Провадження № 2/521/2156/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 лютого 2017 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Гуревського В.К.

За секретаря Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, просила визнати договір №27373 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, укладений 28 квітня 2000 року на Одеській товарній біржі, між ОСОБА_5, ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_6, ОСОБА_1, з другої сторони, дійсним, та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 05 лютого 2016 року, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини.

Правочин оформлявся на Одеській товарній біржі 28 квітня 2000 року, всіх істотних умов угоди дотримано, договір купівлі-продажу покупці зареєструвала в КП «ОМБТІ та РОН» під № 65 стор. 30, кн. 356 пр. 05 лютого 2016 року ОСОБА_6 помер, у звязку із чим відкрилась спадщина. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з ? частина вищезазначеної квартири, власниками якої в рівних частках (тобто по ? частці кожний) є ОСОБА_1 та ОСОБА_6. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно не отримала, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. На сьогоднішній момент позивач проживає в спірній квартирі, сплачує комунальні послуги. Враховуючи, що сторони виконали свої обов'язки за договором, позивач просить визнати у судовому порядку правочин дійсним. В позасудовому порядку позивач не може вирішите це питання. За викладених обставин позивач вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав.

Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала у повному обсязі та надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявились, були сповіщені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

ОСОБА_6, ОСОБА_1, з однієї сторони, та ОСОБА_5, ОСОБА_3, з другої сторони, уклали договір № 27373 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, загальною площею 17,30 кв. м., корисною площею 13,0 кв. м., укладений 28 квітня 2000 року на Одеській товарній біржі.

Вищезазначена квартира належала в рівних частках ОСОБА_5, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в ОУТБ GІР, 25 квітня 1995 року під №95/0948, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 28 квітня 1995 року, під реєстровим №65, на стор. 173, в реєстрі кн. 63 пр.

Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо усіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу №27373 від 28 квітня 2000 року, укладений на Одеській товарній біржі без наступного нотаріального посвідчення договору.

Після укладення зазначеного договору сторони повністю виконали всі його умови. Факт передачі покупної ціни продавцям від покупців, підтверджується пунктом 5 умов зазначеного договору №27373, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, відповідно до якого продавцями отримана сума за відчужувану квартиру.

Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцеві екземпляру договору, другий екземпляр залишений на збереження на біржі. Оскільки сторонам виданий один екземпляр зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна - спірної квартири, що зареєстрована в КП «ОМБТІ та РОН» і наданий суду, спірна квартира продавцями передана покупцям, суд вважає, що до покупців перейшло право власності на спірну квартиру. До укладання зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна це житло належало на праві власності відповідачам, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР відповідачі, як власники майна, вправі була здійснювати її відчуження.

05 лютого 2016 року ОСОБА_6 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 443529 від 09 лютого 2016 року, запис № 1578, у звязку із чим відкрилась спадщина.

Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з ? частина вищезазначеної квартири, власниками якої в рівних частках (тобто по ? частці кожний) є ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Спадкоємцем першої черги за законом, на підставі ст. 1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_6 є його дочка: ОСОБА_1, позивач по справі.

ОСОБА_1 звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно, що належало ОСОБА_6, померлому 05 лютого 2016 року, відповідно до листа Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 18 серпня 2016 року.

В даний час позивач має намір прийняти спадщину та розпорядитися належним майном, але нотаріально посвідчити зазначений договір, укладений на Одеській товарній біржі, позивач не має можливості, оскільки відповідачі ухилявся від його нотаріального посвідчення, та у звязку із смертю ОСОБА_6.

Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.

Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

За положеннями ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 1998 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ГК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

У звязку з тим, що в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення угоди та у звязку із смертю ОСОБА_6 і така можливість фактично втрачена, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом є дочка померлого ОСОБА_1, позивач по справі. Інших спадкоємців судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 16, 220, 334, 640, 1261 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 60, 61, 213, 215 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір № 27373 купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, загальною площею 17,30 кв. м., корисною площею 13,0 кв. м., укладений 28 квітня 2000 року на Одеській товарній біржі, між ОСОБА_5, ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_6, ОСОБА_1, з другої сторони, - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 17,30 кв. м., корисною площею 13,0 кв. м., згідно договору № 27373 купівлі-продажу нерухомого майна від 28 квітня 2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 17,30 кв. м., корисною площею 13,0 кв. м., в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 05 лютого 2016 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.К.Гуревський