АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2285 /2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Петренко Н.О.
Справа №759/1690/16-ц Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова Група «ТАС»,

ОСОБА_2

про відшкодування матеріального збитку

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, внаслідок ДТП, що сталася 1.10.2015 р. за участю автомобіля RENAULT Kangoo, д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля HYUNDAI Tuckson. д.р.н. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1

Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 09.11.2015 р. ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено штраф в розмірі 340 грн.

Відповідно до звіту № 4888/10/15 від 26.10.2015 р. вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля HYUNDAI Tuckson, д.р.н. НОМЕР_2 складає 234 151,80 грн.

11.11.2015 р. ОСОБА_1 уклала довіреність, за якою ОСОБА_3 уповноважується розпоряджатися (в тому числі продати, при умові сплати всіх податків платежів, а також в разі погашення кредиту та всіх платежів по ньому, обміняти, за ціну і на умовах за його (розсудом) належним власнику на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3, виданого та зареєстрованого ВРЕР-5 УДАІ в м. Києві 04.10.2008р., реєстраційний номер автомобіля - НОМЕР_2, 2008 року випуску, марки HYUNDAI, моделі Tuckson 2.0, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 тип ТЗ-легковий універсал, колір чорний.

Згідно довідки-рахунку від 11.11.2015 р. ОСОБА_3 продано автомобіль марки HYUNDAI, моделі Tuckson 2.0, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 вартістю 130 000,00 грн.

Судом також встановлено, що страховик не замовляв експертних досліджень з питань встановлення вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди у разі, якщо до нього подано заяву про страхове відшкодування, в якій постраждала особа зазначає погоджену суму страхового відшкодування.

Згідно п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

13.11.2015 р. ОСОБА_1 подала до ПАТ «Страхова група «ТАС» заяву про страхове відшкодування, в якій зазначила, що розмір шкоди, завданий пошкодженням її автомобіля, складає 42500,00 грн. та погодила страхове відшкодування в розмірі 42 500,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 71120 від 19.11.2015р. ОСОБА_1 виплачено страхове відшкодування за полісом АІ4611472 від 22.04.2015р. в сумі 42 500,00 грн.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства..

Пунктом 22.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страхові відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу урахуванням зносу.

Суд правильно вважав, що як вбачається з матеріалів справи, висновків експертних досліджень, пояснень сторін та наданих доказів вимоги позивачки не підлягають задоволенню, оскільки, відповідач ПАТ «Страхова група «ТАС» виконало свої зобов'язання перед позивачкою в повному обсязі згідно її заяви про виплату страхового відшкодування, в якій ОСОБА_1 зазначила, що розмір шкоди, завданий пошкодженням автомобіля, складає 42 500,00 грн. та погодила страхове відшкодування в розмірі 42 500,00 грн.

Також, після отримання страхового відшкодування позивачка продала пошкоджений транспортний засіб без узгодження зі страховиком на власний розсуд визначивши вартість пошкодженого автомобіля 130 000 грн.

Згідно Звіту про оцінку складеного оцінювачем ОСОБА_4 вартість ремонту автомобіля Hyundai Tucson, д/н НОМЕР_2 перевищує ринкову вартість автомобіля, тому, вартість матеріального збитку дорівнює вартості автомобіля.

Згідно ст.30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди».

Заперечуючи проти апеляції 3-особа : ОСОБА_2, зокрема зазначав, що оскільки, згідно Звіту автомобіль було визнано фізично знищеним, то суд має застосовувати ст.30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; що в матеріалах справи немає доказів, що підтверджують вартість транспортного засобу до та після ДТП 01.10.2015 р., а тому, вимоги позивачки суперечать ст.30 вказаного Закону; що 13.11.2015 р. ОСОБА_1 подала заяву, в якій зазначила: «Розмір заподіяної шкоди складає 42 500,00 грн. Погоджено страхове відшкодування у розмірі 42 500 грн.», які СГ «ТАС» повністю відшкодувала позивачці, що односторонній правочин ОСОБА_1 (заява від 13.11.2015 р. про визначення розміру збитку) не визнаний судом недійсним, а тому, є обов'язковим для виконання; що позивачка самостійно визначила розмір збитку у поданій нею заяві, а інший розмір збитку згідно вимог Закону встановити судовому експерту не вдалося, оскільки, позивачка продала автомобіль та отримала розмір збитку визначений нею самою, то її вимоги задоволенню не підлягають.

Такі доводи є слушними, а тому, були обгрунтовано взяті судом до уваги.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :