Справа №487/5640/16-ц 17.02.2017 17.02.2017
Провадження №22-ц/784/506/17
Справа № 487/5640/16-ц Головуючий першої інстанції: Темнікова А.О.
Провадження № 22-ц/784/506/17 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Козаченка В.І., Прокопчук Л.М.

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.

за участю: позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» про поновлення на роботі, скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобовязання нарахувати премію,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» (далі - ДП «Миколаївський бронетанковий завод») про поновлення на роботі, скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобовязання нарахувати премію.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що наказом від 20 квітня 2016 р. № 261-к був призначений на посаду інженера-технолога технічного відділу ДП «Миколаївський бронетанковий завод».

Наказом № 594 від 13 жовтня 2016 р. його звільнено з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених трудовим договором.

Підставою звільнення було те, що він систематично спізнювався на роботу і за ці порушення йому виносились догани, а саме: наказом № 448к від 20 липня 2016 р. за запізнення на роботу на 10 хвилин 18 липня 2016 р.; наказом № 532к від 13 вересня 2016 р. за запізнення на роботу на 10 хвилин 09 вересня 2016 р.

На думку позивача, запізнення відбувалися з поважних причин (він проживає у віддаленому від місця роботи районі міста, вимушений добиратися тривалий час маршрутними таксі, а 18 липня 2016 р. та 04 жовтня 2016 р. затримався у звязку з поламкою маршрутного таксі, запізнення на роботу на 10 хвилин 09 вересня 2016 р. повязане з тим, що йому з невідомих причин не було нараховано щомісячну премію і виплачено лише оклад, він вимушений був добиратися до роботи за допомогою попутних авто.

Посилаючись на наявність поважних причин для запізнення, їх нетривалість, відсутність негативного впливу таких порушень на робочий процес підприємства, не співмірність застосованих заходів дисциплінарних стягнень тяжкості скоєних порушень, позивач просив скасувати накази: № 448к від 20 липня 2016 р., № 532к від 13 вересня 2016 р., № 590к від 12 жовтня 2016 р., поновити його на роботі на посаді інженера-технолога ДП «Миколаївський бронетанковий завод»; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 жовтня 2016 р. по день вирішення спору; допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Також ОСОБА_2 вважає незаконним позбавлення його премії за вересень-жовтень 2016 р. через безпідставність притягнення до дисциплінарної відповідальності і просить покласти на відповідача обовязок нарахувати таку премію.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача та подальше його звільнення були законними, тому відсутні підстави для задоволення позову, а також вказували на пропуск позивачем строків звернення до суду, визначених КЗпП України.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права, судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, дана неналежна оцінка доказів та просить рішення скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У запереченні на апеляційну скаргу директор ДП «Миколаївський бронетанковий завод» вказує на безпідставність її доводів і просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_2 з 21 квітня 2016 р. був прийнятий на роботу на посаду інженера-технолога технічного відділу ДП «Миколаївський бронетанковий завод» згідно наказу № 261к від 20 квітня 2016 р. Його оклад (тарифна ставка) складав 2 670 грн. (з 17 травня 2016 р. згідно наказу № 305к оклад 3 180 грн.).

Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обовязки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу (ст. 140 КЗпП України).

Згідно ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержуватися законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Трудовий розпорядок, згідно зі ст. 142 КЗпП України, на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Відповідно до ст. 57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

21 квітня 2016 р. ОСОБА_2 був ознайомлений з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, про що свідчить його підпис під номером 39 на аркуші 40 Книги ознайомлення з Правилами внутрішнього трудового розпорядку дня та умовами праці на робочому місці і колективним договором ДП «Миколаївський бронетанковий завод». Такий факт було підтверджено позивачем у судовому засіданні.

Згідно пункту 1.1 Статуту ДП «Миколаївський бронетанковий завод», дане підприємство є правонаступником всіх прав та обовязків ДП «Миколаївський ремонтно-механічний завод».

Відповідно до пункту 5.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «Миколаївський ремонтно-механічний завод» (далі Правил внутрішнього трудового розпорядку) встановлено початок роботи о 08:00 годині. До початку роботи кожен працівник зобовязаний відмітити свій прихід на роботу, а після закінчення робочого дня - залишення роботи, згідно з діючою на заводі системою.

