Справа № 183/1080/15
№ 6/183/9/17
У Х В А Л А

06 лютого 2017 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про виселення,

в с т а н о в и в :

22 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розяснення рішення суду.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що 27 липня 2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесене рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про виселення.

Рішенням суду позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» були задоволені частково, суд прийняв рішення про виселення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Комарова, буд. № 40

Заявник ОСОБА_1 в заяві просив суд розяснити рішення суду в частині механізму виселення.

В судове засідання сторони не зявилися.

Розглянувши заяву, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 27 липня 2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесене рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про виселення.

Судом прийняте рішення про виселення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Комарова, буд. № 40

У відповідності до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі або для державного виконавця, суд, за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В звязку з тим, що ОСОБА_1 рішення суду є незрозумілим в частині порядку виселення, виникла необхідність у розяснення рішення.

Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2013 року були задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, суд вирішив: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № DNN0GА00000015 від 18 квітня 2008 року в розмірі 20 245,17 доларів США, що становить відповідно 186 938,62 грн. звернути стягнення на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Комарова, буд. № 40, який належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Оскільки законодавством України встановлений мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, протягом дії вищенаведеного закону власник житла, члени сімї власника житла та інші особи, які зареєстровані та проживають в жилому приміщенні, яке виступає забезпеченням кредиту в іноземній валюті не можуть бути виселені з зазначеного житла, за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 221 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Розяснити рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про виселення.

Розяснити, що оскільки Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Законузаконодавством України встановлений мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, протягом дії вищенаведеного закону власник житла, члени сімї власника житла та інші особи, які зареєстровані та проживають в жилому приміщенні, яке виступає забезпеченням кредиту в іноземній валюті не можуть бути виселені з зазначеного житла, за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя Д.І. Городецький