ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1185/17
провадження № 2/753/2938/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.

при секретарі - Кубіву С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» про відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення за період з 01 червня 2016 року по 26 жовтня 2016 рік в сумі 25 882,50 грн. та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 березня 2015 року була звільнена з посади юрисконсульта ТОВ «Житло-Сервіс». Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року стягнуто з ТОВ «Житло-Сервіс» на користь ОСОБА_2 суму невиплаченої частини заробітної плати в розмірі 1575,00 гривень. 28 грудня 2015 року відповідач перерахував 1575 грн., з яких було отримало 1559 грн. Частину заробітної плати в розмірі 15,75 грн., що становить 1% від цієї суми, які відповідач оплатив банку за переказ грошових коштів, було недоплачено позивачу. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Житло-Сервіс» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Житло-Сервіс» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2015 по 31.05.2016 в сумі 74 095,00 грн., моральну шкоду в сумі 5000, всього 79 095 грн. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди змінено, зменшено розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» на користь ОСОБА_2 з 5000 грн. до 500 грн. 26 жовтня 2016 року ТОВ «Житло-Сервіс» перерахувало на рахунок позивача 75 360 грн., з яких ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було стягнуто комісію в розмірі 753,60 грн. Посилаючись на те, що відповідачвчасно не здійснив всіх належних їй виплат по заробітній платі просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за період з 01 червня 2016 року по 26 жовтня 2016 рік в сумі 25 882,50 грн. Крім того, зазначає, що відповідач своїми діями наніс їй моральну шкоду, яка полягала в тому, що відповідач під час розгляду справи в Апеляційному суді м. Києва заперечував факт наявності у нього договірних відносин з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стосовно обслуговування банківських рахунків, що змусило її на стадії апеляційного провадження збирати докази, підтверджуючи підставність позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.237-1КЗпП України звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь 5000 моральної шкоди.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення за період з 01 червня 2016 року по 26 жовтня 2016 рік в сумі 25 882,50 грн. залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача проти позову заперечував, вважав їх безпідставними, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31 березня 2015 року ОСОБА_2 була звільнена з посади юрисконсульта ТОВ «Житло-Сервіс», що підтверджується записом в трудовій книжці.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року стягнуто з ТОВ «Житло-Сервіс» на користь ОСОБА_2 суму невиплаченої частини заробітної плати в розмірі 1575,00 гривень.

28 грудня 2015 року ТОВ «Житло-Сервіс» перераховано 1575 грн., з яких ОСОБА_2 було отримало 1559 грн. Частину заробітної плати в розмірі 15,75 грн., що становить 1% від цієї суми з відповідача було знято банком за переказ грошових коштів та внаслідок цього недоотримані ОСОБА_2

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Житло-Сервіс» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Житло-Сервіс» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2015 по 31.05.2016 в сумі 74 095,00 грн., моральну шкоду в сумі 5000, всього 79 095 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2016 року в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди змінено, зменшено розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» на користь ОСОБА_2 з 5000 грн. до 500 грн. 26 жовтня 2016 року ТОВ «Житло-Сервіс» перерахувало на рахунок позивача 75 360 грн., з яких ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було стягнуто комісію в розмірі 753,60 грн.

Посилаючись на те, що відповідачвчасно не здійснив всіх належних їй виплат по заробітній платі просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за період з 01 червня 2016 року по 26 жовтня 2016 рік в сумі 25 882,50 грн.

14 березня 2017 року ТОВ «Житло-Сервіс» було здійснено оплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.06.2016 року по 26.10.2016 рік в сумі 25 881,57 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення за період з 01 червня 2016 року по 26 жовтня 2016 рік в сумі 25 882,50 грн. залишено без розгляду.

Заявляючи позовні вимоги ОСОБА_2, керуючись ст.237-1 КЗпП України зазначала, що відповідач своїми діями наніс їй моральну шкоду, яка полягала в тому, що під час розгляду справи в Апеляційному суді м. Києва представник ТОВ «Житло-Сервіс» заперечував факт наявності у ТОВ «Житло-Сервіс» договірних відносин з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стосовно обслуговування банківських рахунків, що змусило її на стадії апеляційного провадження збирати докази, підтверджуючи підставність позовних вимог.

Проте такі посилання позивача є хибними оскільки суперечать нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже, ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування моральної шкоди працівникові, заподіяної порушенням власником трудових прав працівників не лише при ушкодженні здоров'я працівника та у випадках, передбачених контрактом, але і в інших випадках, зокрема стягнення моральної шкоди у випадках незаконного звільнення працівника, відшкодування моральної шкоди, викликаної невиплатою належних працівникові грошових сум, виконанням робіт в небезпечних для життя та здоров'я умовах.

В свою чергу, позивач звертається до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, яка полягала в тому, що під час розгляду справи в Апеляційному суді м. Києва представник ТОВ «Житло-Сервіс» заперечував факт наявності у ТОВ «Житло-Сервіс» договірних відносин з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стосовно обслуговування банківських рахунків, що змусило її на стадії апеляційного провадження збирати докази, додатково доводити позовні вимоги і витрачати свій час і зусилля, щоб спростувати твердження відповідача.

Проте такі вимоги позивача не регулюються ст.237-1 КЗпП України, оскільки такі відносини виходять за межі трудових.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виключення, що не потребують доведення вини, визначені у ч. 2 вказаної норми.

За змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Підставою для відшкодування моральної шкоди є винність дій (протиправна поведінка або бездіяльність) (ст.ст. 23, 1167 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди») .

Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди і умовою цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим, заперечення представника відповідача про відсутність у ТОВ «Житло-Сервіс» договірних відносин з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є позицією представника. Його твердження були спростовані доказами, наданими позивачем та враховані судом під час ухвалення рішення.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Водночас, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В силу вищезазначеного, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт завдання позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями відповідача, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні, а відтак суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 237-1 КЗпП України, ст.ст.10, 60, 169, 212, 213, 214, 215,367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс» про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА