АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №645/6743/15-ц Головуючий суддя І інстанції Шевченко Г. С.
Провадження № 22-ц/790/2081/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Коваленко І.П.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки щляхом визнання за Банком права власності на іпотечне майна.

В обґрунтування позову зазначає, що 26 грудня 2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7112/58/06-N, згідно з умовами якого Банк відкрив Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті в межах загальної суми 38 560,00 дол. США з терміном погашення до 10 грудня 2026 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 26 грудня 2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 7112/58-З1/06-N, за яким відповідачка передала в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступив права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 7112/58/06-N.

ОСОБА_1 належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим у неї наявна заборгованість у загальній сумі 379072,54 грн., з яких за кредитом - 324810,42 грн.; за відсотками - 43090,45 грн.;пеня - 10054,51 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 577,58 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 539,58 грн.

Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 379 072,54 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання права власності на цю квартиру та стягнути судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вважають висновок суду щодо неможливості задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Банком права власності на квартиру, оскільки це є позасудовим способом звернення стягнення таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Договором іпотеки передбачений спосіб звернення стягнення як набуття права власності на предмет іпотеки, тому іпотекодержатель на підставі ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 26 грудня 2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7112/58/06-N, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у суми 38 560,00 дол. США зі строком повернення до 10 грудня 2026 року.

26 грудня 2006 року між сторонами укладено договір іпотеки № 7112/58-З1/06-N, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку квартиру №1 у житловому будинку №29/1 по вул. Танкопія в м. Харкові.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступив права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 7112/58/06-N.

У звязку з належним виконанням умов кредитного договору за ОСОБА_1 станом на 07 листопада 2016 року рахується заборгованість у загальній сумі 379072,54 грн., з яких за кредитом - 324810,42 грн.; за відсотками - 43 090,45 грн.;пеня - 10 054,51 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 577,58 грн.;сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 539,58 грн.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У частинах першій, третій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

При цьому згідно із частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Стаття 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2967цс16 та згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

За таких обставин рішення про відмову у задоволенні позову ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: