Справа № 139/22/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

при секретарі судового засідання Мельник А.О.,

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

в с т а н о в и в:

З 1997 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю зі своїм хрещеним батьком ОСОБА_2 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявник бажає встановити факт проживання її та ОСОБА_2 однією сім'єю, оскільки він стане підставою для оформлення спадкових прав, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідною заявою звернулася до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свою заяву і пояснила суду, що вона з настанням повноліття одружилася і з чоловіком перейшли жити однією сім'єю до хрещеного батька - ОСОБА_2, який не мав своєї сім'ї. Проживали вони як одна родина, доглядали та піклувалися один про одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а вона взяла на себе всі турботи по його похованню, поминках та впорядкуванню могили. Необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю виникла у зв'язку з тим, що вона бажає оформити спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,3787 га, що розташована в с. Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити.

Так, допитані судом свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду пояснили, що вони проживають по-сусідству із заявником, на АДРЕСА_1, а тому їм достеменно відомо, що ОСОБА_1, її чоловік і діти з 1997 року проживали з ОСОБА_2 як одна сім'я. Зокрема, у них було одне підсобне господарство, порався по ньому той, хто мав час чи можливість, мали спільний бюджет, бо, наприклад, продукти харчування купували з розрахунку на всіх мешканців будинку.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, крім пояснень заявника та свідків, також стверджується довідками виконавчого комітету Роздолівської сільської ради № 359/02-137 від 17 серпня 2016 року (а.с. 5), № 524/02-13, № 523/02-13, № 525/02-13 від 21 грудня 2016 року (а.с. 6-8), № 91 від 07 лютого 2017 року (а.с. 45), із яких слідує, що ОСОБА_1 проживала до ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ОСОБА_2 у його будинку по АДРЕСА_1, вела із спадкодавцем спільне господарство, мали спільний бюджет та піклувалися один про одного, а після його смерті і по сьогоднішній день проживають у його будинку з реєстрацією.

Оглянутою у судовому засіданні спадковою справою до майна померлого ОСОБА_2 (а.с. 28-35) стверджується, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла ОСОБА_1, яка 23 листопада 2016 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

До спадкоємців четвертої черги може належати не лише жінка або чоловік, які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, а також й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03 червня 1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") визначив, що обов'язковою умовою для визнання осіб членами сім'ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Таким чином, суд вважає, що перерахованими вище доказами заявник довела суду, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3) ОСОБА_2 проживав з нею однією сім'єю понад п'ять років з 1997 року до дня смерті.

Свідоцтвом про смерть (а.с. 3), заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини (а.с. 4), довідкою виконавчого комітету Роздолівської сільської ради № 359/02-13 від 17 серпня 2016 року (а.с. 5), копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 9), витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 05 вересня 2016 року (а.с. 10-12), звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 13) і спадковою справою (а.с. 28-35) заявник довела, що встановлення факту їй необхідно для оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2.

Представник заінтересованої особи - сільський голова Роздолівської сільської ради - у судове засідання не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутності, заяву визнала (а.с. 44).

Керуючись ст.ст. 60, 212, 213, 215, п. 5 ч. 1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити. Встановити факт, що ОСОБА_1, 1979 року народження, з 1997 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім'єю із ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ________________