АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 квітня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Чубрей І.І.

за участю: представника Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» ОСОБА_1, представників Чернівецького міського центру зайнятості ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Чернівецького міського центру зайнятості до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про стягнення коштів за апеляційною скаргою Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 лютого 2017 року,

встановила:

В жовтні 2016 року Чернівецький міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом.

Просив стягнути на його користь з Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» кошти в сумі 8 211 гривень 51 копійки.

Позивач посилався на те, що 23 листопада 2015 року ОСОБА_4 була звільнена з посади техніка зубного ортопедичного відділення Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» у звязку із скорочення чисельності штату.

З 24 грудня 2015 року по 1 серпня 2016 року ОСОБА_4 перебувала на обліку в Чернівецькому міському центру зайнятості та отримала допомогу по безробіттю в сумі 8 211 гривень 51 копійки.

23 листопада 2015 року ОСОБА_5 поновлено на роботі на вказаній вище посаді у звязку з чим допомога по безробіттю в сумі 8 211 гривень 51 копійки підлягає поверненню позивачу.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 лютого 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» на користь Чернівецького міського центру зайнятості кошти в сумі 8 211 гривень 51 копійки.

В апеляційній скарзі Комунальна медична установа «Міська стоматологічна поліклініка» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

У порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

За положеннями статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Критерієм розмежування справ цивільного і господарського судочинства є одночасно як суб'єктивний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.

За змістом частини першої статті 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, в тому числі підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Таку правову позиції Верховний Суд України виклав у своїй постанові від 23 листопада 2016 року №2-450/2010.

Згідно пункту 2 Положення про державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 20 січня 2015 року, № 41, (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин), служба складається з Центрального апарату Служби, Центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських центрів зайнятості (далі - регіональні центри зайнятості), районних, міських, районних у містах та міськрайонних центрів зайнятості (далі - базові центри зайнятості), навчальних закладів державної служби зайнятості, центрів професійної орієнтації населення, інших підприємств, установ, організацій, утворених Службою (далі - підпорядковані юридичні особи).

Відповідно до пункту 6 вказаного положення Центральний апарат Служби, регіональні та базові центри зайнятості є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, кутові штампи і печатки із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом згідно з ЄДРПОУ, інші печатки та штампи (за потреби).

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Комунальна медична установа «Міська стоматологічна поліклініка» є юридичною особою.

З огляду на викладене справа, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки розгляд спору між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно частини 1 статті 310 рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені вище обставини колегія суддів вважає, що рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 лютого 2017 року слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 205, 307, 310 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 лютого 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Чернівецького міського центру зайнятості до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про стягнення коштів закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

ОСОБА_6