Справа № 545/1878/16-ц
Провадження № 2/545/37/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді : Цибізової С.А.

при секретарі: Розсоха Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

21.04.2016 року державне підприємство «Полтавське управління геофізичних робіт» (надалі ДП «ПУГР», позивач) звернувся до Полтавського районного суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики, інфляційних втрат по погашенню боргу та 3% річних. З урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог, прохав стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 32 560,00 грн., 3% річних в сумі 1 424,67 грн. та інфляційних втрат в розмірі 5 346,70 грн., разом 41 671,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики від 06.08.2014 року згідно якого позичальнику видано безпроцентну позику в розмірі 70 000,00 грн. З заробітної плати відповідача щомісячно утримувалась сума в розмірі 1 170,00 грн. Однак, відповідач 04.11.2015 року звільнився із займаної посади. При цьому залишок позики на день звільнення в розмірі 52 450,00 грн. не повернув.

В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву, у якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу за відсутності представника державного підприємства «Полтавського управління геофізичних робіт».

Відповідач, в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 року № 1618-IV, (надалі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді заступника директора з охорони праці та техніки безпеки державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» звернувся з заявою на імя в.о. директора підприємства ОСОБА_2 про надання безвітсоткової позики в сумі 70 000,00 грн. для утеплення житла (а.с. 6-7).

Згідно наказу державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» №72-в від 06.08.2014 року заступнику директора з охорони праці та техніки безпеки ОСОБА_1 надано безвідсоткову поворотну позику на суму 70 000,00 грн., зобовязано заступника директора з екноміки ОСОБА_3 підготувати договір позики, а головного бухгалтера підприємства ОСОБА_4 контролювати виконання договору (а.с.8).

Відповідно до п.1.1. Договору ДП «ПУГР» (Кредитор) надає ОСОБА_1 (Позичальник) безпроцентну позику у розмірі 70 000,00 грн., а останній зобовязується повернути позику у термін, зазначений у цьому договорі.

Позика надається шляхом видачі готівки із каси Кредитора або перерахування на картковий рахунок позичальника, термін позики 5 років з дати видачі коштів (п.1.2, 1.3 Договору).

Відповідно до п.2.2 Договору Позичальник зобовязується: повернути отриману позику у термін, зазначений у п.1.3 цього Договору, повідомляти своєчасно кридитора про зміну своєї адреси та інших реквізитів, у випадку припинення трудових відносин з Кредитором повернути позику у день звільнення.

Згідно п.3.1 Договору Позичальник погашає видану позику шляхом вирахування згідно заяви Позичальника із заробітної плати, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання позики рівними частинами щомісячно протягом терміну позики (сума щомісячної виплати складає 1 166,67 грн.).

Відповідно до п.4.3 Договору, останній набирає законної сил из дати його підписання та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

Протоколом №22 від 26.09.2016 року спільного засідання профспілкового комітету і адміністрації ДП Полтавського УГР передбачено, що працівникам, які звільніються і тим, що звільнились раніше, безвітсоткові позики повернути, згідно укладених договорів в день звільнення і додаткових угод не укладати, з працівників, які не повернули позики, згідно договорів, стягнути позики в судовому порядку (а.с.54).

Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

05.09.2014 року на виконання п.1.1., п.1.2 Договору ОСОБА_1 отримав від ДП «ПУГР» суму позики в розмірі 70 000,00 грн., яку перераховано на картковий рахунок Позичальника, що підтверджується платіжним дорученням №1045 від 05.09.2014 року.

16.09.2014 року відповідачем на імя в.о. директора підприємства надано заяву з проханням утримувати поворотну позику із заробітної плати в сумі 1 170,00 грн. до повного погашення.

На підставі вище зазначеної заяви та відповідно до п.3.1. Договору починаючи з вересня місяця 2014 року із заробітної плати ОСОБА_1 підприємством щомісячно утримувалось в рахунок погашення позики 1 170,00 грн.

Наказом №159-н від 04.11.2015 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі поданої заяви, з урахуванням наказу №38-к від 03.04.2017 року про виправлення описки, відповідно до п.5 ст.36 Кодексу законів про працю України, тобто у звязку з обранням на виборну посаду (а.с.13).

За період з вересня місяця 2014 року по листопад місяць 2015 року із заробітної плати ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості утримано 17 550,00 грн., що підтверджується роздруківкою з особового рахунку відповідача (а.с.14-15).

Залишок не погашеної заборгованості ОСОБА_1 на дату його звільнення 04.11.2015 року складав 52 450,00 грн. (70 000 17 550 = 52 450).

З урахуванням часткової сплати відповідачем, сума заборгованості станом на 01.03.2017 року становила 32 560,00 грн., що підтверджується довідкою державного підприємства «Полтавського управління геофізичних робіт» (а.с. 85)

Відповідно до вимог ст.ст.525-526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Всупереч вимогам ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з положеннями ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період з 05.11.2015 року по 30.11.2016 року сума 3% річних нарахованих на суму боргу відповідно до ст.625 ЦПК України складає 1 424,67 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем та не заперечується відповідачем.

Інфляційні втрати нараховані відповідно до ст.625 ЦК України на суму боргу з 05.11.2015 року по 30.11.2016 року становлять 5 346,70 грн.. що підтверджується розрахунком та не заперечується відповідачем.

В звязку з не виконанням зобовязань за Договором позики ОСОБА_1 перед позивачем має заборгованість на загальну суму 39 331,37 грн. в т.ч. 32 560,00 грн. заборгованість за договором позики, 1 424,67 грн. 3% річних, 5 346,70 грн. інфляційні втрати.

Суд, всебічно, повно та обєктивно оцінивши всі надані докази, приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає повернення суми позики, інфляційних втрат, 3-х відсотків річних, посилаючись на договір позики та норми чинного законодавства, оскільки, трудові відносини між сторонами припинились 04.11.2015 року внаслідок звільнення відповідача з посади.

Останнім повернення позики забезпечено не було, а тому, відповідно до умов договору наявні підстави для стягнення заборговності в судовому порядку.

Факт отримання позики та обрахунок заборговності відповідачем не заперечувались.

Заперечення відповідача щодо відсутності підстав для стягнення позики взвязку із обранням на виборну посаду не грунтуються на умовах укладеного між сторонами договору, відповідно до яких підставою повернення позики в день звільнення є факт припинення трудових відносин.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 79, 84, 88, 212-215, 224-226, 292 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» заборгованість за договором позики від 06.08.2014 року в розмірі 32560,00 грн., 5346,70 грн. нфляційних втрат та 1424,67 грн. 3% річних, а всього 39 331,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5