АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

02 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Крижанівської Г.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Приват банк» - Гринь КостянтинаАндрійовича на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року,

встановила:

у жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 24 631 грн. 76 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача - Гринь К.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що між ним та відповідачем 07.04.2008 р. було укладено договір, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в сумі 800 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 36,2% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідав строку дії картки. Оскільки позичальник порушує взяті на себе зобов'язання, позивач просив стягнути заборгованість станом, яка станом на 31.08.2015 р. становить 24 631 грн. 76 коп. та складається з тіла кредиту - 12 500 грн., процентів - 10 182 грн. 63 коп., комісія - 300 грн., штрафів - 500 грн. та 1 149 грн. 13 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявної заборгованості.

Такий висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 525, 526, 1050, 1054 ЦК України.

При зверненні дол. суду з позовом, до позовної заяви позивачем було додано копію Заяви від імені ОСОБА_1, яка датована 07.04.2008 р. В заяві зазначено, що ОСОБА_1 було отримано картку «Універсальна» НОМЕР_1 (а/с 8), в якій зазначено пільговий період - 30 днів.. Також до позовної заяви було додано копію Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Метро», яка датована 24.01.2009 р.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представником позивача було надано Довідку в якій зазначено, що договір датований 20.03.2008 р., старт карткового рахунку - 20.03.2008 р., зазначається номер картки - НОМЕР_2, та вказуються дати зміни кредитного ліміту. (а/с134).

В іншій Довідці (а/с135) позивачем вказується, що ОСОБА_1 були видані наступні кредитні картки: НОМЕР_3, дата відкриття - 20.03.2008 р., термін дії - 03/12, НОМЕР_4, дата відкриття - 09.06.2011 р., термін дії - 03/15, НОМЕР_5, дата відкриття - 13.02.2015 р., термін дії - 08/18.

У Виписці про рух коштів зазначається, що виписка зроблена за період з 01.01.1999 р. по 15.11.2016 р., основна карта НОМЕР_6, виписка за період з 01.01.1999 р. по 15.11.2016 р. (а/с136).

У Виписках по картці, які були надані позивачем позичальнику ОСОБА_3, зазначається картка НОМЕР_7, яка була видана 13.02.2015 р. та період виписки - з 01.01.2008 р., (а/с37), а також 01.02.2007 р.(а/с42).

За таких обставин, доводи, викладені представником позивача в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав належних доказів, на підставі яких суд має встановити наявність обставин, що обґрунтовують вказані вимоги.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Приват банк» - Гриня Костянтина Андрійовича відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 761/24140/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1236/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.