АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року позивач звернувся із позовом до відповідача на обґрунтування якого зазначив, що 20 травня 2015 року по вул. О. Теліги в м. Києві з вини водія ОСОБА_1, який керував автомобілем «Фольксваген» р/н НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Шевроле» р/н НОМЕР_6, яким керував ОСОБА_2, отримав пошкодження.

Відповідно до звіту ТОВ «Сател Груп» № 4603/05/15-2 вартість матеріального збитку завданого пошкодженням належного позивачу автомобіля визначена в розмірі 71587,23 грн., за проведення товарознавчого дослідження позивач сплатив 600,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Фольксваген» р/н НОМЕР_1 була застрахована ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», останнє здійснило виплату позивачу 49000,00 грн. страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача 22587,23 грн. матеріальної шкоди, 10000,00 грн. моральної шкоди та 600,00 грн. витрат пов'язаних з проведенням оцінки вартості матеріального збитку. (а.с.1-5)

Відповідач проти позову заперечував, зазначав що проведена ТОВ «Сател Груп» оцінка завданих збитків викликає сумніви в її достовірності і не може бути визнана судом як доказ. (а.с.34-35)

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2016 року, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 07 липня 2016 року про виправлення описки, позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, в розмірі 22857,23 грн., витрати пов'язані з проведенням оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 600,00 грн., суму заподіяної моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн., а також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 487,20 грн., в іншій частині позову відмовлено. (а.с.95-100, 126-127)

В апеляційній скарзі відповідач просив скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. На обґрунтування скарги посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, зазначив, що рішення суду ґрунтується на недопустимих доказах. (а.с.105-109)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с. 207-210)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 988, 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

За змістом ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону України від 1 липня 2004 р. N 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції Закону від 05.07.2012 р. N 5090-VI, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідні роз'яснення містяться і в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".

Судом встановлено, що 20 травня 2015 року о 12 год. 40 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Фольксваген» р.н. НОМЕР_1 по вул. О. Теліги в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti»р/н НОМЕР_6, яким керував ОСОБА_2, після чого автомобіль марки «Шевроле» здійснив зіткнення з автомобілем марки«Мазда» р.н. НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_4

Внаслідок пригоди належний позивачу автомобіль отримав пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення. (а.с.7)

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 4603/05/15-2 виконаним 08 червня 2015 року ТОВ «Сател Груп», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Chevrolet Lacetti» р/н НОМЕР_6 з урахуванням фізичного зносу автомобіля становить 71587,23 грн. (а.с.10-21)

За проведення товарознавчого дослідження позивач сплатив 600,00 грн., що підтверджується квитанцією. (а.с.9)

Інших доказів щодо понесених позивачем витрат на відновлення транспортного засобу чи завданої позивачу шкоди матеріали справи не містять.

Колегія суддів на виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України за клопотанням апелянта ухвалою від 27 вересня 2016 року призначила судову товарознавчу експертизу.(а.с. 156-160)

17 березня 2017 року до Апеляційного суду міста Києва надійшло повідомлення судових експертів Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про неможливість надання висновку. Серед причин такого зазначено: не надано об'єкт дослідження у пошкодженому стані або детальні кольорові фотографії всіх пошкоджених складових які перебували в зоні удару.(а.с. 202-204)

Зважаючи на викладене та положення ч. 1 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів оцінивши наявні у справі докази, дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги звіт № 4696/07/15 про оцінку транспортного засобу складений 08 червня 2015 року ТОВ «Сател Груп» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності 16157/14 від 18 березня 2014 року). (а.с. 10-21, 63-81)

Сторони по справі не заперечували, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Фольксваген» р/н НОМЕР_1 була застрахована ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» і остання здійснила виплату позивачу 49000 грн. страхового відшкодування.

Вимог щодо стягнення із відповідача франшизи позовна заява та матеріали справи не містить.

При цьому, колегія суддів врахувала, що ПрАТ «СТ Іллічівське» здійснило перевірку вказаних обставин, у т.ч. розміру заподіяної шкоди і у вересні 2015 року здійснено виплату 49 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою.(а.с. 8)

Враховуючи вищезазначені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача 22587,23 грн. матеріального збитку та 600,00 грн. витрат пов'язаних із проведенням оцінки вартості матеріального збитку.

Судом також встановлено, що внаслідок пошкодження автомобіля позивач зазнав моральних переживань, необхідність звернення до відповідача і суду за захистом порушених прав примушували його порушити звичайний порядок організації свого життя та докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав, як власника автомобіля і відновлення попереднього стану, тому колегія суддів вбачає наявність причинного зв'язку між винними діями відповідача ОСОБА_1 і наслідками про які зазначав позивач.

При цьому колегія суддів враховує і відсутність доказів вжиття відповідачем заходів спрямованих на відшкодування завданої ним шкоди або зменшення її розміру.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За таких обставин, колегія суддів погодилась із розміром 1 000,00 грн. грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди, визначеної районним судом з урахуванням і виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості.

Проте районним судом в резолютивній частині помилково зазначена сума стягнення 22857.23 грн. замість заявлених позивачем до стягнення 22587.23 грн., ця помилка не виправлена і ухвалою районного суду про виправлення описки.(а.с. 126-127)

Залишення такої помилки без виправлення свідчитиме про стягнення із відповідача суми більшої ніж просив позивач та вихід суду за межі заявлених вимог.

Зважаючи на вимоги частини 2 ст. 314 ЦПК України рішення районного суду підлягає зміні, сума стягнення в частині матеріальної шкоди спричиненої пригодою зменшенню з 22857.23 грн. до 22587.23 грн.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2016 року змінити в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми матеріальної шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою зменшивши її розмір з 22857.23 грн. до 22587 (двадцять дві тисячі п'ятсот вісімдесят сім) грн. 23 коп.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2016 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/60/2017

Унікальний номер 761/31140/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Романишена І.П.

Доповідач Левенець Б.Б.