РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 січня 2017 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 310025 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.03.2011 року між ним та відповідачем укладений договір позики, відповідно до якого він передав ОСОБА_2 6000 доларів США строком повернення до 16.03.2013 року. Крім того, 14.02.2014 року ОСОБА_2 позичив у нього 2000 доларів США про що між ними складена розписка, вказані кошти відповідач зобовязався повернути не пізніше 14.02.2015 року. Відповідач не виконав свої зобовязання щодо повернення грошових коштів, ухиляється від його виконання, у звязку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору.

Відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; договір позики повинен бути укладений в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

16.03.2011 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 6000 доларів США, строком до 16 березня 2012 року.

14.02.2014 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, строком до 14 лютого 2015 року.

Вказані обставини підтверджуються відповідними розписками.

Відповідно до вимог ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.

Знаходження у ОСОБА_1 оригіналів договорів свідчить, що саме він є позикодавцем.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначений загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Перебіг трирічного строку позовної давності за договором позики від 16.03.2011 року почався 17 березня 2012 року та сплив 17 березня 2015 року. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення суми боргу за договором позики від 16.03.2011 року лише 05.07.2016 року, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають залишенню без задоволення.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведених норм та встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики від 14.02.2014 року у розмірі 2000 доларів США, що станом на 10.06.2016 року за курсом НБУ складає 50000 грн., суми процентів у розмірі 657 доларів США, що складає 16425 грн., суми 3 % річних у розмірі 80 доларів США, що складає 2000 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави, а саме суму судового збору у розмірі 684,25 грн.

Керуючись ст.ст. 6,8,10,11,60,61,209,212-215,218,224 ЦПК України, ст.ст. 526,543,545,554, 1046,1047 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики від 14.02.2014 року у розмірі 2000 доларів США, що станом на 10.06.2016 року за курсом НБУ становить 50000 грн. (пятдесят тисяча гривень), суму процентів у розмірі 657 доларів США, що складає 16425 грн. (шістнадцять тисяч чотириста двадцять пять), суму 3 % річних у розмірі 80 доларів США, що складає 2000 грн. (дві тисячі гривень),.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий у розмірі 684,25 грн. (шістсот вісімдесят чотири гривні двадцять пять копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути переглянути судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий