АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/653/17
УХВАЛА

12 квітня 2017 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

за участю:

відповідача ОСОБА_5

представників відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси клопотання представника ОСОБА_5 ОСОБА_7 про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_8, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою, зустрічним позовом ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та похідних від нього договорів недійсними, яка розглядається за апеляційною скаргою представників ОСОБА_8, ОСОБА_5 ОСОБА_7, ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року з позов звернувся ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_8, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивовано тим, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 01.09.2008 р. було укладено договір про надання споживчого кредиту, за яким позичальник отримав кредит в іноземній валюті в сумі 56 420 доларів США.

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки від 01.09.2008 р.

Внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобовязань з повернення кредиту та процентів за його використання банк заявив вимогу про дострокове погашення заборгованості, яка не була виконана відповідачами. У зв'язку з цим банк звернувся до суду з позовом, з вимогою про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом та процентам в розмірі 48 770,44 дол. США та пені в сумі 22 720,65 грн., та просив стягнути з відповідачів судові витрати з оплати судового збору.

У листопаді 2016 року з зустрічним позовом звернувся ОСОБА_5Г до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою.

Свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 01.03.2013 р. між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, якою змінено схему погашення кредиту на ануїтетну та встановлено обовязок позичальника погашення кредиту шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 532 дол. США на місяць. Також зазначеною додатковою угодою було змінено умови нарахування відсотків на прострочену суму основного боргу і передбачено нарахування подвійної відсоткової ставки на таку суму, що свідчить про збільшення обсягу зобовязання позичальника, а відтак потребує обовязкового погодження поручителя на такі зміни. Додаткову угоду №1 від 01.03.2013 р. до договору поруки, яка передбачає згоду поручителя на зміну умов кредитного договору від 01.09.2008 р., ОСОБА_5 не підписував, оскільки наявний на цій угоді підпис зроблений не ним, а іншою особою, а тому вважає, що його порука є припиненою.

Тому, ОСОБА_5 просив визнати поруку ОСОБА_5 за договором поруки № 226732 від 01.09.2008 року припиненою, та призначити по справі судову почеркознавчу експертизу.

У грудні 2016 року з зустрічним позовом звернувся ОСОБА_8 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та похідних від нього договорів недійсними.

Свої вимоги мотивуючи тим, що кредитний договір ним було укладено під впливом обману з боку позивача, оскільки останнім порушено вимоги законодавства про захист прав споживачів та не надано позичальнику в письмовій формі обєктивної, повної та достовірної інформації про умови кредиту, інформації про наявні інші форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, тип відсоткової ставки, орієнтовану сукупну вартість кредиту, варіанти повернення кредиту, необхідність здійснення оцінки майна, яким забезпечується зобовязання позичальника, податковий режим сплати відсотків, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, валютні ризики та інше. Також зазначив про порушення банком вимог щодо недопустимості надання споживчих кредитів в іноземній валюті та без отримання індивідуальної ліцензії на операцію кредитування, що свідчить про те, що укладений правочин порушує публічний порядок, а тому є нікчемним. Крім того, ОСОБА_8 зазначив про несправедливість умов договору по відношенню до нього в частині його відповідальності.

Тому, ОСОБА_8 просив суд визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту від 01.09.2008 р., додаткові угоди до цього договору №1 від 21.06.2010 р., №2 від 01.03.2013 р., та договори в забезпечення виконання кредитних зобовязань договір поруки №226732 від 01.09.2008 р. та іпотечний договір від 01.09.2008 р., як такі що вчинені під впливом обману.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2017 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Стягнуту солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.09.2008р. в розмірі 47 706,44 дол. США та пеню в розмірі 22 720,65 грн.

Додатково стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.09.2008р. в розмірі 1 064 дол. США.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою та вимог ОСОБА_8 до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та похідних від нього договорів недійсними відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» по

1 788 грн. з кожного, в якості відшкодування судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції у січня 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_5, через своїх представників ОСОБА_7 та ОСОБА_6, звернулися з апеляційною скаргою, а представник ОСОБА_5 ОСОБА_7 подала клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у даній справі, мотивуючи його тим, що в обґрунтування заявлених позивачем вимог, щодо стягнення заборгованості за договором банківського кредиту, в своєму позові зазначає, що: «01 березня 2013 року між банком та відповідачем ОСОБА_5 укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки, відповідно до умов якої поручитель надав згоду забезпечувати змінене основне зобов'язання». Відповідач ОСОБА_5 категорично заперечує щодо власноручного підписання вказаного вище документа. Підпис на копії Додаткової угоди №1 від 01 березня 2013 року до Договору Поруки № 226732 від 01.09.2008 року навіть не схожий на підпис ОСОБА_5, та не є підписом ОСОБА_5

Оголосивши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання, виходячи з наступного.

Встановлено, що при поданні 22.11.2016 року зустрічного позову про визнання поруки такою, що припинена, ОСОБА_5 ставилась вимога про призначенні по даній справі судової почеркознавчої експертизи. (т.1 а.с.220-222).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2016 рокузусрічний позов ОСОБА_5 прийнятий до спільного розгляду з первинним позовом (т.1 а.с.225).

Згідно журналу судового засідання, 22.11.2016 року, судом зазначено, що в зустрічному позові заявлено клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи. (т.1 а.с.226 зворот).

Відповідно до журналу судового засідання, 05.01.2017 року, судом, при встановленні порядку судового засідання, було ухвалено дослідити усі наявні в матеріалах справи письмові докази, заслухати додаткові пояснення, потім вирішити питання про необхідність призначення судової почеркознавчої експертизи. (т.2 а.с.172 зворот).

В послідуючому суд переходив до вирішення клопотання про необхідність призначення судової почеркознавчої експертизи, і оскільки представник відповідача ОСОБА_7 просила залишити дане клопотання без розгляду, суд першої інстанції, заслухавши думку учасників процесу, ухвалив залишити дане клопотання без розгляду. (т.2 а.с.173).

При поданні апеляційної скарги, представником ОСОБА_5 ОСОБА_7 подано також клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у даній справі (т.2 а.с.235-237).

Згідно ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання про призначення експертизи, оскільки розгляд справи в суді першої інстанції проводився при наявності заяви представника відповідача ОСОБА_7 про залишення клопотання про призначення експертизи без розгляду і суд першої інстанції постановив ухвалу, якою залишив дане клопотання без розгляду.

Апелянтами не наведено поважності причин не призначення судом першої інстанції судової почеркознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст. 143, 144, 146, 150, 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 ОСОБА_7 про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і окремо від рішення у справі не може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :