У Х В А Л А

"03" лютого 2017 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Жарікова О. В.

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква Київської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник 03 лютого 2017 року звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. В даній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що в грудні 2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області направлена позовна заява про стягнення грошових коштів за договором позики, інфляційних витрат та 3% річних з відповідача ОСОБА_2 Відповідач станом на день подання позовної заяви заборгував позивачу грошові кошти у розмірі 195 508,00 грн., інфляційні витрати на суму 18 377,72 грн. та 4 263,98 грн. три проценти річних, всього сума позову складає 220 331,19 грн.. Згідно даних з КП Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», за відповідачем ОСОБА_2 на праві власності рахується 57/100 частини житлового будинку № 10/2, розташованого по вулиці Заярська в м.Біла Церква Київської області. Відповідач добровільно не бажає повернути суму боргу, яка є досить значною, уникає спілкування з позивачем, що свідчить про можливість відчуження майна відповідачем, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду. Інших власників на вказану частку майна немає, тому обтяження нерухомості не призведе до порушення прав третіх осіб. ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 57/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Заярська, буд. 10/2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 5-1097 від 30 березня 2000 року, посвідченого Білоцерківською державною нотаріальною конторою; договору дарування № 1-1088 від 31 березня 1994 року, посвідченого Першою Білоцерківською державною нотаріальною конторою ( реєстровий № 1747).

Оглянувши подану заяву, суд вказує на таке.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до приписів п.1, 2 ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляд заяв про забезпечення позову», роз'яснено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що 31 січня 2017 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. За таких обставин, звернення ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову, відповідає приписам ст.151 ЦПК України.

В роз'ясненнях, викладених у пункті 4 зазначеної постанови Пленуму, роз»яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

ОСОБА_1 надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що майно на яке він просить накласти арешт належить ОСОБА_2, про це свідчать зокрема відповідь КП КОР «ПБТІ» № 2954 від 21 грудня 2016 року на адвокатський запит ОСОБА_3. Згідно даних з КП Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», за відповідачем ОСОБА_2 на праві власності рахується 57/100 частини житлового будинку № 10/2, розташованого по вулиці Заярська в м. Біла Церква Київської області. З матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що відповідач ОСОБА_2 заборгував ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 220 331,19 грн.. В той же час, вказана обставина підлягає доказуванню і буде перевірена судом під час ухвалення рішення. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_2 має інше майно, крім того, арешт на яке просить накласти ОСОБА_1 За таких обставин, відсутність заходів забезпечення позову, в даному випадку, може значно утруднити або і взагалі зробити неможливим виконання можливого рішення суду. Відповідно до звіту про оцінку майна, наданого позивачем, вартість частки ОСОБА_2 у житловому будинку № 10/2 по вулиці Заярській в м.Біла Церква Київської області складає 327 221,53 грн. (57/100 частки), що обєктивно забезпечить виконання можливого рішення суду.

Забезпечення позову згідно нормам чинного цивільного процесуального законодавства - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

За загальними правилами частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто особа, яка просить про вжиття таких заходів, зобов'язана довести наявність підстав та надати відповідні докази на підтвердження необхідності вжиття певного виду забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляд заяв про забезпечення позову» в пункті третьому роз'яснив, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 151 ЦПК України, а саме, в заяві повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В ч. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що відповідно до частини першої статті 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У звязку з цим вжиття заходів забезпечення позову можливе не лише при проведенні попереднього судового засідання, здійсненні процесуальних дій з підготовки справи до судового розгляду чи під час судового розгляду, а й одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали. Винятком є заява про забезпечення позову з метою запобігання порушення права інтелектуальної власності, яка може бути подана та підлягає розгляду до подання позовної заяви (частина четверта статті 151 ЦПК). Заява про забезпечення позову за змістом повинна відповідати вимогам частини другої статті 151 ЦПК.

Враховуючи, що подана заява про забезпечення позову відповідає наведеним вимогам закону, мотивована належним чином, а тому підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 151 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

Накласти арешт на 57/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, м.Біла Церква, вул. Заярська, буд.10/2, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 5-1097 від 30 березня 2000 року, посвідченого Білоцерківською державною нотаріальною конторою; договору дарування № 1-1088 від 31 березня 1994 року, посвідченого Першою Білоцерківською державною нотаріальною конторою ( реєстровий № 1747).

Копію ухвали направити до Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» та до Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4