07.03.2017 Єдиний унікальний номер 205/9138/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 205/9138/16
07 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Скрипник К.О.
при секретарі Молчанові Є.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, у письмовому провадженні, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -
Позивачка 07 грудня 2016 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2016 року з ОСОБА_2стягуються аліменти на утримання спільних дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з 30.12.2015 року. Оскільки відповідач не виконував добровільно рішення суду щодо сплати аліментів, було відкрито виконавче провадження, проте і в примусовому порядку відповідач не виконує свій обовязок щодо утримання дітей. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 21.11.2016 року загальна сума заборгованості по сплаті аліментів складає 13 135,78 грн. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 3900,38 грн. та судові витрати.
Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Від відповідача надійшли письмові заперечення, згідно яких відповідач просив зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального становища відповідача до 350 грн.
З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8).
Встановлено, що 06 травня 2016 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська виданий виконавчий лист № 205/9108/15 про стягнення з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з 30.12.2015 року (а.с.5).
В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Однак, у судом встановлено, що відповідач у повному обсязі аліменти на утримання неповнолітніх дітей не сплачував.
Відповідно до ч.ч. 1,2, 3 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), якій він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Згідно довідки-розрахунку, наведеного державним виконавцем Штефан С.О. Ленінського ВДВС ДМУЮ 21.11.2016 року, загальна сума заборгованості станом на 21.11.2016 року становить 13 135,78 грн. (а.с.7).
Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене статтею 196 Сімейного кодексу України, не пов'язується з обов'язковим попередженням боржника про наявність заборгованості по аліментам та наданням йому строку для її погашення.
При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.
З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Таким чином, неустойка (пеня) за один місяць розраховується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць) (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року, № 6-2022цс15 від 25 листопада 2015 року, № 6-2696цс15 від 16 грудня 2015 року).
Матеріалами справи підтверджується, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач несвоєчасно або не в повному розмірі сплачував аліменти на утримання дітей, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментам.
Всупереч зазначеним нормам, відповідачем не доведено відсутності його вини у простроченні сплати аліментів, оскільки відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України ОСОБА_2зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обставини, на які посилався, заперечуючи проти позову не можна визнати достатніми для висновку про наявність правових підстав для частково звільнення його як платника аліментів від передбаченої статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальності.
Встановлено, що позивачкою проведений розрахунок неустойки по сплаті аліментів.
Разом з тим, судом зроблений розрахунок неустойки, яка обчислюється наступним чином:
грудень 2015 року- 89,69 грн. х 1% х 2 дні прострочки = 1,79 грн.;
січень 2016 року- 1045,48 х 1% х 31 день прострочки = 324,10 гривень;
лютий 2016 року- 1345,48 х 1% х 29 днів прострочки = 390,19 гривень;
березень 2016 року- 1345,48 х 1% х 31 день прострочки = 417,10 гривень;
квітень 2016 року- 1345,48 х 1% х 30 днів прострочки = 403,64 гривень;
травень 2016 року- 1345,48 х 1% х 31 день прострочки = 417,10 гривень;
червень 2016 року- 1459,42 х 1% х 30 днів прострочки = 437,83 гривень;
липень 2016 року- 959,42 х 1% х 31 день прострочки = 297,42 гривень;
серпень 2016 року- 259,42 х 1% х 31 день прострочки = 80,42 гривень;
вересень 2016 року- 1459,42 х 1% х 30 днів прострочки = 437,83 гривень;
жовтень 2016 року- 1459,42 х 1% х 31 день прострочки = 452,42 гривень;
листопад 2016 року- 1021,59 х 1% х 21 день прострочки = 214,53 гривень.
Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Тобто, загальна сума неустойки (пені) складає 3 874,37 грн., яка і підлягає стягненню на користь позивача, та позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Таким чином, суд, проаналізував доводи позивачки, вважає доказаним наявність у платника аліментів вини у створенні заборгованості по аліментам та їх не сплаті і вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 3 874,37 грн.
В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачкою по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.196 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 11, 88, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 3 874,37 (три тисячі вісімсот сімдесят чотири гривні 37 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судові витрати в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 коп.).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя К.О. Скрипник