ухвала

іменем україни

26 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Ситнік О.М., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Леванчука А.О., Ступак О.В.,
за участю представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - ГортолумВ.С.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей-Південь» до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 про визнання прилюдних торгів та виданого на їх підставі свідоцтва про придбання майна недійсними, за касаційною скаргою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2016 року,

встановила:

У червні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прометей-Південь» (далі - ТОВ «Прометей-Південь») звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.»), відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 про визнання прилюдних торгів та виданого на їх підставі свідоцтва про придбання майна недійсними.

Позовні вимоги мотивувало тим, що прилюдні торги з реалізації належної на праві власності товариству квартири АДРЕСА_1 були проведені з чисельними порушенням вимог чинного законодавства, зокрема боржника не було належним чином повідомлено про проведення торгів та початкову ціну, уцінку майна, крім того в торгах брала участь лише одна особа, що призвело до порушення прав боржника та вплинуло на формування продажної ціни спірної нерухомості.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2014 року у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей-Південь» до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 про визнання прилюдних торгів та виданого на їх підставі свідоцтва про придбання майна недійсними відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - лот № НОМЕР_1 спірної квартири, проведених 21 травня 2014 року згідно протоколу № 1614183-2 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 21 травня 2014 року; визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірну квартиру, виданого на ім'я ОСОБА_6; скасування реєстрації права власності на ім'я ОСОБА_6 на спірну квартиру, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей-Південь» задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - лот № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1, проведені 21 травня 2014 року згідно протоколу № 1614183-2 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 21 травня 2014 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_6.

Скасовано реєстрацію права власності на ім'я ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору № 1614183 від 28 лютого 2014 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, укладеного з відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Приватним підприємством «Нива-В.Ш.», залишено без змін.

Стягнуто в рівних частках з Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей-Південь» судовий збір у сумі 1 096 грн 20 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року скасовано.

Справу передано на новий апеляційний розгляд.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, скасування реєстрації скасовано, ухвалено нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей-Південь» задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - лот № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1, проведені 21 травня 2014 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_6.

В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головноготериторіального управління юстиції в Одеській області просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - лот № НОМЕР_1 спірної квартири, які були проведені 21 травня 2014 року згідно з протоколом № 1614183-2 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 21 травня 2014 року, відбулись з дотриманням чинного законодавства України, а тому підстав для визнання їх недійсними, визнання недійсним свідоцтва про право власності на спірну квартиру, видане на ім'я ОСОБА_6 та скасування реєстрації права власності на ім'я ОСОБА_6 на спірну квартиру, матеріали справи не містять.

Скасовуючи частково рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову частково, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції помилково застосовано Закон України «Про іпотеку», а не загальні норми, які регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оспорювані торги, на яких майно було придбано ОСОБА_6, фактично були третіми, до цього двічі призначені торги були визнані такими, що не відбулися, оскільки був відсутній попит на квартиру.

Таким чином, враховуючи вимоги п. 7.3. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, в редакції чинній на час проведення торгів, треті торги, які були проведені 21 травня 2014 року, слід вважати незаконними, оскільки можливість виставляти на продаж майно в третій раз не було передбачено чинним законодавством.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції у повній мірі погодитися не можна.

Як установлено судами попередніх інстанцій, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2013 року в солідарному порядку з ТОВ «Прометей-Південь», ОСОБА_9, ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСибббанк») стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0 від 20 липня 2007 року в розмірі 3 197 784 грн 93 коп.

На підставі вказаного судового рішення видано виконавчий лист № 1527/20078/12 від 14 травня 2013 року, на підставі якого державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області 23 липня 2013 року відкрито виконавче провадження у межах якого складено акт опису та арешту квартири АДРЕСА_1.

Реалізацію вказаної нерухомості доручено ПП «Нива-В.Ш.» на підставі договору від 28 лютого 2014 року про надання послуг з проведення прилюдних торгів та реалізації арештованого майна (предмета іпотеки).

Проведення прилюдних торгів з реалізації спірної нерухомості призначалися на 28 лютого 2014 року, 18 квітня 2014 року та на 21 травня 2014 року.

Відповідно до повідомлення ПП «Нива-В.Ш.» прилюдні торги відбулися 21 травня 2014 року, переможцем яких стала ОСОБА_6, яка була єдиним їх учасником.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 44 цього Закону передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Положеннями статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Отже, за змістом цієї статті підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об'єкти нерухомості.

Статтею 54 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Оскільки статтею 575 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1680цс16.

Так, апеляційний суд вищевикладеного не врахував, не взяв до уваги, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 45 Закону України «Про іпотеку»та дійшов передчасного висновку про визнання прилюдних торгів недійсними лише з підстав порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

За таких обставин ухвалене судом апеляційної інстанції судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим й воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2016 рокускасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік
Судді:Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак