Справа № 362/7078/15-ц Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2436/17 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 4 12.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

12 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кулішенка Ю.М., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння,

у с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2017 року вищевказані справи об'єднано в одне провадження.

Під час розгляду справи позивач подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, а саме 1/2 частину житлового будинку загальною площею 351,3 кв.м, який знаходиться по АДРЕСА_1 та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2

Свої вимоги мотивувала тим, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання потенційного рішення суду про задоволення її позову через ймовірність вільного відчуження ОСОБА_2 спільно набутого майна разом з ОСОБА_2 на користь інших осіб. При цьому щодо цього майна протягом одного місяця відповідачами вже було вчинено декілька правочинів, спрямованих на його відчуження.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2017 року заяву задоволено. Накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, відповідач ОСОБА_2, через свого представника ОСОБА_7, подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

За правилами ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або інших осіб. При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 в обґрунтування своїх вимог зазначала, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з вони з ОСОБА_2 побудували спірний житловий будинок. Незважаючи на те, що це майно є об'єктом права спільної власності подружжя, останній без її згоди 23 жовтня 2015 року відчужив будинок на користь своєї родички ОСОБА_5, а та у свою чергу 17 листопада 2015 року відчужила будинок на користь матері чоловіка - ОСОБА_2

Таким чином суд першої інстанції, правильно застосувавши положення цивільного процесуального закону та врахувавши наведені обставини справи, дійшов обгрунтованого висновку про наявність усіх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до труднощів або зробить неможливим виконати потенційне рішення суду про задоволення позову, оскільки у нинішнього володільця житлового будинку існує реальна можливість вільно розпорядитися ним на власний розсуд.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку вжиті заходи забезпечення позову є дієвою та оптимальною процесуальною дією, яка не дозволить на час вирішення спору сторонам розпорядитися 1/2 частиною житлового будинку, яка є предметом спору, а також допоможе зберегти у незмінному стані як сам об'єкт нерухомості так і коло осіб, що можуть претендувати на нього.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, вони є власними тлумаченнями представником відповідача спірних правовідносин та підлягають відхиленню з урахуванням вимог ст. ст. 151, 153 ЦПК України.

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, ухвала суду першої інстанції щодо задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства й підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Ю.М. Кулішенко

Л.П. Сушко