Згідно акту про відсутність працівника на роботі, складеного 18 липня 2016 р., ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці в технічному відділі ДП «Миколаївський бронетанковий завод» 18 липня 2016 р. з 08:00 години до 08:10 години; перетнув прохідну заводу 18 липня 2016 р. о 08 годині 10 хвилин.

Про вказане порушення трудової дисципліни начальником відділу кадрів ДП «Миколаївський бронетанковий завод» ОСОБА_5 було складено службову записку від 18 липня 2016 р.

Відповідно до наданих 18 липня 2016 р. позивачем письмових пояснень він запізнився 18 липня 2016 р. на роботу на три хвилини у звязку із поломкою маршрутки.

У наказі № 448к від 20 липня 2016 р. запізнення на роботу на 10 хвилин 18 липня 2016 р. інженера-технолога технічного відділу ОСОБА_2 визнано таким, що відбулося без поважних причин. За порушення трудової дисципліни, а саме запізнення на роботу 18 липня 2016 р. на 10 хвилин застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Із вказаним наказом ОСОБА_2 був ознайомлений під особистий підпис.

Згідно акту про відсутність працівника на роботі, складеного 09 вересня 2016 р., ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці в технічному відділі ДП «Миколаївський бронетанковий завод» 09 вересня 2016 р. з 08:00 години до 08:10 години; перетнув прохідну заводу 09 вересня 2016 р. о 08 годині 10 хвилин.

Про вказане порушення трудової дисципліни начальником технічного відділу ДП «Миколаївський бронетанковий завод» ОСОБА_6 було складено службову записку від 09 вересня 2016 р.

Відповідно до наданих 09 вересня 2016 р. ОСОБА_2 письмових пояснень він запізнився 09 вересня 2016 р. на роботу на пять хвилин у звязку з тим, що їхав автостопом через відсутність коштів на проїзд у звязку із виплатою маленького авансу та заробітної плати.

У наказі № 532к від 13 вересня 2016 р. зазначено, що запізнення на роботу на 10 хвилин 09 вересня 2016 р. інженера-технолога технічного відділу ОСОБА_2 відбулося без поважних причин. За порушення трудової дисципліни - запізнення на роботу 09 вересня 2016 р. на 10 хвилин на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Із вказаним наказом ОСОБА_2 був ознайомлений під особистий підпис.

Згідно акту про відсутність працівника на роботі, складеного 04 жовтня 2016 р., ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці в технічному відділі ДП «Миколаївський бронетанковий завод» 04 жовтня 2016 р. у період з 08:00 години до 08:12 години; перетнув прохідну заводу 04 жовтня 2016 р. о 08 годині 12 хвилин.

Про вказане порушення трудової дисципліни начальником технічного відділу ДП «Миколаївський бронетанковий завод» ОСОБА_6 було складено службову записку від 04 жовтня 2016 р.

Відповідно до наданих 04 жовтня 2016 р. позивачем письмових пояснень він запізнився 04 жовтня 2016 р. на роботу на десять хвилин у звязку із поломкою маршрутки.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст. 148 КЗпП України).

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Суд, перевіривши надані сторонами докази обґрунтовано встановив, що 18 липня, 09 вересня та 04 жовтня 2016 року позивачем допущено порушення трудової дисципліни у вигляді запізнення на роботу без поважних причин.

Суд вірно не погодився з доводами позивача щодо поважності причин запізнення на роботу через обєктивні обставини. Оскільки посилання на затримку громадського транспорту у звязку із технічними поламками і неможливість дістатися вчасно до роботи іншим громадським транспортом не підтверджено належними та переконливими доказами, а посилання на відсутність коштів на поїздку до роботи не заслуговує на увагу через наявні у справі докази про виплату позивачеві заробітної плати.

За такого відповідач мав передбачені трудовим законодавством підстави для застосування до позивача дисциплінарних стягнень у вигляді доган та дотримався при цьому вимог ст.ст. 147-149 КЗпП України щодо порядку та строку застосування дисциплінарного стягнення, а тому суд вірно дійшов висновку про відсутність підстав для визнання незаконними наказів № 448к від 20 липня 2016 р. та № 532к від 13 вересня 2016 р.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадк у систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково, і громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

За наявності нескасованих і не знятих у встановленому законом порядку дисциплінарних стягнень та вчинення позивачем нового порушення трудової дисципліни 04 жовтня 2016 р. (запізнення на роботу без поважних причин) відповідач, виконавши вимоги ст. 43 КЗпП України та отримавши згоду профспілкового органу на звільнення позивача, провів таке звільнення ОСОБА_2 наказом № 594к від 13 жовтня 2016 р. на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Із вказаним наказом ОСОБА_2 був ознайомлений під особистий підпис.

При цьому суд вірно вважав, що даний наказ відповідає вимогам трудового законодавства щодо звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Зокрема, суд правильно виходив з того, що роботодавцем при застуванні як дисциплінарних стягнень у вигляді доган, так й звільнення враховано: факти систематичного невиконання позивачем без поважних причин порушення трудової дисципліни, ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу позивача (зокрема те, що позивач і раніше допускав запізнення на роботу і усно попереджався про неприпустимість такої поведінки), який негативно характеризується на підприємстві.

Крім того, при вирішенні питань обґрунтованості застосування роботодавцем дисциплінарних стягнень слід врахувати, що ДП «Миколаївський бронетанковий завод» є підприємством, що виконує замовлення, повязані з укріпленням оборони держави, що серед іншого повязано з необхідністю неухильно дотримуватись трудової дисципліни та гарного морального клімату у трудовому колективі.

З огляду на викладені обставини та вимоги закону доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Так, посилання в апеляційній скарзі на неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення спору, не відповідають дійсності, оскільки судом для встановлення дійсних обставин спору були досліджені надані сторонами письмові докази та допитані свідки працівники ДП «Миколаївський бронетанковий завод», на підставі чого зроблено обґрунтовані висновки щодо відсутності поважних причин запізнення на роботу позивача 18 липня 2016 р., 09 вересня 2016 р. та 04 жовтня 2016 р. Судом правильно враховано, що надані позивачем довідки приватного підприємства «МІС» від 18 липня 2016 р. та 04 жовтня 2016 р. не можна вважати належними поважності причин відсутності на роботі, оскільки на підприємстві-перевізнику облік дрібних поламок не ведеться, згідно довідки від 25 листопада 2016 р., а дані про те, що ОСОБА_2 перебував у зазначених автобусах, зазначені зі слів самого ОСОБА_2 Крім того, у будь-якому разі позивачем не надано доказів щодо неможливості скористатися іншим громадським транспортом в межах міста Миколаїв.

З урахуванням викладеного та положень ст. 235 КЗпП України суд правильно вважав, що відсутні підстави для поновлення позивача на роботі, у звязку з чим відмовив у позові і колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду.

Щодо вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 511 від 31 серпня 2016 р. та зобовязання нарахувати позивачу премію суд також правильно прийшов до висновку про їх необгртунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 151 КЗпП України, протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Підпунктом «б» пункту 6.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Миколаївський бронетанковий завод» передбачено, що за зразкове виконання трудових обовязків, підвищення продуктивності праці, покращення якості продукції, за тривалу і бездоганну працю, новаторство та інші досягнення в роботі застосовуються заохочення в виді видачі премії.

Згідно пункту 7.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку незалежно від застосування заходів дисциплінарного стягнення працівник, який порушив трудову дисципліну, позбавляється виробничої премії повністю або частково відповідно до діючого в частині положення про преміювання.

Судом встановлено, що наказом № 511 від 31 серпня 2016 р. за підсумками виробничо-господарської діяльності цехів, дільниць та служб за серпень 2016 р., згідно з положенням про преміювання за основні показники господарської діяльності визначено розміри премії 120 працівникам підприємства. Розмір премії ОСОБА_2 (номер у переліку 65) встановлено у нульовому розмірі (прочерк).

Оскільки на момент винесення оскаржуваного наказу про преміювання № 511 від 31 серпня 2016 р. за підсумками роботи у серпні 2016 року, за нормами ч. 3 ст. 151 КЗпП України, Положення про преміювання та Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Миколаївський бронетанковий завод» ОСОБА_2 мав дисциплінарне стягнення, відповідачем правомірно не було нараховано останньому премії.

Твердження ОСОБА_2 про виконання ним у вказаний період особливо важливих виробничих завдань, в тому числі таких, які не охоплюються його посадовою інструкцією, вірно не взяти судом до уваги, тому що не знайшли свого підтвердження.

За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена ц касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: В.І. Козаченко

ОСОБА_7