Справа № 127/8350/16-ц
Провадження № 2/127/1481/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03.04.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Ревтюх А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей ВМР про визнання особи такою, що втратила право користування майном, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом з вимогами усунути перешкоди, які чинять ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_3 в користуванні та розпорядженні належною позивачу на праві приватної власності квартирою № 4 у будинку № 58 по вул. Ватутіна у м. Вінниці шляхом визнання їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14 червня 2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, витягом про реєстрацію прав від 17.06.2011 року.

Позивач зазначає, що в належній їй квартирі зареєстрована ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_3 Відповідач та її син не є членами сім'ї позивача, оскільки відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. З відповідачами разом не проживають спільного побуту не ведуть.

Позивач зазначає, що реєстрація відповідачів в даній квартирі створює позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом), а саме, 01 квітня 2016 року між позивачем як продавцем та ОСОБА_6, як покупцем було укладено договір завдатку на належну квартиру. Відповідно до умов вищевказаного договору позивач в строк до 15 травня 2016 року зобов"язана відчужити належну квартиру, а також зняти з реєстрації місця проживання усіх зареєстрованих осіб. Добровільно знятись з реєстрації відповідачі відмовляються, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі не з'явилися, з невідомих суду причин, хоча повідомлялися належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення просить суд захистити житлові права дитини.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що позивачу згідно з договором купівлі-продажу квартири від 14 червня 2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, витягом про реєстрацію прав від 17,06.2011 року належить квартира АДРЕСА_1.( а. с. 6-9)

Згідно довідки № 869 з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію, яка видана ПП «Бокуд» від 15 квітня 2016 року за адресою АДРЕСА_2., зареєстровані позивач та відповідачі: донька позивача- Кукушкіна О. В. та внук позивача- Шиндирук А. С. ( а.с. 14)

Як вбачається із акту №197 від 13.04.2016р. складеного ПП «Бокуд» - ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2., зареєстровані, проте не проживають з листопада 2015р. ( а.с.15)

Як вбачається з наданих позивачем платіжних доручень та квитанцій, плата надання за житлово-комунальних послуг по обслуговуванню квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2., здійснюється позивачем. ( а. с. 16-17)

ст. 29 ЦК України, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є приміщенні у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Конституції України, її норми є нормами прямої дії; звернення до с суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що позов необґрунтований, не підтверджений матеріалами справи, позивачем не надано належних доказів на підтвердження даних вказаних у позовній заяві, та з метою непопущення порушення та захисту прав дитини ОСОБА_3, місце проживання якого визначається відповідно до ст. 29 ЦК України якою передбачено, що місцем проживання малолітньої дитини є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаною квартирою, суд бере до уваги, що позивачем не надано суду доказів, щодо наявності у відповідачів іншого житла.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 15, 319, 321, 415, ЦК України, ч.1 ст.7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст. , ст.ст.15, 81, 88, 209,215, 222, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей ВМР про визнання

особи такою, що втратила право користування майном відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :