У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області про стягнення компенсації за невикористані додаткові відпустки та середнього заробітку за час затримки при звільненні виплати компенсації за невикористані відпустки, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області на рішення апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, у якому зазначала, що з 15 жовтня 2002 року до 01 вересня 2014 року вона працювала на різних посадах у Виконавчому комітеті Жмеринської міської ради Вінницької області. При звільненні з роботи з посади начальника організаційного відділу на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію посадової особи органу місцевого самоврядування їй не виплатили компенсацію за невикористану додаткову відпустку працівникам, що мають дітей, згідно зі ст. 19 Закону України «Про відпустки», а саме за 2007 та 2009 роки, тривалістю по 7 робочих днів кожна.

Просила стягнути з відповідача компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 14 робочих днів за 2007 та 2009 роки у розмірі 2 272 грн 34 коп. та середній заробіток за час затримки зазначеного розрахунку у розмірі 27 010 грн.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2015 року рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_6 2 307 грн 34 коп. компенсації за невикористані додаткові відпустки за 2007 та 2009 роки тривалістю по 7 робочих днів у кожному році, а всього за 14 робочих днів та 7 тис. грн середнього заробітку за час затримки розрахунку без урахування податків та зборів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду у частині часткового задоволення позову щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за невикористані дві додаткові відпустки та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

У касаційній скарзі Виконавчий комітет Жмеринської міської ради Вінницької області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційних скарг, вважає, що вони мають бути задоволені частково.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що відсутні правові підстави для виплати компенсацій за невикористані додаткові відпустки, спору про нарахування платежів та компенсацій на день звільнення ОСОБА_6 з роботи не було, тому відсутня вина Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області з невиплати грошових коштів при звільненні позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України позивачем пропущено трьохмісячний строк звернення до суду, оскільки ОСОБА_6 звільнена з роботи 01 вересня 2014 року, а з позовом до суду звернулася лише 12 січня 2015 року, тобто з пропуском строку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд керувався тим, що ОСОБА_6 відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України не пропустила строк звернення за вирішенням трудового спору до суду, згідно з положеннями ч. 1 ст. 19 Закону України «Про відпустки» мала право на додаткову відпустку як одинока матір у 2007 та 2009 роках та відповідно право на компенсацію за невикористані відпустки. Крім того, враховуючи, що виплату безспірної суми належної позивачу при звільненні здійснено відповідачем у строки, визначені законом, розмір цих сум, середній заробіток позивача та співмірність оспорюваної суми з отриманою сумою при звільненні та середнім заробітком, сумою для виплати позивачу у порядку вимог ст. 117 КЗпП України відшкодування є зменшена сума у розмірі 7 тис. грн.

Правильним є висновок апеляційного суду у частині, що не пропущено позивачем строк звернення до суду та стягнення з відповідача на користь позивача суми компенсації за невикористані додаткові відпустки у 2007 та 2009 роках у розмірі 2 307 грн.

З висновком апеляційного суду щодо зменшення розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні із застосуванням принципу співмірності погодитися не можна, оскільки цей висновок суперечить вимогам закону та не ґрунтується на матеріалах справи.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 з 16 жовтня 2002 року до 01 вересня 2014 року працювала на різних посадах у Виконавчому комітеті Жмеринської міської ради Вінницької області. З 01 січня 2003 року до 30 червня 2013 року позивач перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту Жмеринської міської радиВінницької області як одержувач допомоги одинокій матері на дитину ОСОБА_7, що підтверджується ксерокопією довідки зазначеного Управління від 10 листопада 2014 року № 3288. Під час роботи позивачу на підставі поданих нею заяв надавалися додаткові відпустки як одинокій матері за 2004-2006, 2008 роки, про що відповідачем видано відповідні розпорядження (а. с. 135, 137, 139, т. 1).

Розпорядженням голови Жмеринської міської ради Вінницької області від 01 вересня 2014 року позивачку звільнено з посади начальника організаційного відділу за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію посадової особи органу місцевого самоврядування за ст. 38 КЗпП України та у день звільнення проведено грошовий розрахунок з наданням письмової розшифровки виплат.

10 та 26 листопада 2014 року ОСОБА_6 зверталася до міського голови із заявами з приводу виплати їй компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2007, 2009 роки, як працівнику - одинокій матері, які не були задоволені.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 117 КЗпП України передбачено що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У ч. 1 ст. 83 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно з п. 2.2 Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженою наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, Фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати входять, зокрема, оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством.

Тобто непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 117 цього Кодексу.

Суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку на засадах співмірності тільки в разі одночасного вирішення вимог про стягнення належних при звільненні сум за умови часткового задоволення цих вимог.

Оскільки у справі, яка переглядається, вимоги позивача щодо розміру належних йому при звільненні сум судом задоволені в повному обсязі, тому підстав для застосування принципу співмірності та зменшення розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні в апеляційного суду не було.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-195цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Під час проведення слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата.

Таким чином, апеляційний суд, на порушення вимог ст. ст. 212−214, 316 ЦПК України, на вказане уваги не звернув, не встановив належним чином фактичних обставин справи, та дійшов передчасного висновку про те, що є підстави для застосування принципу співмірності та зменшення розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні.

За таких обставин рішення апеляційного суду у частині не може вважатись законним й обґрунтованим, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України воно підлягає скасуванню у частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 337, 338, 343, 344, 345, 347, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_6 та Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2015 рокускасувати у частині стягнення з Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_6 7 тис. грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні без урахування податків та зборів, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.В. Дем'яносов
Судді: Ю.Г. Іваненко
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік
О.В. Ступак