_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4079/17
Провадження № 2/520/7227/17
УХВАЛА

06.04.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2017 року до Київського районного суду міста ОСОБА_1 надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, в якій позивач просить суд: усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 своїм майном, а саме земельною ділянкою та спорудами за адресою: м. Одеса, вул. Рівності, буд. 40, шляхом зобов'язання ОСОБА_3 провести перебудову житлового будинку, що являється об'єктом будівництва за адресою м. Одеса, вул. Рівності, будинок 38, у відповідності до будівельних норм та архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а у разі неможливості проведення такої перебудови, або відмови ОСОБА_3 в її проведенні, шляхом знесення житлового будинку, що являється об'єктом будівництва за адресою м. Одеса, вул. Рівності, будинок 38, за рахунок ОСОБА_3.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Враховуючи те, що спір по справі стосується нерухомого майна, яке територіально відноситься до Київського районну м. Одеси, а від так вказана цивільна справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 06.04.2017 року відкрито провадження на підставі позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та призначено по справі попереднє судове засідання.

Позивачем разом з позовною заявою надано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом встановлення заборони ОСОБА_3 та іншим особам виконувати та проводити будь-які будівельні роботи за адресою: м. Одеса, вул. Рівності, буд. 38, до вирішення по суті та набрання законної сили рішенням по цій справі.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилається на те, що вона володіє земельною ділянкою та спорудами за адресою: м. Одеса, вул. Рівності, буд. 40. На сусідній же земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Рівності, буд. 38, що належить ОСОБА_3, будується споруда, яка створює перешкоди позивачу у нормальному користуванні своєю земельною ділянкою та будинком. Відповідач, шляхом самовільного будівництва споруди на сусідній земельній ділянці порушує справо позивача на користування власним нерухомим майном. При цьому продовження здійснення таких дій призводить до ще більшого їх порушення, адже збільшення висоти будинку буде далі посилювати незручності, яких зазнає позивач та створюватиме небезпеку для неї та членів її родини. Крім того, в разі позитивного для позивача рішення суду, за умов продовження будівництва відповідачем споруди, загрожує викликати суттєві незручності та перешкоди в виконанні такого рішення суду. У звязку з чим позивач вважає, що забезпечити позов необхідно з метою зупинення посилення негативного впливу, якого зазнає позивач та можливості виконання рішення суду в подальшому.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У випадку, коли заяву про забезпечення позову подано до відкриття провадження у справі, така заява має бути розглянута впродовж двох днів та лише у випадку поли порушується питання про захист прав інтелектуальної власності, у іншому випадку вирішення питання про забезпечення позову до відкриття провадження у справі вбачається не можливим. Таким чином вимоги позивача про забезпечення позову розглянуті невідкладно після відкриття провадження у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно з ч. ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Позивач звертаючись до суду з зазначеним клопотанням зазначила, що нею подано позов до ОСОБА_3 з вимогами про усунення перешкод у користуванні ОСОБА_2 своїм майном, а саме земельною ділянкою та спорудами за адресою: м. Одеса, вул. Рівності, буд. 40, шляхом зобов'язання ОСОБА_3 провести перебудову житлового будинку, що являється об'єктом будівництва за адресою м. Одеса, вул. Рівності, будинок 38, у відповідності до будівельних норм та архітектурних,санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а у разі неможливості проведення такої перебудови, або відмови ОСОБА_3 в її проведенні, шляхом знесення житлового будинку, що являється об'єктом будівництва за адресою м. Одеса, вул. Рівності, будинок 38, за рахунок ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки та споруд за адресою: м. Одеса, вул. Рівності, буд. 40.

Сусідня земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Рівності, буд. 38, належить ОСОБА_3.

На вказаній земельній ділянці, належній ОСОБА_3, здійснюються будівельні роботи з будівництва домоволодіння.

Також позивачем зазначено, що у 2016 році нею було виявлено факт будівництва житлового будинку за адресою Рівності, 38, щодо якого виникли сумніви у правомірності початку ведення будівельних робіт та дотримання будівельних норм та стандартів.

Для отримання інформації щодо правомірності та наявності підстав початку будівництва, вона звернулась з заявами до органів державної влади, зокрема Управління архітектури та містобудування, органів прокуратури та Київської районної адміністрації ОМР. Отримані відповіді від даних органів підтвердили наявність неправомірного початку будівництва громадянкою ОСОБА_3

Листами № 01-13/295/о від 23 червня 2016 року та № 01-13/295о від 04.07.2016 року Управління архітектури та містобудування ОМР повідомили ОСОБА_2 про те, що по даним архіву і канцелярії управління, данні про видачу містобудівних умов та обмежень (будівельного паспорту) забудови земельної ділянки по вул. Рівності, 38 - відсутні.

Листом № К-1144 від 30 червня 2016 року Київська районна адміністрація ОМР повідомила, що при проведеному обстеженні адреси по вул. Рівності, 38, викладені в заяві факти про самовільне будівництво багатоквартирного житлового будинку підтвердилися.

Таким чином позивач зазначає, що відповідними органами було підтверджено факт самовільного будівництва та відсутності у забудовника необхідних для даного будівництва погоджень та документів, тобто у відповідача по справі.

Згодом, зважаючи на те, що будівельні роботи не припинялися, а сам об'єкт будівництва все більше розширявся, позивачем було ініційоване звернення до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції.

Відповідно до листа ДАБІ № 05/1-1006 від 02 лютого 2017 року позивачем була отримана інформація про те, що відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт 05 липня 2016 року за № ОД 34 було зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт на «Будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами», м. Одеса, вул. Рівності, 38, замовник будівництва - ОСОБА_3.

Таким чином позивач робить посилання про те, що відповідач дізнавшись про те, що його будівельна діяльність порушує права та інтереси сусідів, здійснив спробу узаконити її та звернувся до належного органу із повідомленням про початок виконання будівельних робіт.

Далі, зважаючи на наявні порушення будівельних та санітарних норм в будівництві будинку по вул. Рівності. 38, з метою чіткого встановлення виду, конфігурації та інших характеристик майбутньої будівлі, позивач звернулась до Управління державного архітектурно-будівельного контролю з метою отримання копії повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 34 від 05 липня 2016 року та доданих до нього документів.

Листом № 01-6/114-ПР від 21.02.2017 року позивачу було відмовлено у наданні копій дозвільних документів з посиланням на ЗУ «Про захист персональних даних».

На підставі викладеного позивач вважає, що відповідач без належного дозволу та документів проводить будівництво багатоквартирного житлового будинку з істотним порушенням будівельних норм та правил, що в свою чергу призводить побоювання позивача за власне життя, здоров'я та майно у зв'язку із недотриманням відповідачем санітарних та будівельних правил у зведенні об'єкту по вул. Рівності, 38.

З урахуванням вищевикладеного, викладених позивачем обставин у позові та посилань у заяві про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, суд встановив, що дійсно між сторонами виник спір стосовно здійснення будівельних робіт на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Рівності, 38, яка належить на праві власності відповідачеві по справі ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2663, виданий 29.12.2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №76050348 від 16.12.2016 року, яка в свою чергу суміжна з земельною ділянкою позивача ОСОБА_2.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір стосовно здійснення будівельних робіт на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Рівності, 38, яка належить на праві власності відповідачеві по справі ОСОБА_3, яка також суміжна з земельною ділянкою позивача, вказані вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, для відновлення прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду, у звязку з чим, суд вважає, що заява позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При викладених обставинах та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №520/4079/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом:

Встановити заборону ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам виконувати та проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Рівності, буд. 38.

Копію ухвали направити для виконання до Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий Калініченко Л. В.