У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ЄВСТАФІЇВА О.К., ОСОБА_1
при секретарі:ОСОБА_2
за участю:ОСОБА_3, її представника та ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_3 Джіорджіо, його представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 Джіорджіо на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Джіорджіо про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 лютого 2017 року задоволено позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 Зобовязано ОСОБА_3 Джіорджіо усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3, ОСОБА_4 квартирою №61 в буд.25 по вул. О.Кошового у м. Чернігові шляхом вселення до квартири та надати дублікат ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 Джіорджіо на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 275 грн. 60 коп. та на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 275 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 Джіорджіо просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3, ОСОБА_4 у задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

За доводами заявника, суд проігнорував його клопотання про зупинення провадження до вирішення іншої цивільної справи №750/9487/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_3 Джіорджіо про встановлення факту проживання однією сімєю без укладання шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Заявник вказує на те, що суд не зазначив про чинення ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою, а лише послався на доводи ОСОБА_3 про чинення їй таких перешкод, а в позовній заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимагали зобовязати усунути перешкоди у користуванні квартирою №61 в будинку 25 по вул. Волковича в м. Чернігові, до якої заявник не має жодного відношення.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили апеляційну скаргу ОСОБА_3 Джіорджіо відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 і ОСОБА_4, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 317, 391 ЦК України, виходив з того, що ОСОБА_3 Джіорджіо чинить позивачам перешкоди у користуванні квартирою, в звязку з чим зобовязав відповідача усунути перешкоди у користування квартирою №61 в буд.25 по вул. О.Кошового в м. Чернігові шляхом вселення їх до квартири та надання дублікату ключів від вхідних дверей.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом по справі встановлено, що з 22 грудня 2004 року ОСОБА_3 та ОСОБА_3 Джіорджіо перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 вересня 2016 року.

10 вересня 2004 року на підставі договору купівлі - продажу квартири, ОСОБА_3 Джіорджіо придбав квартиру АДРЕСА_1.

06 грудня 2005 року на підставі договору дарування ОСОБА_3 Джіорджіо подарував 1/3 частину спірної квартири ОСОБА_4

Згідно довідки КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради від 14 вересня 2016 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 Джіорджіо, дружина - ОСОБА_3, син дружини - ОСОБА_4

Звернувшить до суду з даним позовом, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначали, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 Джіорджіо, останній чинить перешкоди позивачам у користуванні квартирою №61 в буд.25 по вул. О.Кошового у м. Чернігові, змінив замки від вхідних дверей, ключів не надає та не пускає їх до квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном (ст.391 ЦК України).

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи, зокрема, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, представників, допитаних як свідків, письмових доказів.

Згідно висновків ЧВП ГУ НП в Чернігівській області про результати перевірки за зверненнями ОСОБА_3 від 30.09.2016 року, 01.10.2016 року вбачається, що 05.09.2016 року та 06.09.2016 року ОСОБА_3 повідомляла, про те що її чоловік змінив замок в дверях та не впускає її з сином додому за адресою: АДРЕСА_3, в звязку з чим було рекомендовано звернутися до суду.

З висновку ЧВП ГУ НП в Чернігівській області від 10.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 15.09.2016 року повторно подавала заяву про те, що відповідач змінив замки у квартирі АДРЕСА_4 та не впускає додому. В ході розгляду заяви було викликано службу відкриття дверей, яка відкрила двері.

Вищезазначені матеріали перевірки свідчать про наявність конфліктної ситуації між сторонами по справі з приводу користування спірною квартирою.

Зважаючи на викладене, враховуючи наявність спору між сторонами щодо надання ключів від квартири, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції дано вірну оцінку зібраним по справі доказам та встановлено, що ОСОБА_3 Джіорджіо чинить перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні квартирою №61 в буд.25 по вул. О.Кошового у м. Чернігові, а тому обґрунтовано усунуто перешкоди в користуванні квартирою шляхом вселення позивачів до квартири та надання дублікату ключів від вхідних дверей квартири.

Твердження заявника про те, що судом було проігноровано його клопотання про зупинення провадження до вирішення іншої цивільної справи №750/9487/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_3 Джіорджіо про встановлення факту проживання однією сімєю без укладання шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 спростовуються матеріалами справи, за якими ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 січня 2017 року відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання.

Не знайшли свого підтвердження посилання заявника на те, що суд не зазначив про чинення ОСОБА_4 перешкод у користуванні квартирою, оскільки наявність ключів від спірної квартири лише у ОСОБА_3 Джіорджіо підтверджує відсутність у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вільного доступу до спірної квартири. ОСОБА_4 самостійно без звернення до іншого співвласника - ОСОБА_3 Джіорджіо не може реалізувати свої житлові права, що дає підстави вважати, що відповідач чинить перешкоди у користуванні належною ОСОБА_4 частиною квартири.

Посилання заявника на те, що в позовній заяві ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вимагали зобовязати усунути перешкоди у користуванні квартирою №61 в будинку 25 по вул. Волковича в м. Чернігові, до якої він не має жодного відношення апеляційний суд відхиляє, оскільки із змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що предметом спору є квартира АДРЕСА_5.

Доводи ОСОБА_3 Джіорджіо, що розгляд справи у його відсутність за наявності клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату позбавило його права надати докази не приймаються до уваги, оскільки розгляд справи без участі належно повідомленого про розгляд справи ОСОБА_3 Джіорджіо не призвів до неправильного вирішення справи.

За викладених обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для її задоволення і скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Джіорджіо відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: