Справа № 211/4893/16-ц
Провадження № 2/211/366/17
14 лютого 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Папарига В. А
при секретарі Ручка М.Л.
за відсутності сторін по справі
розглянувши у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький Цементно-гірничий комбінат» про визнання договору дійсним, -
24.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який потім уточнив до Публічного акціонерного товариства «Криворізький Цементно-гірничий комбінат» про визнання договору дійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.12.1996 року між позивачем та відповідачем ПАТ "Криворізький цементно-гірничий комбінат", в особі директора ОСОБА_2, було укладено договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою м. Кривий Ріг, вул. Алітна, будинок 14. Даний договір був укладений на Придніпровській товарній біржі. Після укладання договору, його право власності на нерухомість було зареєстровано у КП "Криворізьке БТІ", про що свідчить відповідна відмітка на договорі. Зміст правочину передбачав передачу продавцем будинку, він зі своєї сторони мав пропрацювати на користь підприємства 15 років. Умови даного договору сторонами виконані. Вказує, що ні він, ні відповідач не знали, що договір має бути нотаріально посвідчений. Він вже майже 20 років проживає у власному будинку, проте вчинити будь-які дії не має можливості, оскільки договір не був нотаріально посвідчений. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 24.12.1996 року, укладений між ним та Публічного акціонерного товариства «Криворізький Цементно-гірничий комбінат».
У судове засідання сторони повторно не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені, заперечень проти вимог позивача відповідач не надав ( а.с. 56, 57, 60, 61, 62, 63 повістки, повідомлення).
Представник позивача ОСОБА_3 до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 64-заява).
Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України).
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України).
Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Алітна, 14 належить позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.1996 року, згідно якого позивач ОСОБА_1 купив дім житловою площею 43,4 кв.м., за адресою м. Кривий Ріг, вул. Алітна, 14 (а.с. 7-9 копія договору купівлі-продажу).
Право власності на житловий будинок № 14 по вул. Алітна в м. Кривий Ріг зареєстровано в КП ДОР "Криворізьке БТІ" 21.02.1997 року ( а.с. 10).
У відповідності зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) повинен бути нотаріально засвідчений і зареєстрований. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.
Сторони, домовившись про купівлю-продаж будинку у місті Кривому Розі по вул. Алітна, 14 не дотримали передбачену ст. 657 ЦК України нотаріальну форму при укладенні договору. Його оформлення на товарній біржі не додає йому статус дійсного, тому що це суперечить зазначеній нормі Закону.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, які укладаються та посвідчуються на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору міни нерухомого майна, передбаченими ст.227 ЦК України 1963 року, норми якої діяли на момент укладення угоди. Згідно до ст.153 ЦК України 1963 року, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Приписами ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається.
Згідно до ч.2ст.220 ЦК України: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що норми ч.2 ст.220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. На цей час правочини, щодо міни нерухомості, підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з введенням в дію ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (1997 рік) норми щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано.
Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України « Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Зважаючи на те, що угода купівлі-продажу нерухомого майна фактично відбулася, а сторони всі свої зобовязання за договором виконали, нерухоме майно на час укладання договору було належним чином зареєстроване, суд вважає за можливе визнати вищезазначений договір купівлі-продажу дійсним.
Керуючись ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 204, 220, 316, 317, 318, 657 ЦК України, ст.ст.10,60,197,212, 224 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький Цементно-гірничий комбінат» про визнання договору дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна від 24.12.1996 року, а саме житлового будинку № 14 по вулиці Алітна у місті Кривому Розі Дніпропетровської області укладений між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Криворізький Цементно-гірничий комбінат».
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_4