Провадження №2/193/59/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

25 січня 2017 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Мельниковій Т.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Павленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КЗО "Жовтневий навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим начанням"ДОР" в особі ОСОБА_3, про поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до КЗО "Жовтневий навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням "ДОР"" в особі ОСОБА_3 про вирішення трудового спору(поновлення на посаді). В обгрунтування своєї уточненої позовної заяви вказує, що 09.09.2016 року позивач звернулася до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про розгляд трудового спору між нею та в.о. директора Жовтневого НРЦ ОСОБА_3, щодо неправомірного переведення її з посади в.о. заступника директора з навчальної роботи на посаду заступника директора з виховної роботи, на шо отримала відповідь 21.10.2016року листом укрпошти №С 820-11/04 від 13.10.2016р. в якому їй порадили звернутися до комісії по трудовим спорам або до суду за місцем проживання. Оскільки комісія по трудовим спорам у КЗО"Жовтневий навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням"ДОР" не обирається, то відповідно до п.1 ч.1 ст. 232 КзпП України позивач користується правом звернення до суду для вирішення даного питання.

На посаду в.о. заступника директора з навчальної роботи позивач була прийнята 23.12.2015 року на засіданні педагогічної ради, де її кандидатура була підтримана усіма педагогами та в.о. директора Жовтневого НРЦ ОСОБА_3

3 01.09.2016 відповідно до наказу від 30.08.2016р. №100 її було переведено з посади з заступника диретора з навчальної роботи на посаду заступника директора з виховної роботи. Підставою її переведення згідно наказу стала заява ОСОБА_4 При ознайомленні позивача з цим наказом у присутності діловода ОСОБА_5 та головного бухгалтера ОСОБА_6 вона поцікавилась про причини переведення, на що не отримала обгрунтованої відповіді, згоди на переведення позивача на іншу посаду вона не надавала, свою роботу виконувала сумлінно, неухильно дотримуючись своїх посадових обов'язків.

Оскільки згоди на переведення позивача на іншу посаду вона не надавала, вважає дію в.о. директора Жовтневого НРЦ ОСОБА_3 неправомірними та переведення її на іншу посаду незаконним та безпідставним, тому що не вказані причини її переведення, відсутня згода на переведення. Позивач вважає, що існує упереджене ставлення в.о. директора Жовтневого НРЦ до виконання її обов'язків, що пояснюється тим, що 26.08.2016 року, відповідно до телефонограми департаменту освіти і науки Дніпропетровської облдержадміністрації позивач мала їхати на серпневу нараду директорів з навчольно-виховної роботи, але в.о. директора Жовтневого НРЦ ОСОБА_3. категорично відмовила їй в цьому і відправила вчителя української мови ОСОБА_4

Позивач просить поновити її на посаді виконуючої обов'язки заступника директора з навчальної роботи КЗО "Жовтневий навчально-рабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням "ДОР"" з 01.09.2016 року.

10 січня 2017 року представник відповідача подав заперечення на позовну заяву. Проти задоволення вищезазначеного позову заперечують в повному обсязі та вважають, що позовні вимоги не обгрунтовані та не відповідають вимогам діючого законодавства України, з наступних підстав.

01.09.2008 року, на підставі наказу №91 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника директора по виховній роботі до КЗО «Жовтневий навчально-реабілітаційний Центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» ДОР.

04.01.2016 року, після звільнення ОСОБА_7, виконуючою обов'язки директора КЗО «Жовтневий реабілітаційний Центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням» Дніпропетровської обласної ради була призначена ОСОБА_3

В той же час, на підставі наказу виконуючого обов'язки директора Жовтневого НРЦ №4 від 04.01.2016 року позивача тимчасово переведено на посаду заступника директора з навчальної роботи, з посадовим складом згідно штатного розпису займаної посади. Підставою для зазначеного призначення була особиста заява ОСОБА_1

Пункт 31 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9 містить роз'яснення, відповідно до якого переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором.

Відповідно до ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором.

Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва.

Згідно з ч.3 ст.32 КЗпП України в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших - допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці.

Запис до трудової книжки про тимчасове переведення працівника на іншу роботу Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, не передбачено.

Так ОСОБА_1 тимчасово було призначено виконуючою обов'язки заступника директора з навчальної роботи на той час, поки особа, яка згідно трудового договору та запису у трудовій книжці займає зазначену посаду, виконує обов'язки директора закладу, а саме ОСОБА_3

Крім того, на початку травня 2016 року виникло питання щодо аморальної поведінки позивача у зв'язку із заявами, які надійшли до закладу.

Саме через те, що виконуюча обов'язки директора ОСОБА_3 повинна була відреагувати на інформацію, яка надійшла до закладу, вона була змушена звернутися до профспілкового комітету для вирішення питання згідно ст.152 Кодексу законів про працю України. Факт того, що зазначене питання вирішувалося на засіданні профспілкового комітету підтверджується протоколом від 15.06.2016 року.

У зв'язку з зазначеною обставиною та іншими необґрунтованими претензіями до виконуючої обов'язки директора ОСОБА_3 позивач звернулася до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа - Департамент освіти ти науки Дніпропетровської облдержадміністрації про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Рішення по зазначеній справі не прийнято.

Проте, дії ОСОБА_1 призвели до госпіталізації виконуючої обов'язки директора, в зв'язку з чим остання не мала можливості приймати рішення щодо переведення позивача на попереднє місце роботи чи притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

ОСОБА_3 на даний час не призначено директором закладу та вона лише виконує обов'язки директора, тому згідно трудового договору на даний час обіймає посаду заступника директора з навчальної роботи. Та спірна посада не є вакантною.

Враховуючи викладенні обставини справи, відповідач та представник відповідача вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставні та не відповідають вимогам діючого законодавства України.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала в повному обсязі. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення та доводи сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши встановлені докази в судовому засіданні, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

01 вересня 2002 року ОСОБА_1 була прийнята до Жовтневої допоміжної школи-інтернату на посаду вихователя , згідно наказу №98 §2 від 31.01.2002 року.

Рішенням Дніпропетровської обласної ради №60-4/ХХIV від 05.09.2002 року Жовтнева допоміжна школа-інтернат була перейменована в ОКЗО «Жовтнева спеціальна загальноосвітня школа-інтернат для дітей з вадами розумового та фізичного розвитку».

15 січня 2007 року ОСОБА_1 була переведена на посаду вчителя інформатики та ЛФК, згідно наказу №4 від 15.01.2007 року.

01 вересня 2008 року ОСОБА_1 була переведена на посаду заступника директора по виховній роботі, згідно наказу №91 від 01.09.2008 року.

Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 03.12.2010 року №22-3/VI Обласний комунальний заклад «Жовтнева спеціальна загальноосвітня школа-інтернат для дітей з вадами розумового та фізичного розвитку» перейменовано на Комунальний заклад освіти «Жовтнева спеціальна загальноосвітня школа-інтернат для дітей з вадами розумового та фізичного розвитку Дніпропетровської обласної ради.

Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 23 березня 2012 року №270-12/VI заклад перейменовано на комунальний заклад освіти «Жовтнева спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Дніпропетровської обласної ради.

Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 21 грудня 2012 року № 394-17/VI заклад перейменовано на комунальний заклад освіти «Жовтневий реабілітаційний центр зпоглибленим професійно-трудовим навчанням» Дніпропетровської обласної ради»(а.с.4).

Згідно витягу з наказу №4 від 04.01.2016 року ОСОБА_1 була тимчасово переведена на посаду виконуючої обов'язки заступника директора з навчальної роботи з окладом згідно штатного розпису з 04.01.2016 року(а.с.3).

30 серпня 2016 року згідно витягу з наказу ОСОБА_4 була призначена на вакантну посаду заступника директора з навчальної роботи з 31.08.2016 року.

В зв'язку з призначенням на вакантну посаду заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_4, було внесено зміни до виконання функціональних обов'язків ОСОБА_1, а саме: ОСОБА_1 було звільнено від виконання обов'язків заступника директора з навчальної роботи з 31.08.2016 року. З 01.09.2016 року ОСОБА_1, згідно вищевказаного витягу з наказу, потрібно приступити до виконання посадових обов'язків заступника директора з виховної роботи(а.с.5).

09.09.2016 року позивач звернулася до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про розгляд трудового спору між нею та в.о. диретора Жовтневого НРЦ ОСОБА_3 щодо неправомірного переведення її з посади в.о. заступника директора з навчальної роботи на посаду заступника директора з виховної роботи, на шо отримала відповідь №С 820-11/04 від 13.10.2016р. в якому їй порадили звернутися до комісії по трудовим спорам , або у відповідності до вимог п.1 ст.231 КЗпП України, в разі незгоди з рішенням комісії по трудовим спорам, звернутись до районного(міськрайонного)суду за місцем проживання(а.с.6-7).

Відповідно до ст..33 КЗпП України тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, допускається лише за його згодою.

Відповідно до ст..32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

Як вбачається з витягу з наказу №4 від 04.01.2016 року ОСОБА_1 була тимчасово переведена на посаду виконуючої обов'язки заступника директора з навчальної роботи з окладом згідно штатного розпису з 04.01.2016 року(а.с.3) на той час, поки ОСОБА_3 виконує обов'язки директора закладу

30 серпня 2016 року згідно витягу з наказу ОСОБА_4 була призначена на вакантну посаду заступника директора з навчальної роботи з 31.08.2016 року.

В зв'язку з призначенням на вакантну посаду заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_4, було внесено зміни до виконання функціональних обов'язків ОСОБА_1, а саме: ОСОБА_1 було звільнено від виконання обов'язків заступника директора з навчальної роботи та їй необхідно приступити виконання посадових обов'язків заступника директора з виховної роботи.

Виконання обов'язків по вакантній посаді кодексом законів про працю України не передбачено, відповідно трудове законодавство України не передбачає такого виду тимчасового переведення працівника на іншу посаду (роботу). Тому вважається, що працівник призначений виконувати обов'язки по вакантній посаді, переведений керівником установи, організації, підприємства на цю роботу (посаду) постійно у відповідності до статті 32 КЗпП України.

Визначення певного строку при, призначенні працівника виконуючим обов'язки по вакантній посаді не має юридичного значення для здійснення правового регулювання цих правовідносин.

Проте, вакантною вважається наявна у штатному розписі установи, організації, підприємства посада, на яку не укладений трудовий договір.

Отже, позивач , надаючи згоду на ії тимчасове переведення виконуючим обов'язки заступника директора з навчальної роботи розуміла, що зазначена посада не є вакантною, та в той же час закладом не були порушенні її права та інтереси.

ОСОБА_3 на даний час не призначено директором закладу, вона лише виконує обов'язки директора, тому згідно трудового договору на даний час обіймає посаду заступника директора з навчальної роботи. Спірна посада не є вакантною.

Тимчасовим заступництвом вважається виконання службових обов'язків за посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це викликано виробничою необхідністю. Тимчасове виконання обов'язків за посадою відсутнього працівника покладається на іншого працівника наказом (розпорядженням) підприємства, установи чи організації.

Виходячи з наведених висновків суду, що позивач виконувала обов'язки за посадою заступника директора з навчальної роботи тимчасово, а саме до призначення на цю посаду особи на постійній основі, її трудові права не було порушено, а тому немає підстав для поновлення ОСОБА_1 на цій посаді.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що в діях КЗО «Жовтневий навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим навчанням «ДОР» в особі ОСОБА_3 не встановлено порушень законодавства про працю, тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 60, 209, 213,214, 215, 218, ЦПК України, та ст. ст. 31,32, 232 КЗпП України суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до КЗО "Жовтневий навчально-реабілітаційний центр з поглибленим професійно-трудовим начанням"ДОР" в особі ОСОБА_3, про поновлення на посаді відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Шумська