2/225/141/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю секретаря Петрової С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2016 року заявник звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що він є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3. До 09.04.2002 р. його батьки проживали в с.Зелене Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області. Шлюб між ними було розірвано 10.01.2000 року. Батько позивача ОСОБА_2 був власником земельної ділянки на території Коршачинської сільської ради Білопільського району міської області площею 2,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Мати позивача ОСОБА_4 була власником земельної ділянки на території Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області площею 2,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

21 грудня 2009 року помер батько позивача ОСОБА_2 в м.Торецьк Донецької області. 09 червня 2011 року померла мати позивача ОСОБА_4 в м. Торецьк (Дзержинськ) Донецької області. Після їх смерті спадкоємцем став їх син ОСОБА_1 У визначений чинним законодавством термін 6 місяців із незалежних від позивача причин він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття ним спадщини пропущений з поважних причин, оскільки він проживав окремо від спадкодавців. На час відкриття спадщини відбував покарання у вигляді позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 18 вересня 2012 року. Після відбуття покарання була визначена група інвалідності. Був позбавлений засобів до існування і перебував у скрутному матеріальному становищі. У зв'язку з тим, що строк прийняття спадщини закінчився, він звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягав.

Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що спірні правовідносини сторін врегульовані ЦК України, Постановою пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7.

Відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою - ст.1220 ЦК України.

Згідно з ст.1272 ч.1 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак відповідно до ч.3 цієї статті за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

А також відповідно до п.24 Постановою пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2Т та ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження №474841 (а.с.4). Його мати ОСОБА_3 дійсно проживала в с.Зелене Коршачинської сільської ради з 30.10.1986 року по 09.04.2002 року про що свідчить довідка №463 від 29.07.2016 року, видана виконкомом Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с.5). Його батько ОСОБА_2 дійсно проживав в с.Зелене Коршачинської сільської ради з 14.05.1986 року по 09.04.2002 року про що свідчить довідка №464 від 29.07.2016 року, видана виконкомом Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с.5). Шлюб між батьками було розірвано 10.01.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-БП №005043 (а.с.11). Після розірвання шлюбу мати позивача змінила прізвище на дошлюбне «Костенко». Батько позивача ОСОБА_2 був власником земельної ділянки на території Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області площею 2,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації Сумської області від 01 березня 2002 року №68, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 022817 від 20.03.2002 року зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №1169 (а.с.7-8). Мати позивача ОСОБА_4 була власником земельної ділянки на території Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області площею 2,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації Сумської області від 01 березня 2002 року №68, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 022818 від 20.03.2002 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1170 (а.с.9-10). Відповідно до довідки про звільнення ОСОБА_1 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби та був звільнений по відбуттю покарання 18.09.2012 року (а.с.14). Згідно довідки №198 від 14.03.2016 року ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності (а.с.17). Батько позивача ОСОБА_2 помер 21.12.2009 року, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.12), мати -ОСОБА_4 померла 09.06.2011 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.13). Після їх смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем якої є ОСОБА_1

У встановлений законом шестимісячний строк позивач не оформив свої спадкові права у звязку з тим, що відбував покарання, а після цього знаходився в скрутному матеріальному становищі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, позовні вимоги повністю доведеними, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 212, 224 ЦПК України, ст.1268, 1269, 1272 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_4 поважними та надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк у 2 (два) місяці, достатній для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, за письмовою заявою, що подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через суд міста Торецька протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя