АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 6-3274/11 Головуючий у 1 - й інстанції: Чех Н.А.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та поновлення строку для пред'явлення їх до виконання,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та поновлення строку для пред'явлення їх до виконання.

Ухвалено видати дублікати виконавчих листів, на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2011 року по справі № 6-3274/11, про солідарне стягнення з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в розмірі 354 622,93 грн. та третейського збору в розмірі 3 946,23 грн..

Поновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчих листів ( дублікатів) № 6-3274/11 щодо боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по цивільній справі за заявою Публіяного акціонерного товариства « Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви.

Апеляційну скаргу обґрунтовували тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, є несправедливою та порушує їх право на справедливий суд, яке закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Суд першої інстанції не з'ясував, за яким рішенням їх зобов'язано солідарно погасити заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», оскільки посилання на існування відповідного рішення в оскаржуваній ухвалі відсутнє. Вважають, що висновок суду про втрату оригіналів виконавчих листів з незалежних від стягувача причин є необґрунтованим та безпідставним. В оскаржуваній ухвалі не наведено підстав для поновлення строку на пред'явлення до виконання виконавчих листів та не зазначено про можливе існування обставин, які б переривали перебіг такого строку. Зазначили, що вирішення спору про стягнення з них заборгованості за кредитним договором, що укладався для купівлі транспортного засобу, відбулося без їх участі та повідомлення. З метою погашення боргу банк вже звернув стягнення на предмет застави та відібрав у них автомобіль, проте, суд першої інстанції при вирішенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів вказаним обставинам оцінки не надав.

В судове засідання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не з'явились, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, направили на адресу суду електронне повідомлення про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що вони захворіли, проте, належних доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надали, а тому, визнати причину їх неявки поважною підстав немає і колегія вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в судове засідання також не з'явився. про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 лютого 2011 року було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по Кредитному договору № 625/40/2-451 від 20 серпня 2008 року в розмірі 354 622,93 грн. та витрати, пов'язані з вирішенням спору третейським судом, в розмірі 3 946,23 грн..

07 червня 2011 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 лютого 2011 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2011 року було задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 лютого 2011 року щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості по кредитному договору № 625/40/2-451 від 20 серпня 2008 року в розмірі 354 622,93 грн. та витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом, в розмірі 3 946,23 грн..

26 серпня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» виконавчі листи № 6-3274/11 про стягнення коштів з ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

13 вересня 2011 року вказані виконавчі листи були передані на виконання до Відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області.

Постановами старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області від 26 червня 2013 року було закінчено виконавчі провадження № 28998284 та № 28996894 з виконання виконавчих листів № 6-3274/11 про стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_3 і ОСОБА_4, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з направленням виконавчих документів за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Як встановлено з листа Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вих. № 02-08/4732 від 05 вересня 2016 року, після закінчення виконавчих проваджень № 28998284 та № 28996894, виконавчі листи № 6-3274/11 про стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були направлені за належністю до Галицького Відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. Станом на 05 вересня 2016 року вказані виконавчі документи до Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області не поверталися та на виконанні не перебувають.

Згідно листа Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного управління юстиції у Львівській області від 22 вересня 2016 року, виконавчі документи № 6-3274/11 про стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на виконанні у відділі не перебувають та на його адресу ніколи не надходили.

Звертаючись до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів № 6-3274/11 про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та поновлення строку для пред'явлення їх до виконання, стягувач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» посилався на те, що оригінали виконавчих документів втрачено з незалежних від банку причин, при пересилці між органами державної виконавчої служби, при цьому рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 лютого 2011 року наразі не виконано, заборгованість не погашена, а тому, виходячи з положень ст.ст. 370, 371 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», наявні правові підстави для видачі дублікатів виконавчих листів № 6-3274/11 про стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та поновлення строку на пред'явлення їх до виконання.

Задовольняючи заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ухвалюючи видати дублікати виконавчих документів № 6-3274/11 та поновити строк на пред'явлення їх до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що оригінали виконавчих листів втрачено з незалежних від стягувача причин, що призвело також до пропуску встановленого законодавством строку на пред'явлення документів до виконання, а тому заява Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції повністю відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги його не спростовують, з наступних підстав.

Глава 2 Розділу VІІ «Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів» ЦПК України передбачає, що за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду, чи її представника, на підставі ухвали суду для примусового виконання рішення третейського суду судом за місцем третейського розгляду можуть бути видані виконавчі листи.

Згідно ст. 389 - 11 ЦПК України, сторона, на користь якої виданий виконавчий лист, одержує його безпосередньо у суді.

Відповідно до ч.1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

З системного аналізу приписів норм чинного законодавства вбачається, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Наявними в матеріалах справи документами, а саме: постановами державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області від 26 червня 2013 року про закінчення виконавчих проваджень по стягненню коштів з боржників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у зв'язку з направленням виконавчих документів за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби, листом Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вих. № 02-08/4732 від 05 вересня 2016 року, листом Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного управління юстиції у Львівській області від 22 вересня 2016 року, підтверджуються доводи заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» щодо того, що оригінали виконавчих листів № 6-3274/11, виданих на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 лютого 2011 року, були втрачені з незалежних від стягувача причин, а саме при поштовій пересилці цих документів між органами державної виконавчої служби.

З врахуванням викладеного, оскільки з поданих заявником документів також вбачається, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 лютого 2011 року про стягнення боргу наразі в повному обсязі не виконано, за боржниками ОСОБА_3 і ОСОБА_4 рахується непогашена заборгованість перед банком в розмірі 304 550,06 грн. та виконавчий збір в розмірі 30 455,02 грн., при цьому без дублікатів виконавчих листів, які мають силу оригіналу та можуть бути пред'явленими до виконання, виконання судового рішення не може бути завершене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та видачі дублікатів виконавчих листів № 6-3274/11, виданих Дніпровським районним судом м. Києва 26 серпня 2011 року на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2011 року.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення.

На дотриманні вказаних принципів наголошує і Конституційний Суд України в рішенні № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, зазначаючи, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 2016 року, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, встановлюють, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2016 року визначає, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно частин 4, 5 цієї статті, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривається, зокрема, пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Матеріалами справи підтверджується, що стягувачем Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» було вчасно пред'явлено до виконання виконавчі листи № 6-3274/11, тобто, перебіг строку їх пред'явлення до виконання перервався, проте, в зв'язку з тим, що після закінчення виконавчих проваджень Відділом державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області вказані документи на виконання до Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного управління юстиції у Львівській області не надійшли і до виконання прийняті не були, наразі строк на їх пред'явлення до виконання є пропущеним, з незалежних від стягувача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» причин.

Стаття 371 ЦПК України закріплює, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2016 року також передбачає, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Направлення виконавчих документів за належністю до іншого органу виконавчої влади не покладає на стягувача обов'язку повторно пред'являти ці документи до виконання, оскільки після надходження вони повинні бути прийняті до виконання тим органом, до якого вони надійшли.

При цьому, не будучи повідомленим та обізнаним про втрату оригіналів виконавчих листів № 6-3274/11, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було змушене здійснювати дії, спрямовані на з'ясування місцезнаходження виконавчих документів, направляти запити до органів державної виконавчої служби, а після отримання відповідей та встановлення факту їх втрати, звертатися до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, що призвело до пропуску строку на пред'явлення цих виконавчих листів до виконання.

З урахуванням зазначеного, враховуючи, що відповідь Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного управління юстиції у Львівській області, яка остаточно підтвердила факт втрати оригіналів виконавчих документів, була отримана Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» в листопаді 2016 року, з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на пред'явлення їх до виконання банк звернувся 01 грудня 2016 року, тобто, негайно після встановлення вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» строку на пред'явлення до виконання виконавчих листів № 6-3274/11 та правильно поновив такий строк.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції допустив неповноту з'ясування обставин справи, так як не встановив і не зазначив в ухвалі, на підставі якого рішення з апелянтів стягується заборгованість, та не врахував, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 взагалі не обізнані, за яким рішенням вони є боржниками, оскільки не отримували ні рішення суду, ні позовної заяви, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на наступне.

Так, вимоги до порядку розгляду заяв про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред'явлення його до виконання встановлені в статтях 370 та 371 ЦПК України.

З сукупного аналізу положень даних статей вбачається, що відповідна заява розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. При розгляді заяви враховуються обставини втрати оригіналу виконавчого документу та поважність причин пропуску пред'явлення його до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції встановлені процесуальним законом вимоги виконав, належним чином, завчасно, повідомив боржників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про дату та час розгляду поданої Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» заяви, тобто, останні не були позбавлені можливості реалізувати свої процесуальні права щодо отримання інформації, яка стосується судового розгляду, шляхом направлення до суду першої інстанції відповідного запиту або особисто прибувши до суду та ознайомившись зі справою.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та зазначено безпосередньо в апеляційній скарзі, на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 лютого 2011 року у боржників в 2012 році вже було вилучено та примусово реалізовано транспортний засіб, тобто, з цього часу вони достовірно обізнані про наявність виконавчого провадження про стягнення з них заборгованості і мали процесуальну можливість звертатися до відповідних органів із запитами щодо отримання відомостей про те, на підставі яких документів розпочато стягнення, оскаржувати рішення чи відповідні виконавчі дії, у разі незгоди з ними..

Також, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з журналу судового засідання від 28 грудня 2016 року та зі змісту самої оскаржуваної ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року, розглядаючи заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», суд першої інстанції дослідив матеріали справи № 6-3274/11, в яких наявне як рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14 лютого 2011 року, на підставі якого стягується заборгованість, так і ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 11 серпня 2011 року про видачу виконавчих листів на примусове виконання даного рішення, а тому доводи скарги про неповноту з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для вирішення заяви, та порушення норм процесуального законодавства, є безпідставними.

Посилання апеляційної скарги на те, що висновок суду першої інстанції про відсутність вини стягувача у втраті оригіналів виконавчих документів є помилковим, колегія суддів також вважає безпідставними, так як апелянтами такі доводи жодним чином не обґрунтовані, в той час як матеріалами справи підтверджується, що виконавчі документи втрачені в ході листування між органами державної виконавчої служби, що є незалежною від волі та дій Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» обставиною.

Твердження апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів підстав та поважних причин, у зв'язку з якими пропущений Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» строк на пред'явлення до виконання виконавчих листів підлягає поновленню, колегія суддів відхиляє, оскільки в оскаржуваній ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року судом першої інстанції зазначено обставини, у зв'язку з якими поновлюється строк на пред'явлення до виконання виконавчих листів, а саме: у зв'язку з втратою оригіналів даних документів з незалежних від стягувача причин, та, як наслідок, неможливості їх повторного пред'явлення до виконання в межах передбаченого законодавством строку.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: