Справа №: 398/2046/16-ц
"14" лютого 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - Крімченко С.А.,
при секретарі - Куліковій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням,-
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його втративши право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона являється власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.11.2015 р. № НОМЕР_1. В квартирі зареєстрований її онук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач не проживає в квартирі з 2005р., його речей в квартирі немає. Вона повинна сплачувати за утримання квартири і за відповідача як за додаткового члена своєї сім'ї, не може оформити субсидію. Відповідач має багато боргів, на їхню адресу постійно надходять поштові повідомлення від банків щодо повернення кредитів. Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 30.09.2015 р. відповідач вже був визнаний таким, що втратив право користування житлом, але потім вона, позивачка, знову дозволила відповідачеві зареєструватись в квартирі. Фактично відповідач так і не проживає в квартирі з 2005р.
Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, представник позивачки ОСОБА_3 направив заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений. Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57 цс 11.
Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім 'ї без поважних причин понад один рік .
В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.11.2015 р. № НОМЕР_1, виданого Олександрійською міською радою. В квартирі зареєстрований онук позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач не проживає в квартирі з 2005р., його речей в квартирі немає. Позивачка повинна нести витрати на утримання квартири і за відповідача як за додаткового члена своєї сім'ї, не може оформити субсидію. Відповідач має багато боргів, на адресу позивачки постійно надходять поштові повідомлення від банків щодо повернення кредитів. Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 30.09.2015 р. відповідач вже був визнаний таким, що втратив право користування житлом, але потім позивачка знову дозволила відповідачеві зареєструватись в квартирі. Відповідач був зареєстрований з 08.12.2015 р., що підтверджується довідкою КП «Житлогосп» № 1843 від 11.04.2016 р.
Згідно акту КП «Житлогосп» від 11.04.2016 р. вих. № 229, складеного майстром дільниці ОСОБА_4, паспортистом ОСОБА_5, за участю сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований, але не проживає з 2005 року ОСОБА_2, його речей в квартирі немає.
Наявність факту реєстрації відповідача в даному будинку перешкоджає позивачу належним чином розпорядитись своєю власністю.
Тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 67 в будинку № 120 по проспекту Собрному (Леніна) м.Олександрії Кіровоградської області.
Керуючись наведеним та ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 209,215, 224 ЦПК України,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким , що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий