АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1032/17 Справа № 203/528/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Колесніченко О. В. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Кіровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Кіровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, третя особа Спеціалізоване державне підприємство «Укрспец'юст», Управління Державної казначейської служби України у Кіровському районі м. Дніпропетровська про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25 грудня 2006 року по вулиці Набережна Леніна, 17 у м. Дніпропетровську відбулися прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4, переможцем яких був ОСОБА_3 11 січня 2007 року позивач отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно ВЕІ №631254 та 20 квітня 2007 року свідоцтво було зареєстровано в КП «ДМБТІ». Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2012 року вказані прилюдні торги було визнано недійсними, що призвело до визнання недійсним і свідоцтва про право власності позивача на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2. Сплачені ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 76000 грн. підлягали поверненню, оскільки вказане рішення апеляційного суду набрало законної сили.

У зв'язку з чим, позивач просив суд стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь позивача у рахунок відшкодування шкоди (збитків), завданої Кіровським ВДВС ДМУЮ суму у розмірі 21767,10 грн., яка становить залишок від решти коштів у розмірі 54232,90 грн. повернутих СДП «Укрспец'юст».

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено в повному обсязі та стягнуто з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача на відшкодування збитків суму у розмірі 21767,10 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач Кіровський ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Із матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2007 року позивач зареєстрував у КП «ДМБТІ» право власності на нерухоме майно, розташоване у АДРЕСА_3, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна ВЕІ №631254 від 11 січня 2007 року, посвідченого шостою ДДНК.

Продаж вказаної квартири був здійснений відповідно до виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за №2-172 від 30 березня 2006 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованості в розмірі 9595 грн. та акту опису й арешту майна серії АА901306, складеного 20 червня 2006 року державним виконавцем ДВС у Кіровському районі м. Дніпропетровська.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2012 року було визнано недійсними прилюдні торги, проведені 25 грудня 2006 року, відповідно до протоколу №6040283-18/10а-1 Дніпропетровською філією спеціалізованого державного підприємства «Укрспец'юст», визнано недійсним акт проведення прилюдних торгів з реалізації торгів квартири АДРЕСА_2 від 10 січня 2007 року, складений державним виконавцем, а, також, визнано недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_3 від 11 січня 2007 року на вказану квартиру.

Також, апеляційним судом Дніпропетровської області в рішенні суду від 25 квітня 2012 року встановлена низка порушень з боку державного виконавця Закону України «Про виконавче провадження» (ч. 1 ст. 7, ч. 6 ст. 50, ч. 2 ст. 55, ст. 56), Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5 (п. 3.11), Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 (п. 5.12.5) тощо, у зв'язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_4 до ВДВС у Кіровському районі ДМУЮ, третя особа Шоста ДДНК про визнання недійсними прилюдних торгів - визнані обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, кримінальній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також, судом першої інстанції було встановлено, що неповернутою ОСОБА_3 залишається грошова сума в розмірі 21767,10 грн., яка становить решту від суми, запропонованої та сплаченої ОСОБА_3 за придбану на прилюдних тогах квартиру.

Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодування у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ст. 25 БК України, казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався положеннями Цивільного кодексу України, Бюджетного кодексу України, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження» та виходив із доведеності позивачем вимог про стягнення суми у розмірі 21767,10 грн., що становить залишок від суми у розмірі 54232,90 грн. повернутих СДП «Укрспец'юст» за придбання нерухомого майна на прилюдних торгах, як шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів ДВС та яке повинно провадитись з Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Свою апеляційну скаргу Кіровський ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, основним доводом апеляційної скарги відповідача є посилання на відсутність підстав для стягнення суми у розмірі 21767,10 грн. з Кіровського ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області, оскільки дії щодо проведення прилюдних торгів, визнані за рішенням суду недійсними, були проведені іншою юридичною особою - Кіровським ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ліквідованого на момент ухвалення оскаржуваного рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, а відповідач, в свою чергу, є новоствореною юридичною особою та не тягне за собою наслідків правонаступництва.

Однак, колегія суддів не погоджується з такою позицією апелянта, так як спірний залишок від коштів за придбання нерухомого майна буде стягнуто не з депозитного рахунку Кіровського ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області, а саме з Державного казначейства України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, як шкода, заподіяна державним виконавцем фізичній особі під час виконання рішення суду.

Також, судом апеляційної інстанції не може бути прийнято до уваги посилання щодо зарахованої суми на депозитний рахунок відділу ДВС не в розмірі, вказаних позивачем 76000 грн., а в розмірі 66120 грн., тож і залишок становить не 21767,10 грн. від сплачених СДП «Укрспец'юст» 54232,90 грн., а 11887,10 грн., оскільки ОСОБА_3 було сплачено 76000 грн., з якої при зарахуванні на депозитний рахунок апелянта були зняті відповідні відсотки.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права, зокрема, вірно було застосовано та детально проаналізовано положення ст. 559 ЦК України, а також, норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

А тому, керуючись положеннями ст. ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кіровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова