Номер справи 623/288/17
Номер провадження 2/623/495/2017
10 квітня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді: Одарюка М.П.
при секретарі: Костенко В.В.
за участю судового розпорядника: Гребенюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
У лютому 2017 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, неповнолітньої ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа - дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у справі ОСОБА_6, яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1, є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, неповнолітньої ОСОБА_5.
ОСОБА_6 була засуджена вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09.04.2012 року, а також вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25.02.2014 року .
Батько дітей, ОСОБА_8, рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09.09.2014 року позбавлений батьківських прав. Рішення чинне.
Діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в Ізюмському дитячому будинку з 15.04.2010 року по 12.01.2015 рік; ОСОБА_2 з 04.08.2011 року по 12.01.2015 рік; ОСОБА_5 неодноразово перебувала протягом 2012-2014 року в Ізюмському центрі соціально- психологічної реабілітації, а з 03.03.2014 року по 31.08.2014 рік знаходилася в Ізюмському дитячому будинку Ізюмської міської ради та з 01.09.2014 рік і по теперішній час навчається на повному державному утримання в Ізюмському професійному аграрному ліцеї.
Малолітні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були влаштовані до прийомної сім'ї гр. ОСОБА_7 на підставі рішення виконавчою комітету Ізюмської міської ради.
В 2016 році гр. ОСОБА_6 була звільнена з місць позбавлення волі та вибула з Качанівської виправної колонії (№ 54) за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач і до теперішнього часу не дбає про нормальне самоусвідомлення дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».
Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує у разі повторної неявки відповідачки в судове засідання проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в тому числі шляхом оголошення на сайті Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, заперечень проти позову суду не надала.
Представник третьої особи, ОСОБА_7, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить ухвалити заочне рішення.
Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Судовим розглядом встановлено, щоОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, є рідними дітьми відповідача у справі ОСОБА_6, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.18,21,24,27).
Відповідачка, ОСОБА_6, була засуджена вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09.04.2012 року за ст.ст.15 ч.1, 185 ч.3, 304 ч.2, 198 Кримінального кодексу України та постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26.11.2012 року №2016/4473/2012 (набрало чинності 03.12.2012 року ) їй було скасовано звільнення від відбування покарання, а також була засуджена вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25.02.2014 року №623/4727/13-к (набрало чинності 28.03.2014 року) за ст. 118 Кримінального кодексу України до 4 років 2 місяців позбавлення волі з дня затримання 04.12.2012 року ( а.с.7-8).
Батько дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області №623/2510/14-ц від 09.09.2014 року позбавлений батьківських прав. Рішення чинне. ( а.с.9-10).
Діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в Ізюмському дитячому будинку з 15.04.2010 року по 12.01.2015 рік; ОСОБА_2 з 04.08.2011 року по 12.01.2015 рік; ОСОБА_5 неодноразово перебувала протягом 2012-2014 року в Ізюмському центрі соціально- психологічної реабілітації, а з 03.03.2014 року по 31.08.2014 рік знаходилася в Ізюмському дитячому будинку Ізюмської міської ради та з 01.09.2014 рік і по теперішній час навчається на повному державному утримання в Ізюмському професійному аграрному ліцеї, який об'єднався з 01.01.2017 року з Ізюмським професійним ліцеєм ( а.с.20,23,26,29).
12.01.2015року малолітні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були влаштовані до прийомної сім'ї гр. ОСОБА_7 на підставі рішення виконавчою комітету Ізюмської міської ради № 0659 від 17.12.2014 року (з 24.06.2015 р. прийомна сім'я змінила статус на дитячий будинок сімейного типу) ( а.с.33-35).
Неповнолітня ОСОБА_3 надала письмову згоду на позбавлення її матері
батьківських прав по відношенню до неї ( а.с.19).
У відповідності до копії акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї відповідач у справі ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, має одноповерховий будинок без вікон та дверей, огорожа відсутня, електро - та газопостачання відрізане. Відсутні ознаки проживання в будинку ( а.с.13).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради за вих. № 286 від 27.01.2017 року, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітету Ізюмської міської ради Харківської області, розглянувши заяву матері - виховательки дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_7 щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, неповнолітньої ОСОБА_5. Встановлено, що малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають в дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_7 на спільному проживанні та вихованні рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради № 0659 від 17.06.2015 року за адресою: АДРЕСА_3. Неповнолітня ОСОБА_3 навчається в Ізюмському професійному аграрному ліцеї на повному державному у триманні. ОСОБА_6 не зверталась до служби у справах дітей Ізюмської міської ради щодо повернення в сім'ї її дітей, не цікавилась вихованням та утриманням, фізичним і духовним розвитком, матеріально не утримувала та не створила умов для їх повернення. На засідання комісії ОСОБА_6 не з'явилась.
У зв'язку з вищевикладеним в інтересах дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_7, стосовно її дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с.14).
Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач довів, що відповідач своїми умисними діями, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей:ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 і не бажає їх виконувати. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, оскільки він відповідає зібраним у справі доказам і фактичним обставинам справи, є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини.
Суд, виходячи з інтересів дітей, вважає, що існують підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_6, яка своїми винними діями свідомо нехтує обов'язками по вихованню своїх дітей.
Частиною 1 ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 82 СК України).
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 03 лютого 2017 року (а.с.2-5).
Керуючись статями 10,11,209,212,214-215,218,224-226 ЦПК України, статтею 164,180,183 Сімейного Кодексу України суд -
Позовні вимоги органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області задовольнити.
Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1, батьківських прав, щодо її малолітніх дітей:ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Відомості про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 внести в актовий запис про народження:
ОСОБА_5 № 45 від 18 березня 1999 року, в графу відомості про матір.
ОСОБА_2 № 296 від 19 серпня 2008 року, в графу відомості про матір.
ОСОБА_3 № 208 від 21 червня 2006 року, в графу відомості про матір.
ОСОБА_4 № 28 від 24 лютого 2005 року, в графу відомості про матір.
Стягнути з ОСОБА_6, іпн. НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в 10 денний строк з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М. П. Одарюк