Справа № 489/5239/16-ц
Номер провадження 2/489/342/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив

В жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач разом з матір'ю позивача перебував у шлюбі. За час шлюбу останніми придбано 13/100 часток житлового будинку, які зареєстровані за відповідачем та автомобіль, зареєстрований за матір'ю. Зазначає, що після смерті матері відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку від частки будинку та автомобілю. Позивач є спадкоємцем першої черги.

Позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/4 частку від 13/100 часток житлового будинку за №23-25 з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та 1/4 частку транспортного засобу NISSAN Tiida, д/н НОМЕР_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками позивача є ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 10.06.2016 ОСОБА_2 03.05.1988 уклав шлюб з ОСОБА_3, внаслідок чого остання змінила своє прізвище на ОСОБА_3.

Згідно з свідоцтвом серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 перейменувала прізвище ім'я по-батькові на ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті заведена спадкова справа №565/2015.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач. Відповідач теж є спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На ім'я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку грошових вкладів.

Постановою від 13.06.2016 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що позивачем не надано документ, що посвідчує право власності спадкодавця на частину житлового будинку.

Відповідно до довідки БТІ від 26.05.2016 право власності на спірний будинок зареєстровано за відповідачем (13/100 часток), позивачем (46/100 часток), ОСОБА_7 (41/100 часток).

Згідно з довідкою Регіонального сервісного центру в Миколаївській області МВС України від 04.07.2016 за ОСОБА_3 04.10.2013 зареєстровано транспортний засіб NISSAN Tiida, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1. В особливих відмітках свідоцтва про реєстрацію т/з зазначено: "Має право користування ОСОБА_2".

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було придбано спірні житловий будинок та автомобіль в період шлюбу, позивач зазначає, що такі об'єкти є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя та частки подружжя є рівними.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач набув право власності на спірні частку домоволодіння в період перебування його в шлюбі з ОСОБА_3

Крім того, в період шлюбу також було придбано спадкодавцем авто, яке зареєстровано за ним.

Оскільки власники в рівних частках користувалися, володіли сумісним майном, і інше не встановлено, суд приходить до висновку, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в праві власності на частку будинку та спірного автомобілю є рівними і складають по 1/2 частині для кожного.

Позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/4 від 13/100 часток будинку та 1/4 автомобілю в порядку спадкування після смерті матері.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку має місце спадкування за законом.

Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до поданих матеріалів справи позивач належить до першої черги спадкоємців за законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з Главою 10 п. 4.15., 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача Свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Враховуючи вказані докази, слід прийти до висновку, що позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 та їх частки у спадщині є рівними.

Посилання представника відповідача на те, що договір № 6 від 13.03.2000 про відчудження відповідачем 46/100 часток спірного будинку (після чого залишилось 13/100) є нікчемним, а тому частка спадкоємця є більшою не заслуговують на увагу, оскільки суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 частку від 13/100 часток, що становить 13/400 часток житлового будинку за № 23-25 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/4 частку автомобілю NISSAN Tiida, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, колір сірий, номер кузова НОМЕР_5в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв