ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2579/16-ц
Провадження № 2/210/319/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"07" лютого 2017 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Літвіненко Н.А.

при секретарі: Севанян М.Б.

з участю предст. позивача ОСОБА_2

з участю предст. відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Криворіжгаз», третя особа ТДІзПП у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди , суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду до відповідача ПАТ «Криворіжгаз», третя особа ТДІзПП у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що працює в ПАТ «Криворіжгаз» протягом 11 років, та що відповідач не надав йому щорічні відпустки за періоди роботи 2012-2013 роки у кількості 21 день, 2013-2014 роки у кількості 30 днів, 2014-2015 роки у кількості 26 днів.

Зазначає, що двічі звертався до відповідача з заявами про надання відпусток, однак відпустки йому надано не було.

Просить визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у ненаданні невикористаної відпустки за періоди: 2012-2013 роки у кількості 21 день, 2013-2014 роки у кількості 30 днів, 2014-2015 роки у кількості 26 днів з 10.05.2016; виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення за вищевказані періоди; стягнути з відповідача компенсацію за нанесену моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити судом.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, суду пояснила, що позивач з 10.03.2016 по 02.07.2016 року повідомляв про свою тимчасову непрацездатність та в подальшому надавав відповідні листи непрацездатності. Надання щорічної відпустки під час тимчасової непрацездатності працівника не передбачена трудовим законодавством. Крім того, у разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником або уповноваженими ним органом.

Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи,Наказом ПАТ «Криворіжгаз» від 26.05.2014 року № 220-к ОСОБА_4 призначений на посаду начальника виробничо- експлуатаційної служби № 1 ПАТ «Криворіжгаз» з 26.05.2014 року.

Заявами від 25.04.2016 року ОСОБА_4 звернувся до керівництва ПАТ «Криворіжгаз» з проханням надати йому невикористану відпустку з 10.05.20162016 по 01.07.2016 року та з 04.07.2016 по 29.07.2016 року.

Державні гарантії права на відпустки, умови, порядок та тривалість їх надання працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоровя, а також задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи встановлюються Законом України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96 (далі Закон) та Кодексом законів про працю України.

Відповідно до статті 2 Закону право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форми власності, виду діяльності, галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Черговість надання щорічних відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов'язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Кодексу Законів України про працю та ч. 1 ст. 11 Закону України "Про відпустки" щорічна відпустка на вимогу працівника повинна бути перенесена на інший період у разі:

1)порушення власником або уповноваженим ним органом терміну Письмового повідомлення працівника про час надання відпустки;

2)несвоєчасної виплати власником або уповноваженим ним органом заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки

Щорічна відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена у разі:

1)тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку;

2)виконання працівником державних або громадських обов'язків, якщо згідно з законодавством він підлягає звільненню на цей час від основної роботи із збереженням заробітної плати;

3)настання строку відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами;

4)збігу щорічної відпустки з відпусткою у зв'язку з навчанням.

Як вбачається з наведених норм, перелік випадків, коли щорічна відпустка працівника за його вимогою повинна бути перенесена на інший період, є вичерпним, та підстави, наведені позивачем у заявах від 25.04.2016 року, до цього переліку не входять.

Крім того, пунктом 4 статті 80 КЗпП України визначено, що у разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом.

Більше того, відповідно до листків непрацездатності ОСОБА_4 засвідчено звільнення від роботи в наступні періоди: 10.03.2016- 18.03.2016; 21.03.2016- 01.04.2016; 04.04.2016- 22.04.2016; 25.04.2016- 06.05.2016; 10.05.2016- 13.05.2016; 16.05.2016- 14.06.2016; 15.06.2016- 02.07.2016.

Згідно ст. 78 КЗпП України, дні тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку, а також відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, до щорічних відпусток не включаються.

На підставі заяви ОСОБА_4 від 15.06.2016 року та наданих документів, передбачених ст. 20 Закону з 04.07.2016 року йому надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Станом на 07.02.2016 ОСОБА_4 перебуває у зазначеній відпустці.

Одночасне надання кількох видів відпусток Законом України «Про відпустки» передбачена тільки при використанні додаткових відпусток (ч. 2 ст. 10 Закону) та використання відпусток сумісниками (п. 6 ч. 7 ст. 10 Закону).

Надання щорічної основної відпустки працівнику, який перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку законодавством України не передбачена та порушуватиме права працівника.

Таким чином, дії відповідача щодо ненадання щорічної відпустки з 10.05.2016 по 01.07.2016 та з 04.07.2016 по 29.07.2016 року не суперечить чинному законодавству України.

З урахуванням положень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з наступними змінами та доповненнями) та ст. 237-1 КЗпП України моральна шкода виникає за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним в позові позивачу до ПАТ «Криворіжгаз», третя особа ТДІзПП у Дніпропетровській області про визнання незаконними дій відповідача щодо відмови у наданні невикористаних відпусток за періоди : 2012-2013 р.р. у кількості 21 день, 2013-2014 р.р. у кількості 30 днів, 2014-2015 р.р. у кількості 26 днів з 10.05.2016 року, зобовязанні відповідача виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення за вищевказані періоди та стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. відмовити.

Керуючись ст.32,38,44,74,75,80,103,108 КЗпП України, ст.. 11 ЗУ «Про відпустки», ст..43 Конституції України, ст.ст.3, 7, 10, 11, 60, 86,88,209,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_4 до ПАТ «Криворіжгаз», третя особа ТДІзПП у Дніпропетровській області про визнання незаконними дій відповідача щодо відмови у наданні невикористаних відпусток за періоди : 2012-2013 р.р. у кількості 21 день, 2013-2014 р.р. у кількості 30 днів, 2014-2015 р.р. у кількості 26 днів з 10.05.2016 року, зобовязанні відповідача виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення за вищевказані періоди та стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів із дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко