Справа № 305/38/13-ц
Провадження по справі 8/305/1/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Бліщ О.Б.

секретаря Вербещука В.А.,

з участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів заяву про відвід судді Бліщ О.Б. від розгляду заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

15.03.2016 р.ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення суду від 13.08.2014 р у вищезазначеній справі, у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Рахівського районного суду, Закарпатської області від 23.01.2017 року відведено суддю Ємчука В.Е. від розгляду даної заяви.

Повторним автоматизованим розподілом справи, заяву передано на розгляд судді Бліщ О.Б.

02.02.17 р. ОСОБА_2 подала заяву про відвід судді Бліщ О.Б. У заяві зазначає, що обставиною, яка є підставою для відводу судді Бліщ О.Б. від розгляду даної справи, вказує, те, що на її думку,, суддя Бліщ О.Б. розглядаючи справу за її позовом до відповідача про виділ в натурі 1/2 частини будинку №2-790/10, визнавши мирову угоду, яка суперечила закону, порушила її права співвласника будинковолодіння. В ході розгляду судової справи №2-790/10 суддею Бліщ О.Б. неодноразово порушувалися її процесуальні права з приводу чого вона подавала скарги на дії судді Бліщ О.Б. Вважає дії судді Бліщ О.Б. такими, що є підставою для відводу у розгляді даної заяви, оскільки в неї виникли сумніви в об'єктивності та неупередженості судді, також вважає, що суддя Бліщ О.Б. побічно заінтересована у результаті розгляду справи, так-як винесла судове рішення між тими ж сторонами та відносно того ж нерухомого майна.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду даної справи повідомлені належним чином, причини їх неявки суду не відомі.

Представник відповідача, - ОСОБА_1 вважає, що підстав для задоволення відводу судді Бліщ О.Б. немає.

Заслухавши пояснення судді Бліщ О.Б., представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Дійсно, у провадженні судді Бліщ О.Б. раніше перебувала цивільна справа №2-709/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, як законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування майном. Ухвалою суду від 20.09.2010 року у зазначеній справі було затверджено мирову угоду між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Так, відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: ніхто не може бути суддею у власній справі. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб'єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об'єктивний - визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і ОСОБА_1 проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу, якщо є інші обставини, ніж передбачені у п.п.1-3 вказаної статті, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. Так, встановлено, що у позивачки виник сумнів у неупередженості та об'єктивності судді при розгляді цієї справи, оскільки суддя раніше розглянула справу між цими самими сторонами, на той же самий предмет спору, тобто вже висловила свою позицію у даних спірних правовідносинах. Окрім того, дійсно ОСОБА_2 неодноразово подавала на суддю безпідставні скарги та заяви до правоохоронних органів. Тому, щоб уникнути зайвих сумнівів зі сторони позивача у об'єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної справи, заяву слід задовольнити.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Згідно ч. 3 ст. 25 ЦПК України, якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 21 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд постановляє ухвалу про визначення підсудності справи в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, у Рахівському районному суді на даний час здійснюють судочинство троє суддів - Ємчук В.Е., Бліщ О.Б. та Тулик І.І. Судді Рахівського районного суду Ємчук В.Е. та Бліщ О.Б. вже є відведеними від розгляду справи. Суддя Тулик І.І. не може брати участь у розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки він приймав рішення, яке пропонує заявник переглянути ( ст. 21 ч.5 ЦПК України).

Враховуючи положення ч. 3 ст.11-1 ЦПК України, та те в Рахівському районному суду, Закарпатської області неможливо утворити новий склад суду, дану справу слід передати до Тячівського районного суду Закарпатської області, який найбільш територіально наближений до Рахівського районного суду.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 20-25, 116 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Відвести суддю Бліщ О.Б. від розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

У зв'язку з неможливістю утворити в Рахівському районному суді Закарпатської області інший склад суду , справу передати до Тячівського районного суду Закарпатської області як найбільш територіально наближеного до Рахівського районного суду.

Ухвала проголошена, оскарженню не підлягає.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.