У Х В А Л А

8 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 листопада 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и л а :

Тернопільській міськрайонний суд Тернопільської області рішенням від 3 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року, позовні вимоги ПАТ «КБ «Стандарт» задовольнив, стягнув з ОСОБА_4 на користь банку нестандартну заборгованість за договором про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи для проведення операції з використанням спеціального платіжного засобу в розмірі 14 тис. 569 грн 56 коп., три проценти річних від простроченої суми за період з 21 січня 2015 року по 27 березня 2015 року в розмірі 79 грн 3 коп. та інфляційні витрати за цей же період у розмірі 772 грн 19 коп., вирішив питання про розподіл судових витрат.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 28 вересня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року залишила без змін.

У січні 2017 року до Верховного Суду України звернулася

ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 6, 207, 208 ЦК України.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 надала постанови Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року, 11 лютого, 11 березня, 10 червня та 1 липня 2015 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявниця, суд касаційної інстанції погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову ПАТ «КБ «Стандарт» й стягнення з ОСОБА_4 на користь банку заборгованості за договором. При цьому, суд виходив з того, що укладаючи договір, сторони за взаємною згодою визначили його умови, на які відповідачка погодилась. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов вказаного договору, у останньої виникла заборгованість, підтверджена належними та допустимими доказами.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від

11 вересня 2012 року (справа № 6-52цс13) міститься правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах про припинення договорів іпотеки.

У постановах від 11 лютого, 11 березня, 10 червня та 1 липня 2015 року (справи № 6-240цс14, 6-16цс15, 6-698цс15, 6-757цс15) Верховний Суд України виклав правовий висновок про застосування статей 256-259, 267 ЦК України, а саме щодо можливості застосування збільшеного строку позовної давності, встановленого умовами кредитних договорів, всупереч вимог чинного законодавства.

Висновок Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 28 вересня 2016 року, про перегляд якої подано заяву, не суперечить правовим висновкам, викладеним у наданих для порівняння постановах Верховного Суду України.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 листопада 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк