Справа № 159/1077/17
Провадження № 2-о/159/43/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. 04 травня 2015 р..

в складі: колегії суддів - головуючого професійного судді Логвинюк І. М.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: заявниці ОСОБА_3,

представника заінтересоаної особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за заявою ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, 04 р. н., заінтересована особа управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду із вказаною вище заявою про оголошення ОСОБА_6, 05.09.58 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 України, померлим. Необхідність оголошення останнього померлим, який є її колишнім чоловіком та батьком вказаної вище її неповнолітньої дитини, обґрунтовує необхідністю оформлення статусу одинокої матері в управлінні соцзахисту населення виконкому Ковельської міськради Волинської області. Зазначає, що вона 09.06.03 р. уклала шлюб з ОСОБА_6. 10.01.04 р. у них народилась дочка - ОСОБА_5. Однак, у липні 2004 р. ОСОБА_6 сім»ю залишив, про свої наміри не повідомив та зник. З того часу вона не має відомостей про місце його знаходження. У січні 2013 р. вона звернулась до суду в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_5, 04 р. н., із заявою про визнання батька останньої безвісно відсутнім. Відповідно до рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 04.02.13 р. у справі № 159/254/13 ц ОСОБА_6, 05.09.58 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 України було визнано безвісно відсутнім, початок безвісної відсутності останнього ухвалено вважати 01.01.6 р.. Покликаючись на ст. 46 ЦК України, просить врахувати, що з 01.01.06 р. трирічний термін безвісної відсутності фізичної особи. Просить заяву задовольнити, ОСОБА_6 оголосити померлим, днем смерті вважати 01.01.09 р..

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувала їх вищенаведеними доводами, просить їх задовольнити. Суду додатково пояснила, що з ОСОБА_6 уклала шлюб у м. Ковелі Волинської області. Її колишній чоловік значився проживаючим у м. Луцьку, хоча фактично до липня 2004 р. він мешкав разом із нею та дочкою. Коли у колишнього чоловіка виникли неприємності, пов»язані з його діяльністю, останній пішов з дому та зник. У відсутності колишнього чоловіка було розірвано у судовому поряду її шлюб з ОСОБА_6 у 2006 р.. Її спроби відшукати колишнього чоловіка, не дали бажаних результатів. Вона попередньо зверталась до міліції з приводу розшуку колишнього чоловіка, однак, безрезультатно. Аліментів з ОСОБА_6 вона не вимагала. Просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні 05.04.17 р. заявлені вимоги визнала, суду пояснила, що при встановленні такого юридичного факту, про який зазначає у своїй заяві заявниця, остання може претендувати на використання певного соціального права як одинока мати.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши матеріали цивільної справи Ковельського міськрайсуду Волинської області № 159/254/13 ц провадження № 2 о/159/13/13 за заявою ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, про визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім, приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до часткового задоволення.

Так, свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердили пояснення заявниці. Пояснили, що є, відповідно, сестрою та сусідкою заявниці. У 2004 р. заявниця одружилась з ОСОБА_9. Вони бачили останнього по місцю проживання заявниці проживаючим як чоловіка заявниці; спілкувались з ним. Однак, з літа 2004 р. останній зник і про його місце проживання чи перебування їм нічого не відомо. Заявниця проживає одиноко з дитиною.

Відповідно до копії паспорта позивача, виданого 25.07.03 р., 09.06.03 р. було укладено, а 20.04.06 р. було розірвано її шлюб з ОСОБА_6. Місце реєстрації місця проживання заявниці м. Ковель Волинської області, вул. Косачів, 3/41.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_5, 04 р. н., її батьками є: заявниця та ОСОБА_6, громадянин України.

Як слідує із копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.04.05 р., шлюб заявниці та ОСОБА_6, - розірвано. Після розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище: ОСОБА_6.

Відповідно до копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 04.02.13 р. у справі № 159/254/13 ц провадження № 2 о/159/13/13 за заявою ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, про визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім, що набрало законно сили 15.02.13 р., ОСОБА_6, 05.09.58 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 АРК України було визнано безвісно відсутнім і початком безвісної відсутності останнього було ухвалено вважати дату - 01.01.06 р..

Як слідує з ряду довідок, виданих Ковельським МРВ У МВС України Волинської області у 2010 р. 2012 р. р., заявниця неодноразово зверталась з приводу розшуку колишнього чоловіка, однак, місцезнаходження ОСОБА_6 встановити не виявилось можливим.

Та обставина, що ОСОБА_6 з 01.09.10 р. по 16.10.12 р. не відвідував навчальні заклади, де навчається його та заявниці неповнолітня дочка ОСОБА_10, 04 р. н., стверджується довідками, виданими, відповідно, ЗОШ № 3 та ЗОШ № 8 м. Ковеля Волинської області.

Відповідно до довідки № 1 150 від 18.09.12 р., виданої РЖКП - № 2 м. Ковеля Волинської області, заявниця проживає лише разом зі своєю неповнолітньою дочкою.

Як слідує з листа Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області від 30.02.17 р. № 914/56/01 - 2017, на території діяльності якого фактично мешкав ОСОБА_6, у відділі відомості щодо ОСОБА_6Х відсутні.

Як слідує з копії листа Луцького ВП ГУ НП у Волинській області, на території діяльності якого зазначений проживаючим ОСОБА_6, від 25.04.17 р., у відділі відомості щодо ОСОБА_6 відсутні.

Відповідно до положень ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, що склалась щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, не заважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

П. 13 постанови Пл. ВС України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», звертає увагу суду на те, що оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть особи, тобто, констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто, доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом ацс факту смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявниця має мати особисту цивільну - правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку вона просить оголосити померлою.

Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, що свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини, матеріально - правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків.

Наведені заявницею обставини та мета, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою, такого зв'язку.

Крім того, суд враховує, що в даному випадку існують і перешкоди заявниці у реалізації нею прав або виконання обов'язків, пов'язаних з відсутністю ОСОБА_6, якого вона просить оголосити померлим.

За наведених обставин вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в частині вимог про визнання фізичної особи померлою, однак, вимога заявниці про ухвалення рішення про те, щоб днем смерті ОСОБА_6 вважати 01.01.09 р., не ґрунтуються на чинному законодавстві. Так, положення ч. 3 ст. 46 ЦК України прямо вказують, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Доказів того що ОСОБА_6, який є безвісно відсутнім, пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, та що дали б суду підстави прийти до висновку, що ОСОБА_6 може бути оголошений померлим від 01.01.09 р. як дня його вірогідної смерті, заявницею суду не надано та судом не встановлено.

Тому заява задовольняється частково.

Керуючись ст. ст. 212 215, 27, 88 ЦПК України, ст. 46 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Оголосити ОСОБА_6, 05.09.58 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 України, - померлим від дня набрання законної сили даним рішенням суду.

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Ковельський мськрацйсуд Волинської області до апеляційного суду Волинської області.

0Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_11

Присяжні:

ОСОБА_1,

ОСОБА_2,