Провадження № 2-з/185/6/17
У Х В А Л А

01 лютого 2017 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -

В С Т А Н О В И В :

30.01.2017 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 07.12.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. Ухвалою від 01.02.2017 року заява про скасування заочного рішення суду прийнята та призначена до судового розгляду.

Також, 30.01.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій заявник просить суд зупинити стягнення на підставі заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року, яке виконується старшим державним виконавцем ВДВС Покровського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 до вирішення спору по суті та до набрання рішенням законної сили. В обґрунтування заяви зазначила, що відділом ДВС Покровського МУЮ у Донецькій області, на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2015р. відкрите виконавче провадження № 53001458 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 та провадяться виконавчі дії, в т.ч. накладено арешт на все її майно з метою подальшої реалізації, тому заявник вважає, що є всі підстави вважати, що у випадку не вжиття забезпечення позову, наслідки з реалізації її майна матимуть невідворотній характер і в разі задоволення заяви про перегляд заочного рішення та його скасування повернути речі в першочерговий стан буде не можливо. Посилаючись на ч. 3 ст. 151, п. 5 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, на час розгляду справи в суді заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується у судовому порядку, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднути чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

На підставі ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК ( 1618-15 ) перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судови рішень, що набрали законної сили.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2015 року набрало законної сили та на даний час не скасовано.

Окрім того, посилання заявниці на п.5 ч.1 ст. 152 ЦПК України, є необгрунтованими, оскільки остання звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, а не оскаржує виконавчий документ, у передбаченному чинним законодаством порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Cуддя: В. О. Головін