Провадження№2-о/235/34/17
Справа №235/7894/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Долгопольської А.В.

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Новоєлизаветівська сільська рада про встановлення факту постійного проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати заявниці ОСОБА_3, яка на день своєї смерті фактично проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею, з жовтня 2002 року по день його смерті по ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав її рідний брат: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6. Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 6,02 га, право на яку підтверджується Сертифікатом на земельну ділянку ( пай) серії НОМЕР_1. Після смерті матері вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину. Після смерті ОСОБА_5 спадщину ніхто не прийняв, тому вона, з метою оформлення спадкових прав, вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання спадкодавця разом зі спадкоємцем. Просить встановити факт постійного проживання її матері - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, зі спадкодавцем, рідним братом ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з жовтня 2002 року по день його смерті по ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Новоєлизаветівської сільської ради в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без його участі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 проживав разом з її старшою сестрою ОСОБА_6 з 2000 року по день своєї смерті по ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 була її сусідкою. Їй відомо, що з 2003 по 2006 роки з нею проживав її брат ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, яка є матір»ю заявниці, померла ІНФОРМАЦІЯ_4. ( а. с 6,11-14.28-29).

Після її смерті ОСОБА_2 як спадкоємиця першої черги отримала свідоцтво на право на спадщину. ( а.с. 31-32).

Згідно акту від 03.10.2016 року ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, з жовтня 2002 року пло день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5, поживав разом у сім'ї своєї рідної сестри ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1,без реєстрації ( а. с. 9).

Отже,вказаний факт проживання ОСОБА_7 разом зі своєю рідною сестрою ОСОБА_6 підтверджено як показаннями свідків в ОСОБА_8, ОСОБА_9, так і матеріалами справи ( а. с. 9).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов'язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов'язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця про- живав разом із цим спадкодавцем. ; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином суд вважає доведеним факт постійного проживання матері заявниці ОСОБА_2 - ОСОБА_6 зі спадкодавцем, рідним братом ОСОБА_7, з жовтня 2002 року по день його смерті по ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на отримання спадку.

Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими , які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,5,7,8,10,14,57-60,208-209,212-218,256 ЦПК України,-

В И Р І ШИ В :

Встановити факт постійного проживання матері заявниці ОСОБА_2 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, зі спадкодавцем, рідним братом ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з жовтня 2002 року по день його смерті по ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: