Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/388/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 06 березня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. Добровільно сплачувати кошти на утримання дітей не бажає. Ця обставина і змусила її звернутись до суду. З огляду на викладене, та того, що відповідач не має стабільного заробітку, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, з розрахунку по 1000 грн. щомісяця.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно від шлюбу з позивачем має двох малолітніх дітей. Діти проживають з матір»ю. Погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей, але в розмірі меншому, ніж той, на якому наполягає позивач.

Вислухавши вимоги та заперечення сторін, дослідивши матеріали, суд прийшов до висновку, що вимоги підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень…

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 23 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції, Одеської області, актовий запис №617) (а.с.6); ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане 20 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №188) (а.с.5).

Таким чином, відповідач зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, проте свій обов'язок добровільно належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

Так, згідно ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням того, що відповідач не має постійного місця роботи, а звідси - стабільного заробітку, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_8 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. ст. 180, 181, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 213, 215, 223, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Йоршиця, Сорокського району Республіки Молдова, на користь ОСОБА_9, аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі розміром по 600 (шістсот) грн. щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Утримання аліментів виконувати починаючи з 06 березня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 грн..

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І.Гура