провадження № 2/243/521/2017
31 березня 2017 року
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О.В.,
при секретареві Гуменному М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов'янськ Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, служби у справах дітей Слов'янської міської ради, залучених у порядку ст. 45 ЦПК України для подання письмових висновків щодо розв'язання спору про позбавлення батьківських прав, -
28 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з серпня 2003 року по 15 березня 2013 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2013 року шлюб між сторонами був розірваний та сторони стали проживати окремо. Дитина проживає разом із позивачкою, бабусею та дідусем. У позивачки з відповідачем ніколи не виникало спору стосовно місця проживання дитини, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з нею. Ніяких перепон відповідачу у побаченнях із сином вона не чинила і не чинить. З 2014 року відповідач зовсім перестав цікавитися життям сина, його успіхами у школі, перестав йому телефонувати, не виявляв бажання спілкуватись із дитиною та приймати участь у її вихованні, надавати матеріальну допомогу. На теперішній час вони з сином проживають АДРЕСА_3. Вважає, що нею дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею, дитиною та її батьками склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Відповідач питанням виховання та навчання сина в школі не цікавився, жодного разу школу не відвідував, з будь - яких питань до школи не звертався участі в шкільних заходах не брав. З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення яким позбавити батьківських прав ОСОБА_2, у відношенні його неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи поводити у її відсутності, на задоволенні позову наполягала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.
Представник органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, на адресу суду було подано заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника органу. Органом опіки та піклування надані висновки про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дитини ОСОБА_3
Представник служби у справах дітей Слов'янської міської ради будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, на адресу суду було подано заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника Служби.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) установив такі обставини.
Судовим розглядом встановлено, що 15 березня 2013 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2013 року, яке набуло законної сили 26 березня 2013 року (а.с. 8, 8 з.б.).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується відповідним свідоцтвом про народження: Серія: НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції, актовий запис 539. Батьками у свідоцтві про народження записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с. 7).
Відповідно до довідки Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби № 6/1211 від 21 жовтня 2016 року, на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 47225966, яке відкрито на підставі виконавчого листу № 2/243/2516 від 16 березня 2015 року, який видано на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття дитини. Згідно вищезазначеного виконавчого листа заборгованість по несплаті аліментів станом на 01 жовтня 2016 року складає 24 373 грн. 40 коп. (а.с. 9).
Згідно із довідкою наданою КП «ЖЕК № 4 », з 24 грудня 2002 року та по теперішній час за адресою АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3 власник та батько позивачки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 - дружина власника, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 - позивачка та донька власника, а також ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 онук власника та син позивачки зареєстрований з 14 вересня 2004 року (а.с. 10).
Згідно із актом обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_5, умови проживання у вказаній двокімнатній квартирі відповідають санаторно-гігієнічним нормам. В квартирі чисто та затишно, кімнати повністю мебльовані, в наявності сучасна побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створено належні умови. В наявності письмовий стіл для навчання, піжама для сну, шафа для одягу, тощо. Хлопчик забезпечений речами особистого вжитку та шкільним приладдям, одягом та іншим. В сім'ї склалися доброзичливе ставлення та дружні стосунки, сприятливий мікроклімат. ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов'язки, піклується про свого сина, приділяє достатньо уваги вихованню та навчанню дитини, задовольняє його потреби, захищає права та інтереси хлопчика.
Батько дитини ОСОБА_2, згідно із довідкою наданою Слов'янською міською радою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 12 з.б.).
Відповідно до акту у обстеження будинку АДРЕСА_7, за даною адресою ніхто не проживає. Зі слів сусідів, ОСОБА_2 за даною адресою не мешкає з 2014 року.
Відповідно до характеристики наданої директором ЗОШ І-ІІІ ступенів № 12 стосовно учня ОСОБА_11, вбачається, що ОСОБА_3 навчається у Слов'янській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів № 12 з 01 вересня 2010 року. Мешкає за адресою АДРЕСА_8 з матір'ю ОСОБА_1, яка безпосередньо займається навчанням і вихованням сина. ОСОБА_7 завжди охайно одягнений, забезпечений усім необхідним шкільним приладдям. Харчування дитини в школі оплачує мати. Хлопець відвідує усі екскурсії, культурні походи до кінотеатру, які завжди оплачує мати. Мати ОСОБА_1 відвідує всі батьківські збори, надає допомогу в проведенні ремонту класу, завжди присутня на шкільних заходах. Вона негайно реагує на всі звернення класного керівника з приводу поведінки та успішності сина, добре знає його друзів, контролює його вільний час, оплачує додаткові заняття з англійської мови та уроки гри на гітарі. Батько ОСОБА_2 питаннями виховання та навчання сина в школі не цікавився, жодного разу школу не відвідував, з будь - яких питань до школи не звертався, участі у шкільних заходах не брав. (а.с. 11).
Відповідно до висновку щодо прихильності неповнолітньої дитини до одного із батьків від 14 листопада 2016 року, кваліфікованим психологом було проведено ряд психодіагностичних заходів, обробка та аналіз отриманих результатів дозволив зробити наступні висновки щодо особливостей міжособистісних стосунків в родині ОСОБА_3, а саме : Батьки дитини офіційно розлучені(26 березня 2013) до офіційного розлучення не жили разом три роки. Хлопчик проживає разом із мамою. Дитина посуває себе цілком комфортне та захищено поряд з нею. Мати є для нього найголовнішою людиною, і найбільший відсоток позитивних емоцій пов'язаний саме з нею. До оточуючих ставиться відкрито. У оточенні незнайомих людей почуває себе впевнено, має хобі -гра на гітарі, яке йму запропонувала мати. Біологічного батька він не бачить, так як батько проживає в іншій країні. Батько хлопчик в бесіді іноді згадує, , коли у нього про нього запитуєш. Дуже скаржиться на батька, за те, що він ніяк не приймає участь у його житті, все їхнє спілкування відбувається по телефону, або по скайпу з ініціативи хлопчика. На малюнках родини він зображений подалі від них з мамою, в рольових іграх батько також був на відстані від них з матір'ю. В той час, як про стосунки з мамою, про їх сумісне дозвілля, про плани на майбутнє розповідав довго та охоче, все це супроводжувалося позитивно забарвленими інтонаціями. З рекомендацій психолога вбачається, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є доцільним (а.с. 12).
Згідно із відповіддю квартальної мікрорайону «Лимани» ОСОБА_2, 1971 року народження, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_10 не мешкає за місцем реєстрації з червня 2014 року. Вказана будівля в теперішній час не придатна для житла, оскільки вона розкрадена. Також у вказаній довідці вказано, що ОСОБА_9, яка проживає у АДРЕСА_9 характеризує ОСОБА_2 як порядну працьовиту людину. Зазначає, що за місцем своєї реєстрації ОСОБА_2 не проживає з липня 2014 року. Просить не позбавляти батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_7.
Питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було розглянуто на засіданні комісії Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, за наслідками якого комісією було прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його неповнолітнього сина.
Відповідно до положень статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 цього кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно із положеннями Закону та роз'ясненнями, даними у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»( зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 16 цієї ж Постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.
Згідно із статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», покладається відповідальність на кожного із батьків щодо виховання, навчання та розвитку дитини.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виходячи з аналізу норм чинного законодавства України та судової практики, процес виховання дитини передбачає перш за все активну поведінку батьків щодо участі в цьому процесі. Норми ст. 164 СК України передбачають сімейно-правову відповідальність, яка настає при винній поведінці батьків(одного з батьків) зокрема за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.
У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність відомостей встановлених із письмових документів, оскільки вони узгоджуються між собою та не містять внутрішніх протиріч.
Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки вказаний висновок підписаний уповноваженою особою, зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин батька із дитиною.
Виходячи з аналізу встановлених обставин справи, та доказів, які їх стверджують, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача, на думку суду, свідчить лише про те що він дійсно самоусунувся від виховання своєї неповнолітньої дитини, не здійснював та не здійснює будь-яких можливих дій щодо участі в утриманні та вихованні сина. Як видно із досліджених у судовому засіданні письмових доказів, відповідач самоусунувся від виховання дитини, не цікавиться її життям, не проявляє батьківської турботи протягом останніх років, а тому можливо зробити висновок, що зв'язок між дитиною та батьком втрачений внаслідок поведінки батька, чим ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків у відношенні дитини, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є надзвичайним заходом сімейно-правової відповідальності, однак з урахуванням встановлених обставин у справі, за якими встановлено, що відповідач про сина не піклується, ніякої участі в його вихованні та утриманні не приймає і взагалі не цікавиться його життям, а відтак, самоусунувся від його виховання, суд вважає, що за таких обставин є всі підстави для застосування саме такого заходу сімейно-правової відповідальності як позбавлення батьківських прав.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина та задоволенні його в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст. 167 СК України, дитина, один із батьків якої позбавлений батьківських прав, за бажанням другого з батьків може бути передана йому.
На думку суду можливо передати дитину позивачці, оскільки вона бажає опікуватись дитиною, у суду відсутні підстави вважати, що мати дитини не може створити належні умови виховання та утримання сина.
Крім того, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
У зв'язку із чим, суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір сплачений нею при зверненні до суду із даним позовом, розмір якого становить 551 грн. 20 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 61, 88, 209, 215-218 ЦПК України, ст. ст. 150,164, 166, 180,181,182, 183 СК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження Серія: НОМЕР_2, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління, актовий запис № 539.
Передати неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виховання його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_11, судовий збір у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.
До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 05 квітня 2017 року.

Головуючий - суддя О.В. Ільяшевич