Справа № 216/6252/16-ц
Провадження 2/216/877/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Сидорак В.В.

при секретарі - Манелюк А.Є.

з участю позивача ОСОБА_1

третьої особи - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради у м. Кривому Розі, треті особи: Перша Криворізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визначення частки померлого у спільному майні,-

встановив:

26.12.2016 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради у м. Кривому Розі, за участю третіх осіб Першої Криворізької державної нотаріальної контори та ОСОБА_2, про визначення частки померлого у спільному майні. Позивач просить визначити, що ОСОБА_4, померлій 12 червня 2015 року, та ОСОБА_5, померлому 10 травня 2010 року за життя належало, кожному окремо по 1/2 частини житлового будинку (А-1) загальною площею 66 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м з господарськими спорудами: вбиральня (Г), погріб (В), гараж (Б), огорожа №1, ворота №2, водо колонка І, вимощення ІІ, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Кандибінська, будинок №6.

Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини:

16 серпня 1969 року її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб.

В період шлюбу, а саме 29 вересня 1976 року батьками було придбане нерухоме майно (житловий будинок з господарськими спорудами) №6 по вулиці Фесенко у місті Кривому Розі. Свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок було видане її батьку ОСОБА_5. Однак зазначає, що вказаний житловий будинок з господарськими спорудами набуто подружжям під час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя, відповідно до Закону частки подружжя визнаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки за життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 частки подружжя, як співвласників у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими спорудами не були виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їхніх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, вважає частки кожного із подружжя, як співвласників житлового будинку з господарськими спорудами є рівними і кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/2 частці нерухомого майна.

10 травня 2010 року ОСОБА_5 помер та після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами. Після смерті ОСОБА_5 фактично спадщину прийняла позивачка та її мати ОСОБА_4, однак свідоцтво про прийняття спадщини ними отримано не було.

ОСОБА_4 померла 12 червня 2015 року, після чого відкрилася спадщина на належну їй за життя частку житлового будинку №6 по вулиці Фесенко у місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Зважаючи не те, що покійною не складався заповіт, спадкування належного їй майна повинно здійснюватися спадкоємцями за законом. Такими спадкоємцями є її син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений законом строк, звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Однак нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 10 травня 2010 року ОСОБА_5, оскільки не визнано право власності в спільному майні подружжя.

На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позовні вимоги задоволити.

Позивачка в судовому засіданні поданий позов підтримала та просить його задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву згідно якої просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи, Першої Криворізької державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву згідно якої просить справу слухати у його відсутності.

Третя особа, ОСОБА_2, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази по справі, у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 16 серпня 1969 року було укладено шлюб, в наслідок чого ОСОБА_6 змінила своє прізвище на ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АБ №097136, виданим Центрально-Міським районним бюро записів актів громадянського стану м. Кривий Ріг, актовий запис №815.

В період перебування в шлюбі, 29 вересня 1976 року ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок №6 з господарськими спорудами по вулиці Фесенко у м. Кривому Розі. Вказане нерухоме майно відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 29.09.1976 року, зареєстрована на його імя, що також стверджується листом комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за вих.№95 від 30 січня 2017 року.

З відповіді Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 27.03.2017 року за вих..№22/38-848 вбачається, що рішенням Криворізької міської ради від 22.06.2016 №634 «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2008 №2920 «Про впорядкування назв мікрорайонів, майданів, площ, проспектів, бульварів, вулиць, провулків міста» вулицю Фесенка було перейменовано на вилицю Кандибінську.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок № 6 по вул. Кандибінська у місті Кривому Розі загальна площа житлового будинку А-1 складає 66,0 кв. м., житлова 49,4 кв. м., а також наявні господарські споруди: вбиральня під літерою Г, погріб під літерою В, гараж під літерою Б, огорожа №1, ворота №2, водо колонка І, вимощення ІІ.

ОСОБА_5 помер 10.05.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №337967 виданим 11.05.2010 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про що складено відповідний актовий запис №559, на день його смерті частки у майні дружини та чоловіка не були виділенні, договір щодо зміни рівності часток не укладався.

ОСОБА_4 померла 12.06.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №628458 виданим 12.06.2015 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про що складено відповідний актовий запис №711, на день її смерті частки у майні дружини та чоловіка не були виділенні, договір щодо зміни рівності часток не укладався.

В нотаріально контору 19 жовтня 2016 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась ОСОБА_1. Була заведена спадкова справа 451-2016. Більше з заявами про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, дана обставина стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.10.2016 року, якою позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, оскільки не визнано право власності в спільному майні подружжя.

Отже судом встановлено, що житловий будинок №6 з господарськими спорудами по вулиці Кандибінська (стара назва - Фесенко) в м. Кривому Розі, був придбаний батьком позивачки ОСОБА_5 під час перебування в шлюбі з матірю позивачки ОСОБА_4, а тому такий житловий будинок з господарськими спорудами є майном яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності в рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічні положення прописані в ч. 3 ст. 368 ЦК України. В силу вимог ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше на визначено договором між ними. За таких обставин суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 215 ЦПК України, а також ст. ст. 355, 368, 369, 370 ЦК України, 60-71 СК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визначити частку ОСОБА_4,померлої 12.06.2015 року яка складає 1/2 частини у спільному майні подружжя - житлового будинку (А-1) загальною площею 66 кв.м.,житловою площею 49,4 кв.м з надвірними будовами: вбиральня (Г), погріб (В),гараж (Б), огорожа №1,ворота № 2, водо колонка І,вимощення ІІ за адресою м. Кривий Ріг вул. Кандибінська будинок 6.

Визначити частку ОСОБА_5, померлого 10.05.2010 року, яка складає 1/2 частини у спільному майні подружжя - житлового будинку (А-1), вбиральня (Г), погріб (В), огорожа № 1, ворота № 2, водо колонка І, вимощення ІІ за адресою м. Кривий Ріг, вул. Кандибінська ,будинок 6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Сидорак