Справа № 699/815/16-ц
Номер провадження 2/699/17/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого-судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

встановив:

Позивач предявив у суд даний позов і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 13.08.2013 року в загальній сумі 40901,76 грн. посилаючись на те, що 13.08.2013 року відповідач отримав кредит в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Але позичальник порушив умови договору, в результаті чого виникла заборгованість, яку він добровільно погашати не бажає. Тому позивач і предявив даний позов.

У суд представник позивача ОСОБА_2 не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтриманням позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду в порядку ст.74 ЦПК України у судове засідання не зявився надавши письмове заперечення, згідно якого просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

- позивачем пропущені строки для предявлення позовних вимог про стягнення заборгованості по кредитному договору укладеному 13 серпня 2013 року, оскільки позов до суду поданий 14 листопада 2016 року, за межами трирічного строку, встановленого ст.257 ЦК України. Просить суд застосувати строк позовної давності;

- нарахована позивачем сума процентів та пені, є неправомірною, оскільки така сума більша за розміром від основної суми боргу за кредитом, тому відповідно до ст.551 ЦК України просить суд зменшити розмір пені, оскільки він значно перевищує розмір збитків.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

У суді встановлено, що 13 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 був укладений договір б/н та умови і правила надання банківських послуг, згідно яких йому було видано кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, і терміном сплати протягом 12 місяців з моменту підписання, зі сплатою процентів у розмірі, встановленому «Тарифами Банку».

Згідно п.2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.2.1.1.5.5. умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.2.1.1.5.6. умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку Позичальник зобовязаний виконати зобовязання за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (500 грн.+5% від суми позову).

Станом на 30 жовтня 2016 року відповідач належним чином не виконує зобовязання договором, що призвело до утворення заборгованості, яка склала в загальній сумі 40901,76 грн. із яких: заборгованість за кредитом - 15542,12 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 5678,24 грн.; заборгованість за пенею - 16057,51 грн.; заборгованість за пенею, нарахованою за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн. - 1200,00 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1923,89 грн. Відповідач останню сплату здійснив 20 серпня 2016 року в сумі 184,67 грн.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1049 цього Кодексу передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа надає грошові кошти позичальнику, який зобовязується поступово повернути суми кредиту разом з відсотками в порядку і строк обумовлений договором.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність один рік.

Кредитний договір укладений 13 серпня 2013 року. Відповідно до п.1.1.7.11. умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з дня підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Сторони не інформували одна одну про припинення дії договору. Відповідач також не звертався з письмовою заявою про розірвання договору.

Крім того, відповідно до п.1.1.7.3. умов і правил надання банківських послуг картрахунки відкриті на невизначений термін.

Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п.1.1.7.31 умов і правил надання банківських послуг термін позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, витрат банку складає 50 років. Тобто, на час звернення позивача до суду строк позовної давності до вимог позивача не сплив.

У постанові Верховного Суду України у справі № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, яка в силу ст.360-7 ЦПК України, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції, вказано про право сторін на збільшення строку позовної давності, яка викладається у письмовій формі договору і є обов'язковою для сторін і суд повинен керуватися вказаними умовами договору.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року, яка в силу ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції, вказано, що ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Тому, суд зменшує розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом 15542,12 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 5678,24 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1923,89 грн., а всього 23 644,25 грн.

Відповідно ст.ст.1, 10 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обовязковою.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до правил ст.214 ЦПК України обовязком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах предявив позов, повністю його обґрунтував і він підлягає до часткового задоволення.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не предявив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання не має.

При частковому задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215, ЦПК України, ст.ст.16, 267, 509, 526, 527, 530, 551, 631, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити частково позов.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований і проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1 виданий 05 березня 1997 року Борівським РВ МВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», розташованого за адресою: 49094 м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд.50 МФО 305299 на рахунок 3111 заборгованість по кредитному договору № б/н від 13 серпня 2013 року станом на 30 жовтня 2016 року в загальній сумі 23 644,25 грн. та понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3sp; А.