АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1979/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Панченко О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року в справі за позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» третя особа:Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року позивач пред»явив вказаний позов до відповідача та зазначав,що 08 червня 2014 року о 12 год.30 хв. на перехресті вул.Курнатовського та вул. А.Нової у м. Києві сталася ДТП, внаслідок якої його автомобіль «Fiat Linea» отримав механічні пошкодження.

Оскільки 14.07.2013 року між ним та ПАТ «Страхова компанія ВУСО» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 1-01,тобто належного йому вказаного автомобіля,він звернуся до страхової компанії з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

16 жовтня 2014 року відповідачем визнано вказану ДТП страховим випадком та прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування у розмірі 30 140 грн. про що складено страховий акт №4190-02 і перераховано йому вказану суму.

При цьому відповідач виходив з того,що за договором страхування страхова сума визначена в 136 900 грн.,а вартість придатних залишків автомобіля становить 92 800 грн. і з урахуванням франшизи 13690 грн. страхове відшкодування дорівнює 30 140 грн.

Не погодившись з тим,що страхова компанія за вказаних обставин прийшла до висновку про повну загибель його автомобіля,звернувся до судового експерта,за висновком якого за №01/06 від 23.06.2014 року ринкова вартість автомобіля на момент ДТП становила 176855 грн.04 коп.,а вартість відновлювального ремонту 123 383 грн.47 коп.,тобто відповідач повинен був йому сплатити 122 698 грн.97 коп.= 123 383 грн.47 коп.- 684 грн.50 коп. франшизи.

Посилаючись на те,що він частково відремонтував автомобіль,сплативши 64 176 грн., але окрім цього потребують заміни подушки безпеки водія та пасажира, вартість яких разом з пасками безпеки становить 34 000 грн., позивач просив стягнути з відповідача на його користь 67 351 грн.50 коп..

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 3 356.00 грн..

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким стягнути з відповідача на його користь 67 351 грн.50 коп. страхового відшкодування та 1700 грн. витрат на оплату проведення експертного авто - товарознавчого дослідження. Зазначає,що висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону,що регулює правовідносини,які виникли між сторонами.

Вислухавши доповідь судді,пояснення осіб,що з»явилися в судові засідання,обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено,що 14.07.2013 року між позивачем та ПАТ «Страхова компанія ВУСО» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 1-01- автомобіля «Fiat Linea» д/н НОМЕР_1.

08 червня 2014 року о 12 год.30 хв. на перехресті вул.Курнатовського та вул. А.Нової у м.Києві сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача «Fiat Linea» отримав механічні пошкодження.

16 жовтня 2014 року ПАТ «Страхова компанія ВУСО» визнано вказану ДТП страховим випадком та прийнято рішення про здійснення виплати страхувальнику страхового відшкодування у розмірі 30 140 грн. про що складено страховий акт №4190-02 і перераховано йому вказану суму.

При цьому відповідач виходив з того,що за договором страхування страхова сума визначена в 136 900 грн.,а вартість придатних залишків автомобіля становить 92 800 грн. і з урахуванням франшизи 13690 грн. страхове відшкодування дорівнює 30 140 грн..

Оскільки позивач не погодився з висновком страховика про повну загибель його автомобіля,за його заявою судовим експертом було проведено авто товарознавче дослідження щодо визначення матеріальної шкоди в зв»язку з пошкодженням автомобіля «Fiat Linea» д/н НОМЕР_1. і за його висновком №01/06 від 23.06.2014 року ринкова вартість автомобіля на момент ДТП становила 176855 грн.04 коп.,а вартість відновлювального ремонту 123 383 грн.47 коп.,тобто відповідач повинен був йому сплатити 122 698 грн.97 коп.= 123 383 грн.47 коп.- 684 грн.50 коп. франшизи.

Посилаючись на те,що він частково відремонтував автомобіль,сплативши ФОП ОСОБА_4 за зазначені в акті № -06/14 від 06 жовтня 2014 року виконані роботи у розмірі 64 176 грн.,позивач просив з урахуванням заміни подушок безпеки водія та пасажира,вартість яких разом з пасками безпеки становить 34 000 грн.,стягнути з відповідача 67 351,50 грн. страхового відшкодування.

За клопотанням відповідача по справі була призначена та проведена судова авто-товарознавча експертиза і відповідно до дефектної відомості по результату огляду транспортного засобу від 28 липня 2016 року заміні в автомобілі позивача підлягають подушка безпеки водія в зборі,подушка безпеки пасажира в зборі та паски передні в зборі (а.с.119).

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи з відповідача на користь позивача лише 3 356.00 грн. страхового відшкодування, колегія суддів вважає,що суд першої інстанції неправильно здійснив розрахунки належних позивачу сум і допустив подвійне врахування нібито здійснених виплат відповідачем.

Аналізуючи встановлені по справі обставини колегія суддів вважає доведеним,що позивачем за свій рахунок здійснено частково ремонтні роботи на суму 64 176 грн.,а також підлягають заміні в автомобілі позивача подушка безпеки водія в зборі,подушка безпеки пасажира в зборі та паски передні в зборі,вартість яких відповідно до акту виконаних робіт -06/14 від 06 жовтня 2014 року становить 34 000 грн.,колегія суддів вважає,що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 67 351 грн.50 коп. підлягають задволенню.

При цьому вказаний розмір відшкодування шкоди обчислюється з витрат,які понесені позивачем на частковий ремонт автомобіля - 64 176,00 грн.+ 34 000,00 грн.(витрати на заміну подушок та пасків) - 30 140,00 грн. (виплачена сума страхового відшкодування) - 684,50 грн. (франшиза) = 67351,50 грн..

Колегія суддів вважає заперечення представника відповідача на апеляційну скаргу безпідставними,оскільки висновком експерта № 19/111/12-5-330 від 12.08.2016 року авто товарознавчої експертизи,проведення якої було призначено судом за клопотання представника відповідача,підтверджено висновок № 01/06 від 23.06.2016 року,яким встановлено відсутність повної загибелі транспортного засобу,в зв»язку з чим неможна вважати обґрунтованим розмір виплаченого страхового відшкодування у розмірі 30 140,00 грн.,яку визначив відповідач, прийшовши до висновку про повну загибель автомобіля «Fiat Linea» д/н НОМЕР_1.

Не спростовано представником відповідача належними та допустимими доказами доводи апеляційної скарги щодо необхідності заміни в автомобілі позивача подушки безпеки водія в зборі,подушки безпеки пасажира в зборі та пасків передніх в зборі,вартість яких відповідно до акту виконаних робіт № -06/14 від 06 жовтня 2014 року становить 34 000 грн..

Колегія суддів вважає,що за вказаних обставин при наявності суперечок між страховиком та страхувальником про причини та розмір збитку,позивач правомірно відповідно до п.16.8 договору страхування провів експертизу за висновком,якої була встановлена відсутність повної загибелі належного йому транспортного засобу, в зв»язку з чим з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати понесені на проведення вказаної експертизи в розмірі 1700 грн..

З огляду на викладене колегія суддів вважає,що судом не були враховані вищевказані обставини,умови договору добровільного страхування наземного транспорту,що був укладений сторонами 14.08.2013 року,а також вимоги закону,що регулює правовідносини,які виникли між сторонами, внаслідок чого було неправильно вирішено даний спір та постановлено незаконне рішення,яке належить скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 67351,50 грн.,1700 грн. витрат на оплату проведення експертного авто товарознавчого дослідження та судовий збір у розмірі 673,52 грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в доход держави судовий збір у розмірі 740,87 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -