Провадження № 2/161/522/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 січня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача орган опіки та піклування Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ОСОБА_4.

Позов мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем в них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружні стосунки не склалися, а тому рішенням суду від 22.02.2011 року шлюб було розірвано. З моменту розлучення відповідач не виявляє інтересу до своєї доньки, не приймає участі в її вихованні та забезпеченні, самоусунувся від батьківських обовязків.

А тому, просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки Олександрівни, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав.

Представник третьої особи -- Служби у справах дітей Луцької міської ради подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Окрім того, подав суду затверджений висновок служби у справах дітей Луцької міської ради №237 від 14.11.2016 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 Заявлені позовні вимоги підтримав.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної ОСОБА_1 Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 061453 батьками ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 5).

З копій довідок Першого та Другого ВДВС міста Луцька вбачається, що виконавчі листи щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, на примусовому виконанні не перебувають (а.с. 6).

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 О. проживає з матірю та перебуває на повному її утриманні.

З представлених суду доказів, вбачається, що на даний час неповнолітня ОСОБА_5 О. є ученицею Луцької гімназії №4 імені ОСОБА_6. За період навчання ОСОБА_5 в гімназії батько, жодного разу не зявлявся на батьківські збори та для вирішення індивідуальних особистих питань. Вихованням доньки займається мама, допомагає у вирішенні проблем, контролює поведінку та всебічно сприяє розвитку особистості (а.с. 7).

Висновком служби у справах дітей Луцької міської ради № 237 від 14.11.2016, затвердженим рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 736-3 від 16.11.2016, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 повністю усунувся від виховання та матеріального утримання дочки, не вітає її з днем народження, не підтримує з нею контактів. Батько жодного разу не відвідував навчальний заклад, де навчалася його донька, не цікавиться її успіхами. Мама дівчинка перебуває в шлюбі з ОСОБА_7, який повністю взяв на себе всі обовязки по утриманню дитини. Зі слів ОСОБА_2, ОСОБА_4 з власної ініціативи називає вітчима батьком, між ними склалися теплі та доброзичливі стосунки ( а.с. 20,21).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте жодного з покладених законом на батьків обовязків, відповідач не виконує.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками: не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, про її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання доньки та самоусунення від виконання батьківських обовязків.

Встановлені обставини обєктивно підтверджені дослідженими судом матеріалами справи.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 62, 88, 213, 214, 215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст.ст.164 ч.1 п.2, 165-167 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій