Маловисківський районний суд Кіровоградської області
Справа № 392/1396/16-ц
Провадження № 2/392/71/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2017 рокуМаловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
Головуючої: судді Кавун Т.В.
при секретарі Стець Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
26.10.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Маловисківського районного суду від 10.01.2014 року із ОСОБА_3. на його користь було стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 50 000 грн., 3% річних за користування позикою в сумі 1500 грн.та 500 грн. грошового відшкодування завданої моральної шкоди та сплачений судовий збір. У відділі ДВС Маловисківського РУЮ знаходиться на виконанні виконавчий лист про стягнення на його користь з відповідача за рішенням суду заборгованості, але до даного часу жодної виплати відповідач не провів, а тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь інфляційні витрати, що складають 37 596 грн. 47 коп., 3% річних за весь період прострочення, що складають 4 389 грн. 42 коп., всього 41 985 грн. 89 коп. та сплачений судовий збір.
Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.
Відповідач до суду не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах та постановити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.
Рішенням Маловисківського районного суду від 10.01.2014 року позов задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 позику в сумі 50 000 грн., 3% річних за користування позикою в сумі 1500 грн., 500 грн. грошового відшкодування завданої моральної шкоди та сплачених 729 грн. 40 коп. судового збору.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов"язанням є правовідношеня, в якому одна сторона ( боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.
Пункт 3 ч.2 ст. 11 ЦК України встановлює підстави виникнення зобов"язання, серед яких завдання майнової ( матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідач за рішенням суду має сплатити позивачу позику в сумі 50 000 грн..
Отже, дане зобов"язання зводиться до сплати грошей, відтак є грошовим зобов"язанням.
Відповідно до ч.2 ст.. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім того, Верховний Суд України в справі № 6-2491 від 02.03.2016 року, виклав свою правову позицію, щодо застосування ст. 625 ЦК України. Статтею 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов"язання, її дія поширюється на всі види грошових зобов"язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов"язань. Дія статті поширюється на порушення грошового зобов"язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина п"ята статті 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановленими актами цивільного законодавства, цивільні права та обов"язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положення статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов"язальних правовідносин. З рішення суду зобов"язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.
Рішенням Маловисківського районного суду від 10.01.2014 року встановлено, що між сторонами виникли грошові зобов"язання та стягнуто на користь позивача заборгованість за договором позики.
Отже, у зв"язку з простроченням виконання грошового зобов"язання, що виникло між сторонами, адже, станом на 06.04.2017 року відповідач не погасив заборгованість, він має сплатити позивачу заборгованість з урахуванням інфляції, за весь період прострочення починаючи з дня ухвалення рішення суду та по день звернення до суду та 3% річних від простроченої суми.
За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
У зв"язку з задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.
Керуючись, ст.ст.208,209, 212-215, 226-228 ЦПК України,
Позов задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати в сумі 37 596 грн. 47 коп. та три відсотки річних за період прострочення з 01.01.2014 року по 27.10.2016 року в сумі 4389 грн. 42 коп. за договором позики від 23.04.2013 року та сплачених 551 грн. 20 коп. судового збору. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання до Маловисківського районного суду Кіровоградської області апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст мотивувального рішення виготовлено до 11.04.2017 року.
Суддя Т.В. Кавун