання шлюбу. Разом з тим, доводи апеляційної скарги не містять посилань на власні права та законні інтереси відповідача, які можуть бути порушені розірванням даного шлюбу.

Зважаючи на вказане, слід вважати, що подальше проживання сторін у даному шлюбі та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому висновок суду першої інстанції про необхідність розірвання шлюбу є правильним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: