Ухвала

іменем україни

29 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-ІФ», третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області, про визнання недійсним договору, стягнення попереднього платежу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 лютого 2015 року між ним татовариством з обмеженою відповідальністю «Алекс-ІФ» (далі - ТОВ «Алекс-ІФ») було укладено договір купівлі-продажу/поставки автомобіля № 915930 та додаток № 1 до договору, за умовами якого він зобов'язався оплатити попередній платіж у розмірі 255 тис. грн не пізніше 24 лютого 2015 року, а товариство зобов'язалося поставити покупцю передбачений договором новий автомобіль «Volkswagen Touareg» у комплектації, яка вказана у додатку № 1.

26 лютого 2015 року він звернувся до публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (далі - ПАТ «Креді Агріколь Банк») з метою отримання кредиту для придбання нового автомобіля, однак у наданні кредиту було відмовлено.

3 березня 2015 року він звернувся до відповідача про повернення сплачених коштів у розмірі 255 тис. грн, на що останній йому відмовив.

Позивач ОСОБА_5, посилаючись на те, що дії відповідача порушують його права як споживача, а укладений між сторонами договір суперечить п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки надає можливості продавцю, зокрема не повертати кошти на оплату здійснену споживачем, тобто містить несправедливі умови договору, а також зазначаючи про нечесну підприємницьку практику відповідача, просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу/поставки автомобіля від 23 лютого 2015 року № 915930, стягнути на свою користь кошти у сумі 255 тис. грн та 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано недійсним договір від 23 лютого 2015 року № 915930 купівлі-продажу/поставки автомобіля, укладений між ТОВ «Алекс-ІФ» та ОСОБА_5, та додаток № 1 (специфікацію) до цього договору. Стягнуто з відповідача на користь позивача сплачений попередній платіж у сумі 255 тис. грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу/поставки автомобіля від 23 лютого 2015 року № 915930. Ухвалено у цій частині нове рішення, яким визнано недійсним п. 5.6 договору купівлі-продажу/поставки автомобіля від 23 лютого 2015 року № 915930, укладеного між ТОВ «Алекс-ІФ» та ОСОБА_5, одного нового автомобіля 2014 року випуску, марки «Volkswagen Тoureg», кузов НОМЕР_1, комплектація якого вказана у додатку № 1, згідно якого у разі відмови покупця від автомобіля або одностороннього розірвання цього договору продавцем у порядку п. 5.5 цього договору, завдаток за автомобіль не повертається. В іншій частині рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом було встановлено, що 23 лютого 2015 року між ОСОБА_5 (покупцем) та ТОВ «Алекс-ІФ» (продавцем) було укладено договір купівлі-продажу/поставки автомобіля № 915930 та додаток № 1 до договору.

За умовами даного договору предметом поставки є автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Touareg» (новий), 2014 року випуску, комплектацією згідно додатку № 1 (п.1.1), терміном поставки та передачею транспортного засобу не пізніше 10 днів з дати сплати покупцем ціни автомобіля (п. п. 2.3, 2.5), ціна автомобіля - 1 700 000 грн, попередній платіж здійснюється покупцем до 24 лютого 2015 року у сумі 255 тис. грн в рахунок платежу за автомобіль (п. 3.2.1), а остаточний розрахунок - протягом 3 днів з дня отримання повідомлення про готовність автомобіля до передачі, при цьому розрахунок може бути здійснений за рахунок кредитних коштів (п. 3.2.2).

Пунктом 5.5 договору купівлі-продажу/поставки автомобіля від 23 лютого 2015 року № 915930 передбачено, що у випадку порушення зобов'язання покупцем, щодо терміну сплати, встановленого у п. п. 3.2.1,3.2.2 цього договору, продавець має право в односторонньому порядку відмовитися від своїх зобов'язань щодо поставки автомобіля та розірвати договір, письмово повідомивши про це покупця за два робочих дня до дня розірвання.

Згідно з п. 5.6 вищевказаного договору у разі відмови покупця від автомобіля або одностороннього розірвання цього договору, продавцем в порядку передбаченому п. 5.5, завдаток за автомобіль не повертається.

23 лютого 2015 року ОСОБА_5 сплатив на користь ТОВ «Алекс-ІФ» обумовлений попередній платіж у сумі 255 тис. грн., про що свідчить платіжне доручення від 23 лютого 2015 року (а. с. 8).

26 лютого 2015 року ОСОБА_5 звернувся до ПАТ «Креді Агріколь Банк» з метою отримання кредиту для оплати частини вартості автомобіля, однак у наданні кредиту було відмовлено.

3 березня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до відповідача з проханням повернути сплачені кошти у сумі 255 тис. грн. (а. с. 7).

5 березня 2015 року ТОВ «Алекс-ІФ» відмовив позивачу у поверненні коштів у сумі 255 тис. грн, оскільки сплачені кошти є завдатком за умовами п. 3.4 договору, а в разі відмови від виконання покупцем умов договору, товариству буде завдано збитків в розмірі витрат понесених на виконання ними договору, у зв'язку із тим, що поставка автомобіля уже здійснена 27 лютого 2015 року.

В обґрунтування заявленого позову про визнання недійсним договору та повернення внесених коштів ОСОБА_5 зазначав, що дії відповідача порушують його права як споживача, у зв'язку із чим договір від 23 лютого 2015 року суперечить п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та містить несправедливі умови договору із споживачем. Позивач вважав також, що є факт нечесної підприємницької практики відповідача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції належним чином перевірив ці доводи позивача та заперечення відповідача щодо пред'явленого до нього позову, а також відповідно до ст. ст. 60, 212, 303 ЦПК України надав належну оцінку наявним у справі доказам, та проаналізувавши зміст оспорюваного договору, дійшов обґрунтованого висновку про підставність й доведеність заявлених позивачем вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу/поставки автомобіля, оскільки умови договору, які надають право продавцю не повертати кошти внесені в рахунок оплати автомобіля, у разі відмови споживача від подальшого виконання договору купівлі-продажу/поставки автомобіля, є несправедливими та суперечать положенням п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Виходячи із цього є підставними вимоги позивача щодо повернення відповідачем сплачених ним коштів у сумі 255 тис. грн.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених у справі обставинах та вимогах закону.

Скасовуючи законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вдався до переоцінки доказів, зокрема показань свідків, які були досліджені місцевим судом, й, не досліджуючи нових доказів, дійшов помилкового висновку про те, що внесена позивачем сума є завдатком і право продавця (кредитора) не повертати його у випадку порушення зобов'язань покупцем (боржником) передбачено ч. 1 ст. 571 ЦК України. При цьому суд визнав, що позивач не надав доказів на підтвердження факту здійснення зі сторони відповідача нечесної підприємницької діяльності.

Однак такий висновок апеляційного суду не відповідає встановленим у справі обставинам та ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2016 року скасувати, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає. М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак Головуючий Судді: