Справа № 343/326/17
Провадження № 22-ц/779/679/2017
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Шемрай Н.Б.

з участю апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на рішення Долинського районного суду від 07 березня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 в порядку ст. 185 Сімейного кодексу України про стягнення додаткових витрат в розмірі 7606,50 грн., що становить половину вартості понесених нею витрат на навчання та придбання одягу для їхнього повнолітнього сина ОСОБА_5

Рішенням Долинського районного суду від 07 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

На вказане рішення представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що із квитанції та чеку видно, що витрати були понесені ще до повноліття сина, тому ці витрати повинні бути стягнуті з відповідача, як додаткові витрати на утримання сина відповідно до ст. 185 СК України. Вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального права.

З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Судом першої інстанції установлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.10.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-НМ №025617, виданим відділом РАЦС Долинського районного управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області 17.01.2008 року (а.с. 5).

30.12.1998 року у них народився син ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НМ №110283, виданим Долинським відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області 21.01.1999 року (а.с. 4).

За даними довідки №319 від 13.01.2017 року, виданої Львівським державним університетом фізичної культури (а.с. 7), ОСОБА_5 навчається на 1 курсі факультету туризму даного навчального закладу на денній формі навчання. Строк закінчення навчання червень 2020 року.

Як вбачається з договору №15/Т/16 р. про надання освітніх послуг у Львівському державному університеті фізичної культури (а.с. 8-9), загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 40 600,00 грн.

Згідно з поданими позивачкою копіями квитанцій плату за навчання сина від імені позивачки здійснено 19.08.2016 року в розмірі 5 075 грн. та 24.01.2017 року в такому ж розмірі (а.с. 10), а також позивачкою надано копію товарного чеку від 20.10.2016 року про придбання одягу та взуття на суму 5 063 грн. (а.с. 11).

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що витрати, понесені позивачкою не є додатковими витратами в розумінні статті 185 СК України.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

З аналізу наведеної норми матеріального права слідує, що для віднесення витрат на дитину до категорії «додаткових витрат» згідно статті 185 СК України, необхідно, щоб такі витрати були викликані особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Доводи апелянта, що витрати на оплату навчання, придбання одягу та взуття були понесені нею ще до повноліття сина, тому ці витрати повинні бути стягнуті з відповідача, як додаткові витрати на утримання сина відповідно до ст. 185 СК України, були предметом дослідження суду першої інстанції і їм дана правильна правова оцінка, що придбання одягу та взуття для дитини не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України.

Не можуть бути стягнуті як додаткові витрати також і виплати, пов'язані з навчанням дитини в університеті, навіть, якщо вони понесені до повноліття дитини, оскільки на такі відносини поширюється дія статті 199 СК України.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини щодо обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Такою ж є позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 24 лютого 2016 року по справі №6-1296цс15.

Тому доводи апелянта про те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, є безпідставними.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про безпідставність позову та відмову в його задоволенні.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, що в силу ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Долинського районного суду від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_7