Справа № 452/2917/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"31" березня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката Козак О.В.,

представника відповідача Яніва М.І.,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача адвоката Захарко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірської міської ради Львівської області, ОСОБА_4 про скасування рішення ради, скасування державної реєстрації права власності на землю і знесення гаража, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом. У підтвердження своїх вимог позивач покликається на те, що являється власником квартири АДРЕСА_1. Даний будинок є багатоквартирним, - всього 26(двадцять шість) квартир, а квартира АДРЕСА_3 у ньому належить відповідачу ОСОБА_4. Під вікнами квартири ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка, яка відноситься до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 і належить до земель загального користування. Вказана земельна ділянка ще у червні 2008 року була самочинно зайнята ОСОБА_4, котрий на ній самочинно побудував гараж. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 жовтня 2009 року ухвалено знести самочинно збудований ОСОБА_4 гараж, розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_4; зобов'язано відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0024га по АДРЕСА_4. На підставі даного рішення суду було відкрито виконавче провадження №19344504. Проте згідно іншого судового рішення від 28.12.2011 року ОСОБА_4 визнано власником вищевказаного самочинного збудованого гаражу по АДРЕСА_4. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16.07.2012 року рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2011 року скасовано та ухвалено нове про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову про визнання за ним права власності на самочинно збудований гараж. Знаючи, що рішення Самбірського суду Львівської області від 28.12.2011 року не набрало законної сили, ОСОБА_4 звернувся до Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на гараж, де ОСОБА_4 28.02.2012 року видано витяг про державну реєстрацію прав №33311093. Рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 10 червня 2014 року №13 «Про затвердження проектів землеустрою і передачі земельних ділянок у власність» вирішено затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_4 в АДРЕСА_4 гараж кадастровий номер НОМЕР_1 та передати земельну ділянку площею 24м2 у власність для будівництва індивідуального гаражу за рахунок земель житлової та громадської забудови ОВПЖ №1. 2 липня 2014 року реєстраційна служба Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області на підставі протиправного на переконання позивача рішення Самбірської міської ради №13 від 10.06.2014 року видала ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, - на земельну ділянку в АДРЕСА_4 для будівництва індивідуального гаражу. На основі права власності на земельну ділянку ОСОБА_4 у 2015 році виготовив проект на будівництво гаражу АДРЕСА_4 та 30.04.2015 року почав виконання будівельних робіт, подавши про це декларацію. У серпні 2016 року відповідач побудував цегляний гараж. Тому позивач ОСОБА_1 вважає, що рішення Самбірської міської ради №13 від 10.06.2014 року винесене без належних і правових підстав, порушує її право на користування землею, а тому просить у судовому порядку скасувати рішення Самбірської міської ради №13 від 10 червня 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою і передачі земельних ділянок у власність», скасувати державну реєстрацію права власності на землю, знести збудований відповідачем ОСОБА_4 гараж, зобов'язати відповідача звільнити відповідну зайняту земельну ділянку площею 0,0024га по АДРЕСА_4.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник-адвокат Козак О.В. підтримали вимоги позову, посилалися на обставини, викладені в уточненій позовній заяві, просили даний позов задовольнити та за судовим рішенням знести незавершене будівництво.

Представник відповідача Самбірської міської ради Львівської області Янів М.І. позову не визнав і просив ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю, оскільки рішення Самбірської міської ради Львівської області від 10 червня 2014 року №13 «Про затвердження проектів землеустрою і передачі земельних ділянок у власність» прийняте на законних підставах.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник-адвокат Захарко Ю.Ю. позову не визнали і пояснили, що ОСОБА_4 у встановленому законом порядку отримав земельну ділянку по АДРЕСА_4 площею 24м2 для будівництва індивідуального гаражу; просили відмовити ОСОБА_1 у даному позові за безпідставністю.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що дозвіл на будівництво гаражу відповідачу надала міська рада, а зі свого боку ОВПЖ1 не заперечувало щодо зведення у тому місці гаражу ОСОБА_4, оскільки не було жодних у тому перешкод; питання щодо гаражу виникло минулого року і до жеку із жителів будинку по АДРЕСА_4 зверталася лише ОСОБА_1; межі прибудинкової території будинку АДРЕСА_4 є невизначеними чи юридично закріпленими, але прибирання умовно визначеної прибудинкової території здійснюється їх працівником.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд вважає, що у позові ОСОБА_1 до Самбірської міської ради Львівської області, ОСОБА_4 про скасування рішення ради, скасування державної реєстрації права власності на землю і знесення гаража слід відмовити за безпідставністю, оскільки судом із позиції позивача та її представника не з'ясовано, які реально права ОСОБА_1 порушені відповідачами, ким саме, в який спосіб і які конкретно несприятливі наслідки спричинило для неї це порушення; а також те, чи є метою пред'явлення позову позивачем захист (відновлення) її прав і законних інтересів і чи можливо при обраному нею способі захисту відновити (захистити) її права.

При цьому суд виходить із наступних встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин:

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов'язок доказування і подання доказів.

Відповідно до передбачених Цивільним Законом засад захисту права власності держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів прав власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню; також власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 391 ЦК України у спосіб захисту права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру від 12.07.1994 року ОСОБА_1 на праві приватної спільної власності з ОСОБА_8 являється власником квартири АДРЕСА_1.

