Справа № 357/4086/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Бондаренко О. В.

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 заяву ОСОБА_1, про скасування забезпечення позову -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з даною заявою 14.11.2016 року мотивуючи тим, що 13.11.2016 року отримала ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016 року, якою було накладено арешт на належне їй майно: 1/2 частину нежитлової будівлі, літ. «А», пл. 420,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, будинок 36. Вважає, що даний вид забезпечення позову обрано безпідставно. Так, судом не було враховано, що жодних належних доказів наявності реальної загрози, яка б утруднила виконання рішення суду не має, оскільки за час провадження справи вона не відчужила належне їй майно; суд наклав арешт виходячи із ціни позову, яку зазначив позивач 500 000 грн., що не підтверджено належними та допустимими доказами, а в судовому засіданні було надано розписку в якій зазначено, що спірний автомобіль було продано за 100 000 грн., отже арешт накладено без врахування співмірності позовних вимог до вартості майна на яке накладено арешт, тому просила скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою суду від 01.11.2016 року у справі № 357/4086/16-ц, 2-з/357/98/16, а саме скасувати арешт накладений на 1/2 частину нежитлової будівлі, літ. «А», пл. 420,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, будинок 36.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримала заяву та просила скасувати арешт накладений на її майно: 1/2 частину нежитлової будівлі, літ. «А», пл. 420,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, будинок 36.

Представник відповідача, адвокат за договором, ОСОБА_2 в судовому засіданні заву підтримала та зазначила, що доказів щодо вартості автомобіля у сумі 500 000 грн. позивачем не надано, не надано доказів щодо загрози відчуження майна. Крім того, нежитлове приміщення фактично не виділено в натурі між його співвласниками, тому накладений арешт може порушувати права іншого співвласника.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Представник позивача, адвокат за договором, ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки накладення арешту на частину майна відповідача не перешкоджає іншому співвласнику вказаного майна ним користуватись. На даний час спір між сторонами не вирішено, тому підстав для скасування арешту не має.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали додані до заяви та оглянувши матеріали справи встановив наступні обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України, особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

04.04.2016 року до суду подано позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про стягнення з відповідача на його користь безпідставно отриманих коштів від продажу автомобіля марки AUDI, Q 7, реєстраційний номер САА 433717, в сумі 500 000 грн. та судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 19.04.2016 року було відкрито провадження у справі № 357/4086/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про відшкодування коштів.

27.07.2016 року провадження у справі № 357/4086/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про відшкодування коштів, було зупинено до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі № 357/6663/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним.

11.04.2017 року провадження у справі № 357/4086/16-ц відновлено в звязку з набрання законної сили судового рішення у цивільній справі № 357/6663/16-ц та призначено справу до розгляду на 11.05.2017 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016 року, яка набрала законної сили, було задоволено заяву ОСОБА_3, про забезпечення позову у справі 357/4086/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про відшкодування коштів, та накладено арешт на належне відповідачу майно: 1/2 частину нежитлової будівлі, літ. «А», пл. 420,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, будинок 36.

Представник відповідача обґрунтувуючи заяву про скасування заходів забезпечення позову надала до суду постанову головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 06.05.2016 року ( а.с.48) з якої вбачається, що на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 357/10679/15-ц, провадження № 2/357/3500/15, виданий 04.05.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 коштів у сумі 1100500,00 грн., та зазначила, що в разі задоволення вимог позивача у даній справі, про стягнення з відповідача коштів, кошти можуть бути взаємозараховані.

Однак, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.01.2017 року було скасовано ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/10679/15-ц, провадження № 2/357/3500/15, про визнання мирової угоди, справу прийнято до провадження Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 10.03.2017 року та призначено до розгляду по суті, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 122-125).

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, вказана представником відповідача обставина не може бути підставою для скасування заходів забезпечення позову в даній справі.

Також, в обґрунтування заяви стороною відповідача зазначено, що накладений арешт порушує права іншого співвласника майна та перешкоджає його господарській діяльності.

Так, згідно свідоцтва про право власності на майно від 07.02.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.02.2007 року вбачається, що нежитлова будівля, літ. «А», пл. 420,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, будинок 36, станом на 07.02.2007 року належала на праві приватної власності ОСОБА_6.

З договору дарування від 03.11.2010 року укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, та витягу про державну реєстрацію прав від 23.11.2010 року вбачається, що ОСОБА_1, набула право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі, літ. «А», пл. 420,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, будинок 36, вартість 1/2 частини нежитлової будівлі становила 626 500 грн.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.06.2016 року ( а.с.15) вбачається, що за відповідачем зареєстровано право спільної часткової власності на майно: 1/2 частину нежитлової будівлі, літ. «А», пл. 420,2 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Павліченко,36 в м. Біла Церква Київської області.

Також, з матеріалів доданих до заяви вбачається, що ОСОБА_6 являється фізичною особою підприємцем з 15.09.2000 року і станом на 01.11.2016 року перебуває на обліку в органах доходів та зборів, вид діяльності, крім іншого, надання в оренду й експлуатацію власного нерухомого майна.

Отже, з доданих доказів вбачається, що нежитлова будівля, літ. «А», пл. 420,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, будинок 36, перебуває у спільній частковій власності двох осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_6, яка являється фізичною особою підприємцем.

10.04.2017 року ОСОБА_6 подала до суду заяву в якій зазначила, що являється співвласником нежитлової будівлі, літ. «А», пл. 420,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, будинок 36, яке використовує для своєї підприємницької діяльності, а накладений судом арешт порушує її права власника, майно не поділене в натурі, а вона має намір надавати його в оренду з правом викупу, однак в звязку з арештом зробити цього не може, тому вважає за необхідне скасувати арешт.

Однак, відповідачем, крім зазначеної заяви, до суду не надано належних та допустимих доказів в підтвердження викладених в ній обставин щодо порушення прав співвласника майна.

Відповідач в обґрунтування заяви про скасування заходів забезпечення позову посилається також на те, що арешт накладено без врахування співмірності позовних вимог до вартості майна на яке накладено арешт, однак до суду не надано належних та допустимих доказів щодо вартості 1/2 частини нежитлової будівлі, літ. «А», пл. 420,2 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Павліченко,36 в м. Біла Церква Київської області станом на час розгляду справи.

Таким чином, оскільки вказаний відповідачем розмір вартості 1/2 частини нежитлової будівлі, літ. «А», пл. 420,2 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Павліченко,36 в м. Біла Церква Київської області був визначений станом на 23.11.2010 року, а обставини щодо безпідставно отриманих коштів від продажу автомобіля марки AUDI, Q 7, реєстраційний номер САА 433717 в сумі 500 000 грн. встановлюються в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, розгляд якої ще не завершено, суд приходить до висновку, що зазначені підстави скасування заходів забезпечення позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Позивач в обґрунтування необхідності у забезпеченні позову подав до суду витяг з інтернет порталу оголошень про продаж приміщення кафе «Торнадо» за адресою: м. Біла Церква, вул. Павліченко,34-а ( а.с.77), що підтверджує те, що відповідачем вчиняються дії щодо продажу належного їй майна, тому існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідач, в свою чергу, не надала до суду доказів які б спростовувати доводи позивача.

Отже, враховуючи, що спір між сторонами не вирішено, обставини, які були підставою для забезпечення позову у справі № 357/4086/16-ц не перестали існувати, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, про скасування забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_8