печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 березня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого -судді Цокол Л.І.

при секретарі Кравченко Х.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої малолітньою особою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду і просить, з урахування уточненої позовної заяви, стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь 8108,48 ггрн. матеріальноої шкоди, 10000, 00 грн. моральної шкоди, витрати на проведення оцінки визначення вартості матеріального збитку 900,00 грн., витрати на правову допомогу 5000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що неправомірними діями малолітнього ОСОБА_4 було пошкоджено транспортний засіб належний позивачу, на відновлення якого потрібна вищезазначена сума, яка встановлена спеціалістом під час дослідження автомобіля. Крім того, позивачем були понесені витрати на проведення вищевказаної оцінки у розмірі 900,00 грн., також позивач зазнав і душевного хвилювання з приводу пошкодження майна, був змушений змінити свій звичний ритм життя, та просить відшкодувати понесені судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи повідомленими належним чином відповідно до ст. 76 ЦПК України, в судове засідання відповідачі не з'явились, явку представника не забезпечили, своїх письмових заперечень по суті спору не подали.

За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати , які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою ( яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками ( усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою , яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Відповідно до ст. 1179 ЦК неповнолітня особа( у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці , якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини .

Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що у позивача на праві користування перебуває автомобіль TOYOTA CAMRY, номер шасі НОМЕР_3, д.н. НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4. 13.04.2016 року позивач приїхавши на роботу залишив автомобіль на парковці, що розташована за адресою: м.Київ, пров. Госпітальний, 12/2. Згодом дізнався від охоронця парковки що у його автомобілі пошкоджене лобове скло, внаслідок кидання каменя з пагорба підлітком, якого було затримано. Вказаним підлітком виявився малолітній ОСОБА_4. На такі дії, охоронцем парковки було викликано наряд поліції для фіксування вказаного факту. Інспектор-черговий чергової частини Печерського УП ГУ НП у м.Києві старшим лейтенантом Мисів Ю.В., у протокольній формі прийняв від позивача заяву про вчинення кримінального правопорушення, яку було зареєстровано за № 17393 у ЄО від 13.04.2016. Нарядом поліції вказану неповнолітню особу було доставлено до Печерського управління поліції ГУНП у м.Києві, куди приїхав батько неповнолітнього ОСОБА_2.

12.05.2016 року інспектору сектору ювенальної провенції відділу превентивної діяльності Печерського управління поліції ГУНП Гацун Ю.О., розглянувши матеріали ЄО № 173 від 13.04.2016 був винесений висновок, в якому вказано, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, близько 13 год 40 хв., 13.04.2016, проходячи по вул. Госпітальна, 12/2 в м.Києві взяв у руки камінець, щоб побавитись ним, але камінь ненароком впав з його рук та відскочив в лобове скло автомобіля «Тойота Камрі» д.н.з. НОМЕР_1, чорного кольору, чим пошкодив лобове скло вказаного автомобіля. Зрозумівши, що своїм вчинком пошкодив автомобіль ОСОБА_4, підійшов до охоронця, щоб вибачитись, але охоронець одразу викликав працівників поліції.

У висновку від 12.05.2016 року зазначено, що будучи опитаним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючий за адресою АДРЕСА_1, пояснив, що про вказану подію був повідомлений по телефону працівником поліції. Вину сина визнав та обіцяв відшкодувати збитки ОСОБА_1, та більше приділяти увагу сину.

Даний спір сторони не врегулювали в добровільному порядку.

Для визначення завданих збитків автомобілю , позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості матеріального збитку автомобіля TOYOTA CAMRY, д.н. НОМЕР_1. Відповідно до звіту № 854 від 07.06.2016 року, вартість матеріального збитку завданого власнику вказаного автомобіля, складає 8108,48 грн.

Також, на проведення оцінки вартості матеріальних збитків позивач витратив 900,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 03/06 від 03.06.2016 року.

З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачу завданої моральної шкоди суд виходить з того, що для фізичних осіб моральна шкода полягає у фізичному болі, душевних стражданнях, у приниженні честі, гідності, ділової репутації. При цьому під час судового розгляду представником позивача не було обгрунтовано , а отже не доведено наявність підстав для стягнення грошової компенсації за завдану моральну шкоду .

Крім того, частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За змістом статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, а також вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З урахуванням всіх дій, які перебувають у причинному зв'язку із наданням правової допомоги у даній справі, зокрема час витрачений на підготовку позову до суду, час участі у судовому засіданні, слід дійти висновку про відшкодування витрат на правову допомогу розмірі 2204,80 грн.( складання позову, участь в судових засіданнях).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22,23,1166,1167,1178,1179,1190,1192 ЦК України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215,224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди - 8 108,48грн., витрати на проведення оцінки в розмірі 900грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2 204,80грн., судові витрати в розмірі 551,20грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Цокол Л.І.