Із позовних вимог в уточненій позовній заяві позивача убачається, що ОСОБА_1 просить скасувати рішення Самбірської міської ради №13 від 10 червня 2014 року «Про затвердження проектів землеустрою і передачі земельних ділянок у власність», скасувати державну реєстрацію права власності на землю, знести збудований відповідачем ОСОБА_4 гараж, зобов'язати відповідача звільнити відповідну зайняту земельну ділянку площею 0,0024га по АДРЕСА_4.

Як установлено у судовому засіданні із пояснень відповідача ОСОБА_4 та його представника адвоката Захарко Ю.Ю., квартира АДРЕСА_3 на праві власності належить ОСОБА_4; на законних підставах у встановленому порядку він отримав земельну ділянку площею 0,0024га за рішенням Самбірської міської ради Львівської області від 10 червня 2014 року №13 «Про затвердження проектів землеустрою і передачі земельних ділянок у власність» для будівництва індивідуальних гаражів в АДРЕСА_4.

Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 жовтня 2009 року, вирішено знести самочинно збудований ОСОБА_4 гараж, розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_4; зобов'язано ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0024га по АДРЕСА_4.

На підставі даного рішення суду 20.05.2010 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Співаком Р.Б. було відкрито виконавче провадження №19344504.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2011 року визнано за ОСОБА_4 право власності на гараж, розміром 5,60х3,65, що знаходиться по АДРЕСА_4, в цілому; зобов'язано Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації провести реєстрацію об'єкту нерухомого майна - гаражу розміром 5,6х3,65 по АДРЕСА_4, власником якого в цілому є ОСОБА_4. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 16.07.2012 року за апеляційною скаргою Самбірського міжрайонного прокурора Львівської області вказане судове рішення скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову про визнання за ним права власності на самочинно збудований гараж.

Відповідно до копії довідки від 14.04.2009 року №43 Самбірське ОВПЖ №1 не заперечує ОСОБА_4, мешканцю АДРЕСА_3 у будівництві гаражу на прибудинковій території на земельній ділянці, якою він користується.

Згідно рішення Самбірської міської ради Львівської області від 10 червня 2014 року №13 «Про затвердження проектів землеустрою і передачі земельних ділянок у власність» вирішено затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок і, в тому числі ОСОБА_4 в АДРЕСА_4 гараж (кадастровий номер НОМЕР_1) та передати земельну ділянку площею 24м2 у власність для будівництва індивідуального гаражу за рахунок земель житлової та громадської забудови ОВПЖ №1.

Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.07.2014 року відомо, що ОСОБА_4 являється власником земельної ділянки площею 0,0024га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначеної для будівництва індивідуальних гаражів в АДРЕСА_4; об'єкт - гараж 1.

Під час розгляду цивільної справи як і в позовних заявах ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення ради, скасування державної реєстрації права власності на землю і знесення гаража (незавершеного будівництва), умотивовуючи і узагальнюючи все тим, що рішення Самбірської міської ради від 10.06.2014 року №13 винесене без жодних належних і правових підстав, що порушує її право на користування цією спірною земельною ділянкою, залишаючи поза увагою пояснення яким чином порушені, невизнані або оспорювані її права, свободи чи інтереси відповідачем Самбірською міською радою Львівської області чи її посадовими особами фактично із дати прийняття даного рішення 10.06.2014 року, коли водночас перед Самбірською міською радою не ставила питання про відновлення своїх прав в адміністративному порядку і про це суду не подає жодних підтверджень; позивач не вказує у який спосіб відповідачем ОСОБА_4 порушено її право землекористувача, коли вона сама не є ні власником, ані законним користувачем земельної ділянки, на якій сьогодні розташований гараж.

Ураховуючи наведені правовідносини, пояснення про це сторін під час провадження у цивільній справі в сукупності з поданими матеріалами, суд з'ясовує про відсутність у позивача ОСОБА_1 суб'єктивного права, про захист якого нею подано власний позов до наведених відповідачів, тобто її позовні вимоги спрямовані на захист неіснуючого суб'єктивного права чи охоронюваного законом інтересу. Окрім цього її пред'явлені позовні вимоги не ґрунтуються на законі, тобто заявлені з підстав, не передбачених законодавством. ОСОБА_1 жодним чином не наведено юридичних основ для визнання недійсним і скасування рішення ради, що стало підставою для оформлення права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 24м2 по АДРЕСА_4 для будівництва індивідуального гаражу за рахунок земель житлової та громадської забудови ОВПЖ №1.

Тому, враховуючи раніше наведене, суд прийшов до такого вирішення спору виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи пояснення сторін, подані ними суду матеріали; також із опитаних осіб - сторін у справі, із показань свідка. Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволені позову ОСОБА_1 таким чином як вона ставить власні питання слід відмовити за безпідставністю позовних вимог; судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. Під час провадження в справі позивачем не подано суду клопотань про доказування чи про звільнення від доказування існування у неї права на спірну земельну ділянку із посиланням на пропущений строк позовної давності, - коли були висаджені плодові кущі; чому саме та земля, що надана у власність ОСОБА_4; а за основне її позиція зведена до того, що вона переслідує мету отримати гараж і, саме в тому місці не маючи на це юридичного права.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Самбірської міської ради Львівської області, ОСОБА_4 про скасування рішення ради, скасування державної реєстрації права власності на землю і знесення гаража, - відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення.

Суддя