Справа № 386/999/16-ц
Провадження № 2/386/72/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гут Ю. О.

секретаря судового засідання Корніцької Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ справу за позовом ОСОБА_1 до Лебединської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою і вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, яка серед іншого складалась із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,60 га, що розташована на території Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яка за життя належала ОСОБА_4 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1

Після смерті ОСОБА_4 спадщину, яка складалась з вказаної вище земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, за заповітом отримав батько ОСОБА_5, про що йому Державним нотаріусом другої Краматорської державної нотаріальної контори Чумаковою О.І. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом №461 від 02.11.2010 року . Також нотаріусом зроблено запис щодо переходу права власності на земельну ділянку в Державному акті на право приватної власності на землю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. За життя батько ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів все майно йому , та який було посвідчено та зареєстровано 02.11.2010 року за №4160 Державним нотаріусом. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контор із заявою про прийняття спадщини.

15.09.2016 року Державним нотаріусом було винесено постанову у вчинені нотаріальної дії, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,60 га, що розташована на території Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що входить до складу спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.За життя ОСОБА_5 не вчинив дій щодо Державної реєстрації права власності на земельну ділянку у порядку встановленому законом в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а від так не набув права власності на успадковане ним після смерті ОСОБА_4 майно .

Батько ОСОБА_4 прийняв спадщину до смерті ОСОБА_4 , то земельна ділянка , яка входила до складу цієї спадщини в силу вимог ч.5 ст. 1268 ЦК України , належала йому з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( з дня смерті ОСОБА_4).

Просить постановити рішення, яким визнати за ним ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 64 роки в м.Краматорську Донецької області право власності на земельну ділянку , кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,60 га, яка знаходиться на території Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

В судовому засідання предстаник позивача ОСОБА_7, заявлені вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити. Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5.

Представник відповідача Лебединської сільської ради в судове засідання не з»явився , подав заяву, в якій просить справу розглядати у відсутність представника сільської ради, з позовом згоден.

Суд, заслухавши представника позивача , вивчивши подану заяву представника відповідача , дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, яка серед іншого складалась із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,60 га, що розташована на території Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Земельна ділянка за життя належала ОСОБА_4 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1

Після смерті ОСОБА_4 спадщину, яка складалась з вказаної вище земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, за заповітом отримав батько позивача ОСОБА_5, про що йому Державним нотаріусом другої Краматорської державної нотаріальної контори Чумаковою О.І. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.11.2010 року, а/с- 8 . Також нотаріусом зроблено запис щодо переходу права власності на земельну ділянку в Державному акті на право приватної власності на землю, а/с-5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_5 помер. За життя батько ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів все майно позивачу , та який було посвідчено та зареєстровано 02.11.2010 року №4160 Державним нотаріусом, а/с- 10. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

15.09.2016 року Державним нотаріусом було винесено постанову у вчинені нотаріальної дії, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,60 га, що розташована на території Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що входить до складу спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 а-с-11-12.

За життя ОСОБА_5 не вчинив дій щодо Державної реєстрації права власності на земельну ділянку у порядку встановленому законом в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а від так не набув права власності на успадковане ним після смерті ОСОБА_4 майно .

ЇЇ батько ОСОБА_4 прийняв спадщину до смерті ОСОБА_4 , то земельна ділянка , яка входила до складу цієї спадщини в силу вимог ч.5 ст. 1268 ЦК України , належала йому з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( з дня смерті ОСОБА_4).

Відповідно до розділу 11 п.4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 .02.2012 р. № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 .02.2012 р за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві. Іншого порядку видачі свідоцтва про право на спадщину чинним Законодавством не передбачено.

Згідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Позивач в установленому законом порядку звернувся до державного нотаріуса для оформлення спадщини на земельну ділянку та йому необхідно було надати в нотаріальну контору правовстановлюючі документи на право власності на земельну ділянку, а саме належним чином зареєстроване свідоцтво про право на спадщину за заповітом, покійний ОСОБА_5 не вчинив дій щодо Державної реєстрації права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, а від так не набув права власності на успадковане ним після смерті ОСОБА_4 майно.

Ч.1 ст.3 «Засади державної реєстрації прав» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено обов»язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав». Згідно ч.1 зазначеної статті : речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту та реєстрації.

Таким чином у спадкодавця , ОСОБА_5, не виникло права власності на успадковану ним, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,60 га, що розташована на території Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.11.2010 року , яке не зареєстроване у відповідних органах, не може вважатися оформленим належним чином документом , тому нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій.

Документ про право власності на земельну ділянку відсутній .

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини .

Відповідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_5. У суду є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку в порядку спадкування , іншого порядку визнання права власності не існує .

Викладене підтверджується копіями Дежавного акту а/с - 5 довідки відділу Держгеокадастру,а/с-6, свідоцтва про смерть, а/с- 7,9, свідоцтва про право на спадщину за заповітом,а/с-8, заповіту , а/с-10, постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а/с-11-12,свідоцтва про народження, а/с-13, і є достовірним .

На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладається на позивача.

На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.), ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», , керуючись ст.ст. .8, 10,60, 174 , 213,-215,218, , 256 ЦПК України, ст.ст.3,16,316,317, 392, 1216, 1225, 1277 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 64 роки в м.Краматорськ Донецької області право власності на земельну ділянку , кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,60 га, яка знаходиться на території Лебединської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 10 ( десяти ) днів з дня проголошення рішення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини, в той же строк з моменту виготовлення повного рішення .

Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10(десяти) днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом .

Повний текст рішення виготовлено 14 .02.2017 року.

Суддя: Гут Ю. О.