Справа № 222/14/2017
Провадження 2/222/74/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року Володарський районний суд Донецької області в складі судді Доценко С.І., при секретарі Болбат Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Нікольське цивільну справу за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПРАВЕКС БАНК», представник позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Вердикт Консалтинг» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідачів солідарно на користь ПАТ КБ « ПРАВЕКСБАНК» (надалі банк, позивач) заборгованість за кредитним договором №7119-016/11Р від 14.09.2011 року в сумі 109240.78 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 79265.78 грн., прострочених процентів 29772.12 грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту 150.45 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 52.43 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено що між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №7119-016/11Р від 14.09.2011 року за умовами якого ОСОБА_4 надав відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 138000.00 грн. строком до 14.09.2016 року зі сплатою 15.99% річних. За період користування кредитними коштами відповідачем ОСОБА_2 були здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість перед Банком не погашена. Станом на 05.11.2016 року заборгованість за тілом кредиту становить 79265.78грн. Позичальник допустив порушення зобовязань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом, а тому згідно розрахунку заборгованість становить 29772.12грн Також відповідно до п.10.1 кредитного договору у звязку з порушенням строків виконання кредитних зобовязань позичальнику нарахована пеня, розмір якої згідно розрахунку станом на 05.11.2016 року становить 150.45 грн., а також пеня за порушення строків щодо сплати процентів за кредитним договором розмір якої становить на 05.11.2016 року 52.43 грн. Зобовязання за кредитним договором були забезпечені договором поруки, укладеним між Банком та ОСОБА_3, за умовами якого поручитель взяв на себе зобовязання у разі неналежного виконання зобовязань за кредитним договором позичальником ОСОБА_2 нести солідарну майнову відповідальність перед банком щодо повного виконання зобовязань за кредитним договором,сплати процентів, неустойки та погашення повної суми заборгованості за кредитним договором. Таким чином просить задовольнити позов повністю та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та покласти на них понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних доказів та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, але ж надіслала суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечувала. Не визнаючи позов, та оспорюючи розмір заборгованості, заявила, що позивачем не доведені обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог, що, відповідно до ст.60 ЦПК, є його обовязком, а саме вважає, що надана одна лише копія кредитного договору не підтверджує наявність у неї боргових зобовязань перед банком без надання доказів на підтвердження отримання нею кредитних коштів та заявила клопотання про витребування у позивача, відповідно до ч. 2 ст.64 ЦПК оригіналів документів: кредитного договору, квитанції або розписки про отримання нею коштів за цим кредитним договором, оригіналів платіжних доручень (квитанцій) про повернення тіла кредиту та відсотків.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, що надає суду право розглядати справу у його відсутність.

Дослідивши наявні в справі докази суд прийшов до наступного.

Володіючи правом порушувати цивільний процес, заінтересовані особи наділені можливістю визначати межі судового захисту, оскільки ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних (юридичних) осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зазначена стаття надає право особі, яка бере участь в справі, розпоряджатись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, таким чином встановлюючи матеріальні та процесуальні межі судового розгляду, визначати обсяг доказів, якими доводить обставини на які посилається.

Згідно цієї статті суд лише сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, розяснюючи особам, які беруть участь у справі їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення не вчинення процесуальних дій та сприяє здійсненню їхніх прав у випадках встановлених ЦПК України.

Згідно положень ст.60 ЦПК України обовязок доказування покладається на сторони. Доказуванню підлягають обставини які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України, суд ухвалюючи судове рішення, зобовязаний встановити чи мали місце обставини на які сторони посилаються та якими доказами вони підтверджуються.

Ст. 58 ЦПК України встановлює принцип належності доказів, які можуть бути прийняті судом, якими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

На підтвердження позовних вимог до позовної заяви в якості доказів позивачем надано копію кредитного договору № 7119-016/11Р від 14.09.2011 року , укладеного між ПАТ КБ « ПРАВЕКС-БАНК»( ОСОБА_4) та ОСОБА_2 (Позичальник) за умовами якого з метою своєчасної оплати Позичальником вартості автомобілю, що купується за договором №R0905 від 09.09.2011 року та оплати страхових платежів згідно з договором страхування ОСОБА_4 має право надати Позичальнику кредит в національній валюті на загальну суму 138000 грн. Кредит надається строком з 14.09.20111 року до 14.09.2016 року зі сплатою 15.99% річних. Строк користування кредитом відраховується з моменту перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Договір підписаний від імені обох сторін договору. (а.с.10-16)

До копії кредитного договору доданий в копії додаток №1 про графік погашення основної суми кредиту та інформація щодо сукупної вартості кредиту та реальної відсоткової ставки, який має підписи від імені сторін договору (а.с.17)

Також позивачем надано як доказ копію договору поруки №7119-016/11Р від 14.09.2011 року укладений між ОСОБА_3 (Поручитель) та ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» (Кредитор) за яким Поручитель у порядку та на умовах передбачених договором зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі ОСОБА_2 (Позичальник за кредитним договором № 7119-016/11Р від 14.09.2011 року) та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у трок до 14.09.2016 року у розмірі 138000грн та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами договору , відшкодування збитків та іншої заборгованості. (а.с.18-19)

На підтвердження позовних вимог позивачем надано копії паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру відповідачів (а.с.20-25)

Також позивачем надана копія розрахунку заборгованості (а.с.26-28)

Відповідач ОСОБА_2 ,не погоджуючись з позовними вимогами, та оспорюючи факт отримання кредитних коштів та розмір заборгованості , заявила клопотання про витребування у позивача , відповідно до ч 2 ст.64 ЦПК оригіналів документів, а саме : кредитного договору, квитанції або розписки про отримання нею коштів за цим кредитним договором, оригіналів платіжних доручень ( квитанцій) про повернення тіла кредиту та відсотків.

Зазначене клопотання відповідача ухвалою суду від 09.03.2017 року було задоволено в повному обсязі та у позивача було витребувано оригінали кредитного договору, квитанції або розписки про отримання відповідачем ОСОБА_2 коштів за цим кредитним договором, оригіналів платіжних доручень. Копія ухвали була направлена позивачу поштовою кореспонденцією, яка була отримана представником за довіреністю ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» 20.03.2017 року.

20.03.2017 року ухвала суду від 09.03.2017 року про витребування доказів була повторно направлена рекомендованими листами позивачу ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» та в ТОВ «Вердикт-Консалтинг», яке представляє інтереси позивача , яка була отримана представником за довіреністю 27.03.2017 року.

Відомості про отримання Ухвали суду від 09.03.2017 року позивачем підтверджені штемпелем та підписами уповноважених осіб позивача та «Укрпошти».

З моменту винесення ухвали від 09.03.2017 року справа неодноразово відкладалась для виконання позивачем вимог суду про витребування доказів - оригіналів документів ,зазначених в ухвалі. Так з 09.03.2017 року провадження по справі було відкладено на 20.03.2017 року, потім на 05.04.2017 року, потім на 20.04.2017 року, але вимоги суду про надання оригіналів витребуваних документів позивачем виконані не були і в день розгляду справи надійшла заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність, без надання витребуваних письмових доказів та без наведення поважності причин їх неподання.

Із аналізу правових норм , передбачених ст. 60 ЦПК, згідно якої обовязок доказування покладений на сторони, ст.64 ЦПК яка встановлює порядок подання письмових доказів ,ст.137 ЦПК України, якою встановлено порядок витребування доказів та обовязок їх подання особою у якої вони перебувають, суд приходить до висновку, що витребування у позивача письмових доказів в оригіналі є правом відповідача, реалізація якого на підставі ухвали суду про витребування доказів створює обовязок його виконання позивачем як стороною по справі, який не було виконано без зазначення поважності причин.

Необхідність витребування зазначених відповідачем оригіналів доказів, а саме оригіналів кредитного договору, квитанції або розписки про отримання нею коштів за цим кредитним договором, оригіналів платіжних доручень (квитанцій) про повернення тіла кредиту та відсотків, є очевидним при тому що відповідач позов не визнає, посилаючись на відсутність належних доказів на підтвердження отримання нею кредитних коштів за зазначеним позивачем кредитним договором та підтвердження розміру заборгованості.

Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, провівши дослідження та аналіз наданих позивачем суду доказів, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі тому що на підставі досліджених судом доказів в їх сукупності, що надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, суд не може встановити чи мали місце обставини, на які посилається позивач, а саме, чи виникли між сторонами кредитні правовідносини за спірним договором, чи виникли обовязки у відповідача ОСОБА_2 повернути кредит та сплатити проценти за його користування у встановлений договором строк, строк дії якого, відповідно до п.1.3 кредитного договору відраховується з моменту перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника - ОСОБА_2, та чи виникли у відповідача ОСОБА_3 зобовязання щодо солідарної відповідальності перед Кредитором за невиконання позичальником ОСОБА_2 кредитних зобовязань за кредитним договором № 7119-016/11Р від 14.09.2011 року.

Так, надана суду копія кредитного договору, з додатками, в якій встановлено в п.1.1 лише право Банку надати позичальникові ОСОБА_2 кредит на загальну суму 138000грн, не може бути прийнята судом як достовірний доказ підтвердження виникнення у відповідачів кредитних зобовязань, в розумінні ст.ст.1054,1046,1047 ЦК України, тому що для підтвердження виникнення між сторонами кредитних правовідносин за кредитним договором № 7119-016/11Р від 14.09.2011 року позивач , в порушення ст.1047 ЦК України, положення якої, відповідно до ст. 1054ч2 ЦК України, поширюються на кредитні правовідносини, не надав документ, який підтверджує передання Банком Позичальнику ОСОБА_2 визначеної кредитним договором грошової суми на підтвердження укладення кредитного договору, при тому , що як уже зазначалось, , строк користування кредитом, відповідно до п.1.3 кредитного договору № 7119-016/11Р від 14.09.2011 року відраховується з моменту перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника - ОСОБА_2

З цих же підстав суд не приймає як доказ копію розрахунку заборгованості за кредитом. Зазначена копія документу не підтверджує факту отримання ОСОБА_2 кредитних коштів та часткове виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, тому що на вимогу суду про витребування доказів позивач не надав оригінали письмових доказів - платіжних доручень ( квитанцій) про повернення тіла кредиту та відсотків , що виключає можливість суду зробити висновок про достовірність цього доказу. А суд не може обґрунтувати на припущеннях свій висновок про наявність обставин про які заявлено в позові.

Зобовязання відповідача ОСОБА_3 перед позивачем є солідарними та похідними від виконання кредитних зобовязань позичальника ОСОБА_2 за зазначеним кредитним договором ,які позивачем не доведені, а тому не доведені та не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за зазначеним кредитним договором.

Судові витрати по справі складаються із судового збору в сумі 1600 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду і підлягають покладенню на позивача за результатами розгляду справи, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11,60,209,212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Відмовити повністю в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» (скорочена назва ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК») про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерному товариству комерційний банк « ПРАВЕКС-БАНК» заборгованості за кредитним договором № 7119-016/11Р від 14.09.2011 року в сумі 109240 (сто девять тисяч двісті сорок) гривень 78 копійок.

Повний текст рішення виготовлений 24.04.2017 року.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Володарський районний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. А для осіб, що приймали участь в розгляді справи, але не були присутні при його проголошенні в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя С.І. Доценко