Справа № 527/317/17
провадження 2/527/277/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

при секретарі - Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

08 лютого2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

В своїй заяві позивач зазначив, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н від 16.06.2006 року відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана нею Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті складають договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Взяті на себе зобовязання ОСОБА_1 не виконує.

Станом на 31.12.2016 року її заборгованість перед банком складає 22038,28 грн., з яких: 3898,70 грн. заборгованість за кредитом; 16613,95 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1025,63 грн. штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене позивач просив суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 22038,28 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала, просила застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову з цих підстав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

16.06.2006 року ОСОБА_1 заповнила та підписала Заяву, відповідно до якої ОСОБА_1 погодилася з тим, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, підтвердила, що вона з ними ознайомлена та згодна (а.с. 8).

На підставі заяви ОСОБА_1 отримала кредитну картку № 385540, на яку зараховано суму кредитного лімітув розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, термін дії кредитного ліміту: відповідає терміну дії кредитної карти, порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості (а.с. 8 на звороті).

Відповідно до п. 3.2, п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умов та правил), клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт (а.с. 11).

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с. 13).

У відповідності до п. 6.6 Умов, у разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу Банку позичальник повинен виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку (а.с.13).

Згідно з п. 8.6 Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (а.с.13 на звороті).

Позивач виконав взяті на себе за договором зобов'язання, надав відповідачу кредитні кошти, в розмірі встановленому Договором.

Відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, внаслідок чого, станом на 31.12.2016 року його заборгованість перед банком складає 22038,28 грн., з яких: 3898,70 грн. заборгованість за кредитом; 16613,95 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1025,63 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 5-7).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Як зазначено в ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обовязковим для виконання сторонами(стаття 629 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання перед банком не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.06.2006 року на загальну суму 22038,28 грн.

Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог банку (а.с. 45).

Вирішуючи питання про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Пунктами 3.1.1, 5.4 Умов та правил визначено, що граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (а.с. 14 на звороті, а.с. 15).

Відповідно до довідки про видачу кредитних карток від 08.04.2017 року, термін дії картки №385540, виданої ОСОБА_1 згідно умов кредитного договору №б/н від 16.06.2006 року, встановлено до 06/13 року (а.с. 44).

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 19 березня 2014 року, справа № 6-14 цс 14.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перестала виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом та здійснила останній платіж 06 квітня 2013 року, термін дії картки закінчився в червні 2013 року. У свою чергу банк звернувся до суду з позовом до неї 08 лютого 2017 року.

Таким чином, суд вважає, що до суду позивач звернувся за межами встановленого трьохрічного строку позовної давності.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду із відповідним позовом про захист свого порушеного права із пропуском строку позовної давності, в своїй позовній заяві питання про поновлення пропущеного строку позовної давності не ставив та поважних причин пропуску строку не зазначив, у той час, як відповідачем було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, що відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом строку позовної давності.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 253, 254, 256, 257, 261, 526, 536, 610, 611, 626, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 3, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. О. Олефір