Справа № 367/9182/16-ц Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/2077/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 20.04.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді Сержанюка А.С., членів колегії суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального закладу Ірпінська поліклініка Київської області про скасування висновку діагнозу Ф. 20 та зняття з диспансерного обліку в психіатра, скасування рішення МСЕК та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

16 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, де, із проведеними змінами та уточненнями, просила скасувати висновок Ф. 20 відповідача від 2004 року, скасувати рішення МСЕК від 01 листопада 2012 року, визнати незаконним поміщення до КОПНЛ №2, зняти з диспансерного обліку в психіатра в Ірпінській поліклініці, вул. Садова, 38, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., відновити становище, яке існувало до порушення відповідачем її прав, свобод та законних інтересів і порушенням її та особистої недоторканості у звязку з втручанням відповідача в особисте приватне життя позивачки без її згоди.

На обґрунтування заявлених вимог зазначала, що в 2004 році вона проходила обстеження в КЗ Ірпінської міської поліклініки і лікарем-психіатром їй був поставлений помилковий діагноз Ф. 20, з яким вона не згодна, оскільки вважає, що даного захворювання в неї ніколи не існувало.

У звязку з тим, що відповідачем була припущена помилка в діагностичному процесі, вона на даний час позбавлена права на отримання медичної освіти та професії стоматолога та працевлаштування за своїм вибором, оскільки потрібна довідка чи не перебуває вона на обліку в психіатра.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, суд першої інстанції зазначив, що оскільки, відповідно до вимог ст. 145 ЦПК України, призначення експертизи є обовязковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами.

Призначення експертизи є обовязковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоровя; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Проте, сторони від проведення судово-психіатричної експертизи відмовились, позивачем не надано доказів в обґрунтування свого позову, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Суд, зясувавши обставини та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне, апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, згідно довідки міжрайонної психіатричної МСЕК до акту огляду МСЕК серії КИО-1 №03987 від 07 листопада 2012 року ОСОБА_2 встановлено 2 групу інвалідності з 01 листопада 2012 року довічно, рекомендовані заходи по відновленню працездатності ДДН та лікування у психіатра, також зроблено висновок про умови та характер праці: може працювати в створених умовах ( а.с. 9 ).

Не погоджуючись, серед іншого, із довідкою до акту огляду МСЕК серії КИО-1 №03987 від 07 листопада 2012 року, ОСОБА_2 16 грудня 2016 року звернулася із даним позовом до КЗ Ірпінська поліклініка Київської області, що знаходиться за адресою - вул. Садова, 38, м. Ірпінь, Київська область ( а.с. 1-2 ).

На підтвердження заявлених вимог надала довідку про проходження профілактичного психіатричного огляду від 14 грудня 2016 року, видану медичним центром Товариством з обмеженою відповідальністю «Клініка ім. Гальченко В.В.», згадно якої ОСОБА_2 14 грудня 2016 року пройшла психіатричний профогляд, психіатричних протипоказань для виконання службових зобовязань не виявлено, діагноз психічно здорова ( а.с. 46 ).

Згідно медичної довідки про проходження обовязкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 10 ААЕ №256141 від 02 грудня 2016 року, виданої Товаристом з обмеженою відповідальністю «ОЛВІ БІЛДІНГ», у ОСОБА_2 психіатричних протипоказань до виконання обовязків помічника вихователя не виявлено ( а.с. 47 ).

Виданим Управлінням праці та соціального захисту населення 14 грудня 2010 року посвідченням серії ААБ №135779, підтверджується те, що ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства 2 групи довічно ( а.с. 8 ).

Суд першої інстанції, відкриваючи провадження у справі 17 січня 2017 року та призначаючи 27 січня 2017 року її до розгляду ( а.с. 29, 56 ), не звернув уваги на те, що згідно статуту комунального закладу «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області до її складу входять комунальні заклади охорони здоровя Ірпінського регіону Київської області, що не є самостійними юридичними особами, зокрема, Ірпінська міська поліклініка ( а.с. 59-68 ).

За таких обставин, позов було предявлено до КЗ Ірпінська поліклініка Київської області, яка не є юридичною особою.

Проте, місцевий суд, у порушення положень ст.ст. 119, 121 ЦПК України, не залишив його без руху і не надав ОСОБА_2 строк для усунення зазначеного недоліку позову.

Окрім іншого, не дотримався положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України, згідно якої суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В порушення вимог зазначеної норми та ст. 33 ЦПК України суд першої інстанції не залучив у справу належного відповідача згідно заявлених вимог - Ірпінську центральну міську лікарню Ірпінської міської ради Київської області, яка згідно статутних документів є юридичною особою.

Не звернув уваги місцевий суд і на ту обставину, що довідку до акту огляду МСЕК серії КИО-1 №03987 від 07 листопада 2012 року ОСОБА_2 видав не КЗ Ірпінська поліклініка Київської області, як зазначено позивачем, а міжрайонна психіатрична МСЕК, яка до участі у справі також не залучена.

Не придав суд першої інстанції належного значення і переліку позовних вимог, викладених у позовних заявах ( а.с. 1-2, 21-22 ), частина яких ним не вирішена.

Таким чином, суд першої інстанції, всупереч вимогам статей 212-215 ЦПК України, не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належним чином не визначив суб'єктний склад сторін спору, позовних вимог, а тому дійшов передчасного висновку у справі про необґрунтованість заявлених вимог до зазначеного у позові відповідача.

При цьому, заміна неналежного відповідача або залучення іншої особи в якості співвідповідача передбачає розгляд справи спочатку на стадії розгляду справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд позбавлений можливості виправити недоліки, допущені судом першої інстанції під час розгляду справи згідно положень процесуального права, а тому, з урахуванням викладеного і на підставі ст. 309 ЦПК України, судове рішення першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку з предявленням позову до відповідача, який не є юридичною особою.

При цьому, позивач не позбавлена можливості звернутись до суду із відповідними вимогами до належного відповідача ( відповідачів ) з дотримання вимог матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до комунального закладу Ірпінська поліклініка Київської області про скасування висновку діагнозу Ф. 20 та зняття з диспансерного обліку в психіатра, скасування рішення МСЕК та відшкодування моральної шкоди скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_3