АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/487/17 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: інші Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Малінської С.М., Карімової Л.В.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Красноградського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області

на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2016 року

у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа: старший державний виконавець Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Глуховєров Сергій Анатолійович, боржник ОСОБА_4, на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця та визнання неправомірною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51827357 від 04.08.2016 року, яка була винесена старшим державним виконавцем Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Глуховєровим С.А.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.02.2016 року ухваленим у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ СК «Укргазпромполіс», ОСОБА_4, ТОВ «Юридична фірма «Консорсіум» про стягнення суми грошових коштів, позовні вимоги задоволено.

21.04.2016 року по справі видано виконавчий лист й направлено до виконання до виконавчої служби Красноградського районного відділу державної служби Головного територіального управління юстиції.

Постановою старшого державного виконавця виконавчої служби Красноградського районного відділу державної служби Головного територіального управління юстиції Глуховєрова С.А. від 04.08.2016 року у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа 643/6960/14-ц виданого 21.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 4523,76 гривень.

ОСОБА_2 отримала зазначену постанову поштою 11 серпня 2016 року.

У постанові старшого державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Глуховєрова С.А. про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51827357 від 04.08.2016 року зазначено, що заява про примусове виконання подана 02.08.2016 р., даний виконавчий документ не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі не зазначено ідентифікаційний номер боржника, наявність якого передбачена п.3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Московського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2016 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірним рішення старшого державного виконавця Красноградського районного відділу державної служби Головного територіального управління юстиції Глуховєрова С.А. про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51827357 від 04.08.2016 року.

Зобов'язано старшого державного виконавця Красноградського районного відділу державної служби Головного територіального управління юстиції Глуховєрова С.А. прийняти до провадження виконавчий документ 643/6960/14-ц 2/643/28/16, виданий 21.04.2016 року про стягнення суми грошових коштів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в розмірі 4523,76 гривень та відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

Не погодившись із вказаною вище ухвалою суду першої інстанції Красноградський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області звернувся на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що на час пред'явлення виконавчого документа до виконання, індивідуальний ідентифікаційний номер був обов'язковим для виконавчого документа, а його відсутність практично повністю унеможливлювала здійснення виконавчих дій, а також те, що нормативна база, яка регулює можливість надання відділу ідентифікаційного номера, не дає можливості відділу отримувати ідентифікаційні номери, держаним виконавцем при відмові у відкриті виконавчого провадження було прийнято правомірне та законне рішення.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області Глуховєрова С.А. не було законних підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, а постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04 серпня 2016 року є неправомірною.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що виконавчий документ повинен містити відомості, які дозволяють ідентифікувати стягувача та боржника. Ідентифікаційний номер та інші відомості зазначаються у виконавчому документі якщо вони відомі суду чи стягувачу. Відсутність ідентифікаційного номеру не може бути перешкодою у захисті або відновленні порушеного права особи та виконання рішення суду. Тому відсутність в ухвалі суду ідентифікаційного номера боржника не може бути достатньою підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Згідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі і конфіденційну.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як вбачається з виконавчого документу - виконавчого листа, виданого у справі 643/6960/14-ц від 21.04.2016 року, він містить всі ознаки, які є достатніми щоб ідентифікувати фізичну особу - боржника. Державний виконавець зобов'язаний розпочати виконання ухвали суду/виконавчого документу, у зв'язку з тим, що інформація, що міститься у ньому, є достатньою для проведення першочергових заходів. В подальшому державний виконавець має право самостійно встановити ідентифікаційний код/номер боржника і, одночасно, зобов'язаний це зробити відповідно до вимог ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Вказана правова позиція міститься в постанові ВСУ від 21 травня 2014 року

З таким рішенням суду першої інстанції судова колегія погоджується, оскільки вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Красноградського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області - відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: