АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/2303/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/2077/К/16 суддя Літвіненко Н.А.
Категорія № 34 (II) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Чубіна А.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2016 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідач ОСОБА_3 14 липня 2016 року звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку із перебуванням його у лавах Збройних Сил України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2016 року провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись із ухвалою суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального законодавства просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема вважає, що судом не враховано, що відповідач не перебуває на строковій службі, а служить у збройних силах України за контрактом. Згідно довідки, наданою відповідачем він не перебуває постійно у зоні антитерористичної операції, а тривалий час знаходиться у м. Кривому розі за місцем дислокації військової частини.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції керувався п.1 ч.1 ст.202 ЦПК України та дійшов висновку, що перебування відповідача на військовій службі перешкоджає подальшому її розгляду.

Однак, колегія суддів не може погодитися із даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 33 (абз.1,3) постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви.

Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування позивача або відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Пунктом 1 ч.1 ст.202 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони на строковій військовій службі або альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон, інші закони України та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях приймається Президентом України у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Аналогічна норма закріплена і у ст.5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно зі ст.1 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015 з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Як вбачається з матеріалів справи 10 вересня 2015 року відповідач ОСОБА_3 призваний до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 згідно наказу №217 від 15.09.2015 р. ( а.с.69).

У період з 17.11.2015 року перебував у військовй частині НОМЕР_2 , розташованої у м. Сєвередонецьк приймав участь в антитерористичній операції ( а.с.68).

В лютому 2016 року ОСОБА_3 був командирований у ВВНЗ до військової частини НОМЕР_3 , розташованої у м. Одеса для проходження курсу військової підготовки осіб рядового і сержантського складу з вищою освітою, з наступним присвоєнням їм первинного офіцерського військового звання ( а.с.79,102,103).

З 05 травня 2016 року ОСОБА_3 перебуває у військовій частині НОМЕР_2 , розташованої у м. Сєвєродонецьку та приймає участь в антитерористичній операції ( а.с.104).

Дані відповідачем довідки свідчать про тимчасовість перебування його в зоні АТО, а саме у період з 17.11.2015 року по 12.12.2015 р., та з 05.05.2016 р. по не встановлений час, оскільки інші відомості відсутні.

З клопотання про зупинення провадження убачається, що відповідач має намір скористатися правовою допомогою та залученням до участі адвоката ( а.с.125).

Належних та допустимих доказів, відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, на підтвердження факту постійного перебування на строковій військовій службі відповідачем суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку що відповідач ОСОБА_3 не перебуває на строковій військовій службі, а тому підстави для зупинення провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.202 ЦПК України відсутні.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.202 ЦПК України суд не зупиняє провадження у випадках, встановлених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 липня 2016 року відповідач ОСОБА_3 висловив намір про залучення у справі адвоката для захисту його прав.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2016 року скасувати та постановити нову про відмову ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: