Справа № 366/18/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області до ОСОБА_1, третя особа Державна судова адміністрація України, про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області звернулося до суду з названим позовом мотивуючи його тим, що п. 10 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII 28.12.2014 року (далі - Закон № 76-VIII) було встановлено, що у 2015 році максимальний місячний розмір суддівської винагороди обмежується 7 розмірами мінімальної заробітної плати, а при скороченні чисельності працівників - 10 розмірами мінімальної заробітної плати.

Законом № 76-VIII було доповнено ч.6 ст. 149 Закону «Про судоустрій і статус суддів» абзацом другим такого змісту: «Загальна чисельність працівників апаратів судів не може перевищувати величину, визначену із розрахунку 3,7 посади працівників на одну посаду судді, виходячи із загальної кількості посад суддів в цілому у місцевих та апеляційних судах».

Листом Державної судової адміністрації України від 15 січня 2015 року № 1-315/15 повідомлено, що «...у разі скорочення чисельності працівників суду у межах, необхідних для належного організаційного забезпечення суду, суддів та судового процесу, з урахуванням бюджетних асигнувань на оплату праці, розмір заробітної плати та суддівської винагороди після проведення такого скорочення обмежується 10 розмірами мінімальної заробітної плати».

На виконання вищевикладеного, на підставі наказу начальника територіального управління ДСАУ в Київській області від 02 лютого 2015 року №15/0 (про проведення скорочення) територіальним управлінням проведено скорочення штатних одиниць працівників місцевих загальних судів Київської області ( у межах необхідних для належного організаційно забезпечення суду, суддів, та судового процесу, з урахуванням бюджетних асигнувань на оплату праці, розмір заробітної плати працівників суду та суддівської винагороди).

В рішенні Ради суддів України № 6 від 05 лютого 2015 року також було зазначено, що у разі скорочення чисельності працівників суду (відповідно до положень Закону № 76-УШ), у межах, необхідних для належного організаційного забезпечення суду, суддів та судового процесу, з урахуванням бюджетних асигнувань на оплату праці, розмір заробітної плати та суддівської винагороди після проведення такого скорочення обмежується 10 розмірами мінімальної заробітної плати.

На виконання вимог Закону та рекомендаційного листа головного розпорядника коштів - ДСАУ № 1-315/15 від 15 січня 2015 року, територіальним управлінням було проведено скорочення у місцевих загальних судах області та на підставі наказу начальника територіального управління № 13 від 10 лютого 2015 року виплачена суддям суддівська винагорода у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Однак в подальшому, після проведення Державною судовою адміністрацією України у територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Київській області фінансового аудиту та аудиту відповідності, Державною судовою адміністрацією України було складено звіт в якому, одним з висновків зазначено: « недотримання вимог пункту 10 розділу III Прикінцевих положень Закону № 76-VIII та перевищено максимальний місячний розмір суддівської винагороди, внаслідок чого, у лютому-березні 2015 року суддям понад встановлених обмежень виплачена суддівська винагорода у загальній сумі 919.59 тис, грн.»

Тобто законну виплату суддівської винагороди суддям у розмірі 10 мінімальних заробітних плат Державна судова адміністрація України визнала порушенням.

Листом голови ДСАУ № 6-6511/16 від 14 вересня 2016 року повідомлено позивача щодо подальшого притягнення начальника управління до дисциплінарної відповідальності через неусунення територіальним управлінням порушень, виявлених під час аудиту, зокрема щодо невжиття заходів по стягненню з суддів та працівників апаратів судів надмірно виплачених коштів.

На виконання зазначеного листа, 29 вересня 2016 року територіальне управління звернулося до 136 суддів, в тому числі і відповідачки судді Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А., з інформацією про необхідність добровільного повернення надмірно виплачених їм коштів, але останні заперечили проти утримання цих коштів із їх заробітної плати та у своїх відповідях зауважили, що дані кошти отримані ними абсолютно законно і підстав для їх стягнення немає.

Тому просив стягнути з відповідачки на свою користь кошти у сумі 3 654 грн.

В судове засідання представник Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області не з»явився просив справу розглядати без його участі.

Відповідачка в судове засідання також не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Третя особа Державна судова адміністрація України свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є суддею Іванківського районного суду Київської області.

Відповідно до п. 10 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII 28.12.2014 року було встановлено, що у 2015 році максимальний місячний розмір суддівської винагороди обмежується 7 розмірами мінімальної заробітної плати (що становило 8526 грн.) , а при скороченні чисельності працівників - 10 розмірами мінімальної заробітної плати ( 12180 грн.)

Також, даним Законом було доповнено ч.6 ст. 149 Закону «Про судоустрій і статус суддів» абзацом другим такого змісту: «Загальна чисельність працівників апаратів судів не може перевищувати величину, визначену із розрахунку 3,7 посади працівників на одну посаду судді, виходячи із загальної кількості посад суддів в цілому у місцевих та апеляційних судах».

При цьому, Законом № 76-VIII від 28.12.2014 року в категоричній формі не зазначалося необхідності проведення скорочення працівників у відповідному суді для отримання підстави для виплати суддівської винагороди в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

На виконання вимог даного Закону, Державною судовою адміністрацією України, своїм територіальним управлінням було надіслано листа від 15 січня 2015 року № 1-315/15 в якому зазначалося, що «...у разі скорочення чисельності працівників суду у межах, необхідних для належного організаційного забезпечення суду, суддів та судового процесу, з урахуванням бюджетних асигнувань на оплату праці, розмір заробітної плати та суддівської винагороди після проведення такого скорочення обмежується 10 розмірами мінімальної заробітної плати».

Також, питання обмеження розміру заробітної плати та суддівської винагороди в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, знайшло своє відображення і в рішенні Ради суддів України № 6 від 05 лютого 2015 року.

У зв'язку з вищевикладеним, на підставі положень Закону № 76-VIII від 28.12.2014 року , ч.6 ст. 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи рішення Ради суддів України № 6 від 05 лютого 2015 року та рекомендаційний лист головного розпорядника коштів Державну судову адміністрацію України № 1-315/15 від 15 січня 2015 року, позивачем - територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Київській області було проведено скорочення у місцевих загальних судах області та на підставі наказу начальника територіального управління №13 від 10 лютого 2015 року виплачена суддям суддівська винагорода у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що виплата суддям суддівської винагороди у вказаному розмірі повністю відповідає вимогам Закону, в зв»язку з чим, на переконання суду, позовні вимоги ТУ ДСА України в Київській області щодо відшкодування відповідачами безпідставно нарахованих їм та виплачених коштів, є необґрунтованими.

Окрім того, суд звертає свою увагу на вимоги положень п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, яка передбачає, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку та недобросовісність з боку набувача.

За таких обставин, оскільки позивачем не доведено факту виплати суддівської винагороди судді Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А. недобровільно, помилково, то позовні вимоги суд вважає безпідставними, а тому вбачає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 3, 10, 11, 57-59, 60, 88, 208-210, 212, 213, 214-215, 218 ЦПК України, п. 10 розділу III Прикінцевих положень Закону України « Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII 28.12.2014 року, ч.6 ст. 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

В позові Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Київській області до ОСОБА_1, третя особа Державна судова адміністрація України, про стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддяОСОБА_2