Справа № 653/1822/16-ц
Провадження № 2/653/260/17
РІШЕННЯ

іменем України

21.03.2017 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіної О.П.

при секретарі Пшеничній В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 ізпозовом про стягнення аліментів, в якому просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 на дитину. Звернення до шлюбу зумовлене тим, що від шлюбу із відповідачем в них є дитина ІНФОРМАЦІЯ_1, яка наразі проживає із позивачем.

В свою чергу відповідач ухиляється від утримання дитини та добровільно не надає ніякої допомоги. Вказує, що як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, по виконавчим документам не проводиться, у шлюб повторно після розірвання шлюбу не вступав, інших неповнолітніх та повнолітніх дітей не має, також як і непрацездатних батьків.

З огляду на викладене, із збільшеними позовними вимогами від 14.09.2016 року просить стягнути із відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1000 гривень в твердій грошовій сумі.

Разом з тим, ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини. Позовні вимоги зумовлені тим, що позивач за первісним позовом мотивує вимоги про стягнення аліментів тим, що він є батьком дитини. Пояснює, що дійсно з 16.11.2013 року вони перебували у шлюбі, а 14.05.2014 року ОСОБА_1 народила доньку ОСОБА_3, народження якої було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області. При цьому батьком народженої дитини, згідно ч. 1 ст. 122 СК України був записаний ОСОБА_2, однак наразі із цим він не згоден, оскільки відповідачка за зустрічним позовом під час зустрічі із позивачем та перед одруженням із ним також зустрічалась ще з одним хлопцем. Вказує, що після 6 місяців після одруження вона народила дитину, яка була зачата не від ОСОБА_2, про що він не знав. Пояснює, що він та близькі почали сумніватися у кровності дитини із ОСОБА_2, оскільки дитина була зовсім на нього не схожа, а коли із згоди ОСОБА_1 вони провели тест на батьківство, то достовірно дізнались, що він не є батьком ОСОБА_4.

В судовому засіданні 21.03.2017 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 була відсутня. Надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, свій позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. На повторне проведення експертизи ДНК не погоджується.

В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_5 просили відмовити позивачу за первісним позовом у задоволенні її вимог, оскільки, на їх погляд, достовірно встановлена відсутність кровного споріднення між дитиною та ОСОБА_2, що підтверджують висновком ДНК тесту. Також вказали, що відмова ОСОБА_1 від проведення повторного тесту ДНК є підставою для задоволення вимог зустрічного позову.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_2 її син. Пояснила, що її невістка ОСОБА_1 жила разом з ними. Пішли чутки, що дитина ОСОБА_3 не схожа на батька та вони вирішили зробити тест ДНК, який показав, що дитина не її сина. Після цього вони розійшлися.

Дослідивши обставини справи, вислухавши думку сторін суд прийшов до наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-КГ № 086178 від 16 листопада 2013 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7, зареєстровано 16.11.2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 195. Прізвище ОСОБА_7 після реєстрації шлюбу ОСОБА_2.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії І-КГ № 177104, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області 21.05.2014 року, акт. запис № 83, згідно до якого батьками ОСОБА_3, яка народилась 14 травня 2014 року є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно частин 1, 2 статті 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Отже згідно ст. 122 СК України, батьком дитини був зазначений ОСОБА_2, як особа, яка на момент народження дитини перебував в зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини.

Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до цієї ж Постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у преамбулі постанови Пленуму № 8 від30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об'єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п.8 постанови Пленуму № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК , згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

В якості відсутності кровного споріднення між батьком ОСОБА_2 та дитиною ОСОБА_8, позивачем за зустрічним позовом надано результат аналізу ДНК, згідно результатів якого вірогідність батьківства дорівнює 0%.

Між тим, такий документ не являється належним доказом, оскільки він виконаний поза судовим розглядом, без дотримання належної процедури та не у спосіб, передбачений законодавством в якості належного засобу доказування у справах про оспорювання батьківства.

Разом з тим, суд враховує, що позивачем за зустрічним позовом та його адвокатом було ініційоване питання про проведення у справі судово-генетичної експертизи, проте в поданій позивачем за первісним позовом заяві вона зазначила, що відмовляється від проведення такої експертизи.

Відповідно до ст. 146 ЦК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

За таких умов суд з урахуванням відмови ОСОБА_1 від проведення експертизи вважає, що позивач не є біологічним батьком дитини.

Враховуючи викладені обставини,суд вважає, що зустрічна позовна заява ОСОБА_2 є обґрунтованою та такою,що підлягає до задоволення,у звязку з чим суд приймає рішення про виключення з актового запису про народження ОСОБА_3 відомості про батька ОСОБА_2

Щодо первісних позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, то дані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки даним рішенням суду відомості про відповідача як батька дитини виключені із актового запису про народження дитини через відсутність кровного споріднення між батьком та дитиною, що виключає обовязок по утриманню даної дитини в розумінні статті 180 СК України, яка передбачає обовязок утримання дитини до досягнення нею повноліття саме батьками. У звязку із викладеним, суд відмовляє позивачу за первісним позовом у позовних вимогах.

Суд вважає за необхідне відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн., оскільки заочним рішенням Генічеського районного суду від 10.10.2016 року її вимоги про стягнення аліментів були задоволені, при цьому з ОСОБА_2 стягнуто на користь держави витрати по сплаті судового збору в вищевказаній сумі, оскільки позивач була звільнена від оплати судового збору. В подальшому заочне рішення було скасовано та наразі у задоволені її вимог відмовлено, що зумовлює стягнути з неї вищевказаний судовий збір.

На підставі ст.136,180,182,191 СК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 213 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісного цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Зустрічний цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини задовольнити.

Виключити з актового запису № 83 від 21 травня 2014 року, виконаного відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області про народження ОСОБА_3 відомості про батька ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН НОМЕР_1) на користь держави (3, ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, МФО 820019, р/р 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу Генічеський районний суд Херсонської області ) судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_9