Ухвала

іменем україни

20 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МаляренкаА.В., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурла Віталій Едуардович, ОСОБА_5, на дії державного виконавця, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду із вищезазначеною скаргою, посилаючись на те, що 15 серпня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі № 2-9071/11 з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 на їхню користь заборгованості за кредитним договором у розмірі 468 807,46 євро, що еквівалентно 4 622 441 грн 55 коп. за курсом НБУ на день ухвалення рішення.

4 жовтня 2016 року ними було отримано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли В.Е. від 26 вересня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав того, що виконавчий документ пред'явлений не за підвідомчістю відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник вважав, що такі дії державного виконавця є неправомірними, а тому просив скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 26 вересня 2016 року ВП № 52362282; зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-9071/11 та провести передбачені законом дії по примусовому виконанню рішення суду, а також з метою забезпечення виконання рішення суду, одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, накласти арешт на майно та рахунки боржника.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року, у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що на відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими, зокрема, сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення суду.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суди правильно виходили із того, що дії державного виконавця з винесення оскаржуваної постанови були правомірними та відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Такий висновок судів відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 28 вересня 2016 року у справі № 6-2159цс16.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанцій слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.М. Ситнік

Колегія суддів: