Справа № 372/439/17
У Х В А Л А

15 лютого 2017 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши у приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на рішення посадових осіб відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Обухівському районні Київської області та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, заінтересована особа Відділ державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, мотивувавши її наступним. Постановою ВДВС Обухівського районного відділу юстиції від 10.10.2002 на підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області було накладено арешт на житловий будинок та на майно його батька ОСОБА_2 Ні скаржник, ні його батько про постанову про накладення арешту не знали, ніяких документів не отримували. Про даний арешт скаржнику стало відомо 08.02.2016 року, коли він прибув до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті батька. Даною скаргою ОСОБА_1Я просить визнати протиправними дії ВДВС Обухівського МРУЮ у Київській області щодо винесення постанови про накладення арешту на майно його покійного батька ОСОБА_2, яке розташоване за адресою: вул. Беркутова, 19 в с. Халепя Обухівського району Київської області та визнати дану постанову про накладення арешту незаконною та скасувати її.

Як вбачається з абз. 4 п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (далі Постанова ВСССУ від 07.02.2014 р.) вимоги інших осіб щодо належності їм майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

П. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту» зазначає, що спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд справи відбувається за правилами іншого судочинства.

Із наведених в скарзі обставин про оскарження дій державного виконавця суд вбачає наявність спору про належність майна, на яке накладено арешт, в звязку з чим даний спір повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

В абз. 2 п. 25 Постанови ВССУ від 07.02.2014р. вказується на необхідність залишення скарг, із яких вбачається спір про право, без розгляду із розясненням заявникові можливості вирішити спорів позовному провадженні.

Керуючись ст.ст. 210, 213, 387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення посадових осіб відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Обухівському районні Київської області та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, заінтересована особа Відділ державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області залишити без розгляду.

Розяснити заявникові про можливість вирішення спору в позовному провадженні.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Висоцька Г.В.