АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою МаляраМаксима Васильовича в інтересах публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Головне управління юстиції в м. Києві про визнання договору купівлі-продажу недійсним у частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним у частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру.

Зазначала, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22 червня 2004 року був оформлений на відповідача ОСОБА_3, хоча дійсним покупцем була вона, позивачка.

Вважає даний договір купівлі-продажу удаваним в частині покупця та таким, що укладений з метою приховання справжнього покупця квартири, оскільки ОСОБА_3 по спірному договору власних грошей не сплачував, наміру на її придбання та створення відповідних юридичних наслідків ніколи не мав і виступав лише удаваним покупцем, у зв'язку з чим позивачка просила : визнання частково недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 22 червня 2004 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3, у частині покупця та визнати за нею права власності на квартиру.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» (надалі - ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК»), посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення районного суду і постановити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам процесуального права рішення районного суду не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи, 22 червня 2004 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,30 кв. м., що складається з двох кімнат (а.с.21).

Встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3 (а.с.14).

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що ОСОБА_3 не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження фінансової можливості купівлі спірної квартири, та наявності такого наміру, та того, що представником відповідача в судовому засіданні визнано той факт придбання спірної квартири для позивачки і за її кошти.

Колегія суддів не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, остільки вважає їх такими, що зроблені з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права, обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, районний суд у повному обсязі не виконав вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не вжив заходів щодо повного з'ясування обставин справи.

Як убачається з матеріалів справи, 13 серпня 2007 року між АКБ « ПРАВЕКС- БАНК » (правонаступником якого є ПАТКБ «ПРАВЕКС- БАНК») та ОСОБА_8 (надалі - позичальник) було укладено кредитний договір № 415-005/07Ф, відповідно до умов якого останній надано кредит на загальну суму 91000 дол. США.

15 серпня 2007 року між АКБ «ПРАВЕКС- БАНК» та ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки № 415-005/07Ф, відповідно до якого іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника перед іпотекодержателем за кредитним договором № 415-008/07Ф від 13 серпня 2007 року передав належне йому на праві власності нерухоме майно: АДРЕСА_1 (а.с.73-79).

07 серпня 2008 року між іпотекодавцем та іпотекодержателем було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки № 415-005/07Ф від 15 серпня 2007 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 5006 (а.с.80-81).

Відповідно до п. 1.3. договору іпотеки передане в іпотеку нерухоме майно є власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 червня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контора Стець Н.М. 22 червня 2004 року за реєстровим № 1-1535 та зареєстровано в Київському бюро технічної інвентаризації 23 червня 2004 року в реєстровій книзі № д. 1580-253 під номером запису 1029.

Також, відповідно до договору іпотеки від 15 серпня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В. було накладено заборону відчуження зазначеного в Договорі майна: квартири АДРЕСА_1, яке належить гр. ОСОБА_3

Відповідно до відомостей з Державного реєстру іпотек, на квартиру, що є предметом іпотеки за вищезазначеним іпотечним договором, приватним нотаріусом Сень-Силкою І.В. 07 серпня 2008 року було накладено обтяження на підставі договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки № 415-005/07Ф за реєстровим № 5006 від 07серпня 2008 року (а.с.82-83).

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5, вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (стаття 26 ЦПК), суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, визначеної ним норми матеріального права, яка підлягає застосуванню, та з матеріально-правового інтересу у вирішенні справи. Суд має також вирішити питання про участь інших учасників процесу, які сприятимуть здійсненню правосуддя (статгя 47 ЦПК).

Зазначені обставини свідчать про те, що районним судом постановлено рішення, яким вирішено питання про права і обов'язки ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», як іпотекодержателя нерухомого майна, остільки до участі у справі товариство не залучено, думки з - приводу заявлених вимог не з'ясовано.

Враховуючи наявність істотного порушення прав та законних інтересів ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», ухвалене по справі рішення суду першої інстанції, як постановлене з порушенням норм процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи, підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного та передбачених положеннями цивільного процесуального Кодексу України повноважень суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення по справі нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу МаляраМаксима Васильовича в інтересах публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2014 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/15357/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3407/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Богдан О.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.