Провадження №8/263/2/2017
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

30 січня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись із заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди та звільнення жилого приміщення у звязку з нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

26.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди та звільнення жилого приміщення у звязку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції не була відома обставина щодо закінчення строку дії договору оренди, який був укладений 15.03.2011 року строком дії пять років.

Дана заява повинна бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 119, 364 ЦПК України.

Відповідно до вимог Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку із нововиявленими обставинами» при вирішенні питання про перегляд судового рішення у звязку з ново виявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК України.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами оплачується судовим збором за ставкою, визначеною п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Всупереч вимогам Закону заявник при зверненні до суду із даною заявою не сплатив судовий збір на рахунок: 0052; одержувач Маріуп. УК/Жовтнев р-н/22030001 (Жовтневий районний суд м.Маріуполя); код ЕДРПОУ 37989721; банк ГУ ДКСУ у Донецькій обл.; МФО 834016, заявником не доданий документ про сплату судового збору, з наданих ним документів суд не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 364-1 ЦПК України, до заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 364 ЦПК України, застосовуються правила статті 121 цього Кодексу.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначає Закон України «Про судовий збір» , який складається з абсолютно визначених норм права ( норми з вичерпною конкретністю і повнотою встановлюють умови своєї дії, права і обовязки субєктів та наслідки їх порушення) .

При цьому суд зазначає, що судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у звязку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у звязку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У звязку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах необхідно вирішувати питання, повязані з судовими витратами (зокрема, щодо звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав люди і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду ни кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_4 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі ст.121 ЦПК України суд вважає, що заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди та звільнення жилого приміщення у звязку з нововиявленими обставинами, слід залишити без руху, з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.119, 121, 364 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди та звільнення жилого приміщення у звязку з нововиявленими обставинами - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків - не більше п'яти днів з дня отримання ухвали.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута.

Суддя: І.О. Мельник