АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/7324/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/592/К/17 суддя Папарига В.А.
Категорія 20 (І) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5,

представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, посилаючись на те, що вона є власником будинку №139 по вулиці Колійній в місті Кривому Розі. Бажаючи продати нерухомість, 13 березня 2014 року позивач видала нотаріально посвідчену довіреність на імя ОСОБА_8 з правом відчуження цього будинку.

У травні 2014 року позивач довідалася, що в належному їй домоволодінні проживає стороння особа ОСОБА_7, яка придбала будинок №139 по вулиці Колійній в місті Кривому Розі за 88 185,00 грн. на підставі договору купівлі-продажу, укладеному 18 квітня 2014 року між нею та ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 13.03.2014 року та зареєстрованою за реєстровим номером 738.

Оскільки, позивач не уповноважувала ОСОБА_4 здійснювати відчуження належного їй домоволодіння, вона звернулася до Довгинцівського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області із заявою про злочин та в рамках кримінального провадження було проведено судово-технічну експертизу і зясовано, що цифрові та буквені написи довіреності, а саме "Демідова Василя Валерійовича", "294521459", "зареєстрований", "вул. Леніна, буд. 63", кв. 3, та не запечатувана ділянка між словами "дві тисячі" та "вісімнадцятого" не є первинними. Первинні написи були видалені шляхом травлення чи змивання (фізико-хімічним способом).

На підставі вищевикладеного, просила суд визнати недійсним правочин договір купівлі-продажу будинку № 139 по вул. Колійній в м. Кривому Розі, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 18 квітня 2014 року та зареєстрований у реєстрі під № 381 та стягнути судові витрати з відповідача.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку № 139 по вул. Колійній в м. Кривому Розі Дніпропетровської області укладений 18 квітня 2014 року між ОСОБА_4, діючим як представник від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 18 квітня 2014 року та зареєстрований у Реєстрі під № 381.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 487, 20 грн.

Додатковим рішенням цього ж суду від 19 січня 2017 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати на проведення судово-технічної експертизи в розмірі 450,24 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неправильне дослідження та оцінку доказів. Так, суд не звернув уваги на те, що рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 жовтня 2015 року ОСОБА_3 вже було відмовлено у задоволенні аналогічних позовних вимог та встановлено, що ОСОБА_4 діяв на підстав фіктивної довіреності, однак не був негайно повідомлений про скасування довіреності, а також встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 склались цивільно-правові відносини та їй розяснено право на звернення до суду з позовом про стягнення коштів з ОСОБА_4 Отже, спір між тими самими сторонами та з тих самих підстав вже вирішено у судовому порядку.

Також, судом не враховано пояснень нотаріуса ОСОБА_11, яка зазначила, що при посвідченні договору купівлі-продажу нею перевірялася дійсність довіреності та на час укладення договору ця довіреність була дійсною.

Крім того, висновок суду щодо відсутності волевиявлення позивача на відчуження нерухомості є помилковим, адже з рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 жовтня 2015 року та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 видала 18.07.2013 року довіреність на збір документів для відчуження, продажу або обміну будинку, тобто ОСОБА_3 хотіла продати будинок.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_5, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.04.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_10 було посвідчено договір купівлі-продажу приналежного позивачеві нерухомого майна, а саме будинку № 139 по вул. Колійна в м. Кривому Розі (а.с. 8).

Відповідно до вказаного договору гр. ОСОБА_4, діючи як представник від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 13.03.2014 року за реєстровим № 738, продав належний позивачеві будинок гр. ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 88185 грн. (а.с. 7-8, 9).

Згідно висновку експерта № 58/06-382 від 10.08.2015 року цифрові та буквені написи довіреності, а саме "Демідова Василя Валерійовича", "294521459", "зареєстрований", "вул. Леніна, буд. 63", кв. 3, та не запечатувана ділянка між словами "дві тисячі" та "вісімнадцятого" не є первинними. Первинні написи були видалені шляхом травлення чи змивання (фізико-хімічним способом) (а.с. 64-69).

Відповідно до висновку експерта № 14/2.1, 2.3-1479 від 10.06.2016 року, в графах друкованого тексту, нанесеного барвником чорного кольору, після слів "цією довіреністю уповноважую" в місці розташування друкованих буквених та цифрових фрагментів тексту наступного змісту "Демідова Василя Валерійовича", НОМЕР_1, "зареєстрований" "АДРЕСА_1" наданої на дослідження довіреності вносилися наступні зміни первинного змісту документу: друковані цифрові та буквені фрагменти тесту - "Демідова Василя Валерійовича", "294521459", "зареєстрований", "вул. Леніна, буд. 63", кв. 3, є не первинними, первинні фрагменти тексту були видалені шляхом підчистки з послідуючим нанесенням за допомогою копіювально-розмножувальної техніки нового тексту. В останньому абзаці друкованого тексту на лицевій стороні довіреності, який починається словами "Довіреність видана строком" та закінчується словами "повноважень третім особам" після слова "тисячі" та перед словом "вісімнадцятого" на вільному від тексті місці мала місце підчистка первинного тексту. Встановити зміст первинних текстів в довіреності на право представляти інтереси від 13.03.2014 року, зареєстрованої в реєстрі № 378 від імені ОСОБА_3 на імя ОСОБА_4 не надається можливим, зважаючи на повне їх видалення. Основний друкований текст та друковані буквені та цифрові фрагменти тексту наступного змісті - "Демідова Василя Валерійовича", "294521459", "зареєстрований", "вул. Леніна, буд. 63", кв. 3 розташовані на бланку довіреності на право представляти інтереси від 13.03.2014 року, зареєстрованої в реєстрі № 378 від імені ОСОБА_3 на імя ОСОБА_4 нанесені електрофотографічним способом за допомогою монохромного лазерного друкуючого пристрою (принтер, копіювальний апарат, тощо). Основний текст та друковані буквені та цифрові фрагменти тексту наступного змісті - "Демідова Василя Валерійовича", "294521459", "зареєстрований", "вул. Леніна, буд. 63", кв. 3, розташовані на бланку довіреності на право представляти інтереси від 13.03.2014 року, зареєстрованої в реєстрі № 378 від імені ОСОБА_3 на імя ОСОБА_4 могли бути виготовлені, як на одному так і на різних монохромних лазерних друкуючих пристроях одного типу (принтер, копіювальний апарат, тощо). (а.с.88- 94).

Задовольняючи позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог, оскільки позивач не уповноважувала ОСОБА_4 на розпорядження належним їй на праві власності майном та, відповідно, не мала вільного волевиявлення на відчуження спірного будинку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 203 ЦПК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Правочин може бути визнаний недійсним у разі недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦПК України.

Аналогічне розяснення надане й Пленумом Верховного Суду України в п.7 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійними» від 06.11.2009 року № 9.

Згідно ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом положень ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ч. 2. ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а згідно ч.1 ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Оскільки, позивач заперечувала сам факт видачі нею довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 13.03.2014 року за реєстровим № 738, щодо уповноваження ОСОБА_4 здійснити від її імені відчуження будинку № 139 по вул. Колійна в м. Кривому Розі, по справі було проведено судово-технічну експертизу, згідно висновку якої було встановлено, що друковані цифрові та буквені фрагменти тесту цієї довіреності - "Демідова Василя Валерійовича", "294521459", "зареєстрований", "вул. Леніна, буд. 63", кв. 3, є не первинними, первинні фрагменти тексту були видалені шляхом підчистки з послідуючим нанесенням за допомогою копіювально-розмножувальної техніки нового тексту.

Суд першої інстанції установивши, що довіреністю від 13 березня 2014 року позивач не уповноважувала ОСОБА_4 на відчуження від її імені нерухомого майна, дійшов обґрунтованого висновку про недійсність оспорюваного договору купівлі - продажу, оскільки відсутність належним чином оформленої довіреності свідчить про відсутність волевиявлення позивача, направленого на укладення договору купівлі - продажу належного їй на праві власності домоволодіння № 139 по вул. Колійна в м. Кривому Розі, що відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України суперечить загальним засадам, додержання яких є необхідним для чинності правочину і згідно ч.1 ст. 215 ЦК України призводить до недійсності договору купівлі-продажу.

Доводи апеляційної скарги про те, що аналогічні (тотожні) позовні вимоги було вирішено при ухваленні рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 жовтня 2015 року колегією суддів відхиляються.

Так, як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 6 Постанови від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України», під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою зясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, при ухваленні рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 08 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, суд виходив з того, що ОСОБА_4 був уповноважений позивачем на збір документів для відчуження, продажу або міни нерухомого майна на підставі довіреності від 18.07.2013 року (а.с. 125-126).

Питання ж щодо чинності довіреності посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 13.03.2014 року за реєстровим № 738, на підставі якої було укладено оспорюваний договір купівлі-продажу, судом взагалі не вирішувалося, а тому не можна вважати, що предмет та підстави вищезазначених позовів є тотожними.

Не може погодитись колегія суддів й з доводами апеляційної скарги про те, що суд не врахував пояснень нотаріуса ОСОБА_11, яка зазначила, що при посвідченні договору купівлі-продажу нею перевірялася дійсність довіреності та на час укладення договору ця довіреність була дійсною, з огляду на те, що нотаріус не є фахівцем з технічного дослідження документів, а згідно висновків експерта № 58/06-382 від 10.08.2015 року та № 14/2.1, 2.3-1479 від 10.06.2016 року в довіреності цифрові та буквені написи ("Демідова Василя Валерійовича", "294521459", "зареєстрований", "вул. Леніна, буд. 63", кв. 3, та не запечатувана ділянка між словами "дві тисячі" та "вісімнадцятого") не є первинними.

Зазначені висновки судово-технічної експертизи документа відповідачем не спростовано, а ні в суді першої, а ні в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 хотіла продати будинок у звязку з чим видала 18.07.2013 року довіреність на збір документів для відчуження, продажу або обміну будинку, колегією суддів відхиляються, оскільки сам факт видачі довіреності на збір документів не може свідчити про те, що вподальшому особа має намір уповноважувати цього ж повіреного здійснити відчуження майна.

Крім того, про відсутність волевиявлення ОСОБА_3 на відчуження будинку № 139 по вул. Колійна в м. Кривому Розі свідчить той факт, що остання не видавала на імя ОСОБА_4 довіреності на здійснення відчуження цього домоволодіння.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку. Апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, які б давали підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: