Справа № 134/1292/16-ц Провадження № 22-ц/772/275/2017Головуючий в суді першої інстанції Зарічанський В. Г.
Категорія 57Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Міхасішина І.В., Стадника І.М.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на заочне рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 29 серпня 2016 року.

Зазначав, що 01 серпня 2015 року він уклав з ТОВ «ЛК «Ваш Авто» Договір № 00081 фінансового лізингу з метою придбання у свою власність транспортний засіб МТЗ - 82,1 вартістю 21276, 60 доларів США, що еквівалентно 500000 грн. грн.

Перед укладанням Договору, протягом нетривалого часу між ним та продавцем-консультантом відбулася бесіда, в ході якої останній запевнив його у вигідності умов Договору, швидкості отримання обраного транспортного засобу, у зв'язку з чим ним був підписаний зазначений вище Договір.

01 серпня 2015 року позивачем на рахунок ТОВ «ЛК «Ваш Авто» були внесені кошти, як адміністративний платіж в розмірі 50 000 грн.

Зазначені кошти він вважав авансом в рахунок вартості обраного транспортного засобу.

Позивач вказав, що його права як споживача порушено, оскільки Договір не передбачає можливості його розірвання з ініціативи лізингоодержувача та містить ряд інших положень, що не відповідають вимогам законодавства України. Вважає, що дії ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» є неправомірними, оскільки відповідач сформулював в односторонньому порядку умови Договору і тим самим створив істотний дисбаланс між правами і обов'язками сторін за Договором на свою користь, що призвело до обмеження його прав, як споживача. Так, за умовами вищезазначеного договору, а саме п. 1.7. транспортний засіб передається у користування протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем адміністративного платежу, авансового платежу, комісії за передачу предмета лізингу, розмір якого становить 3% від вартості транспортного засобу (п. 9.8 Договору) та щомісячний лізинговий платіж за користування обсягом фінансування в розмірі 21 % річних та комісії за супроводження договору в розмірі 7 % (п. 10.1).

Такі умови позивач вважає несправедливими, а укладений договір нікчемним в силу статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідач застосував нечесну підприємницьку практику а також в силу статті 220 ЦК України, оскільки договір не було посвідчено нотаріально.

20 липня 2016 року ним було направлено на адресу ТОВ «ЛК «Ваш Авто» листа про розірвання договору та повернення коштів в розмірі 50000 грн. Однак, на день звернення до суду жодної відповіді відповідач не надав.

Вважає, що з Договору вбачаються явно невигідні умови договору для нього як споживача, що відповідно створює істотний дисбаланс між правами і обов'язками сторін за Договором. Товариством складено зміст договору на свою користь, при цьому Товариство не врахувало його інтереси, як споживача.

Посилаючись на ці обставини та положення статей 11, 15, 18,19 Закону України «Про захист прав споживачів», положення статей 16, 17, 19, 34 Закону України «Про фінансовий лізинг», статті 203, 215, 220, 227, 230, 509, 628, 806, 807 ЦК України, позивач просив визнати недійсним договір фінансового лізингу та стягнути з відповідача на його користь сплачені ним кошти в розмірі 50 000 грн. та тягнути судові витрати.

Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсним Договір №00081 фінансового лізингу, укладений між ОСОБА_6 та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО».

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_6 50000 грн., сплачених за квитанцією №0.0.416840269.1 від 01.08.2015 року.

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_6 1102 грн. 40 коп. понесених ним судових витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2016 року заяву ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про перегляд заочного рішення від 20 жовтня 2016 року у цій справі залишено без задоволення.

У апеляційній скарзі ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до положень статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Судом першої інстанції встановлено, що 1 серпня 2015 року між позивачем та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» укладено договір № 00081 фінансового лізингу. ТОВ «ЛК «Ваш Авто» є виконавцем послуг, а ОСОБА_6 є їх споживачем.

На виконання договору фінансового лізингу 01.08.2015 року позивачем на рахунок ТОВ «ЛК «Ваш Авто» були внесені кошти в розмірі 50 000 грн. (а.с. 16).

Судом встановлено, що, як вбачається з п. 1.4. Договору, лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. За вищенаведеними зобов'язаннями відповідає продавець.

Згідно з п. 1.3. вищевказаного Договору фінансового лізингу, лізингодавець бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу (МТЗ 82,1), зазначений у п. 1.1 договору та специфікації, що є додатком № 2 до договору у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених договором.

Із договору лізингу вбачається, що у ньому відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару.

Визнаючи договір фінансового лізингу №00081 від 1 серпня 2015 року недійсним та стягуючи з відповідача внесені ним позивачу кошти у сумі 50000 грн., суд виходив із того, як це вбачається зі змісту судового рішення, що оскільки Договір фінансового лізингу нотаріально не посвідчений, то цей договір, в силу вимог статей 628, 799 ЦК України та положення частини 1 статті 220 цього Кодексу, є нікчемним, а тому сума у розмірі 50000 грн. підлягає поверненню позивачу за положенням статті 216 ЦК України, за яким у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Суд виходив також із того, що спірний договір містить положення які є несправедливими умовами , що вислу частин 5, 6 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є підставою для визнання недійсним цього положення договору, або визнання недійсним договору в цілому.

Такий висновок суду є правильним та грунтується на правильно встановлених обставинах справи та на правильно застосованих нормах матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду та правильного по суті рішення. Наведені у апеляційній скарзі доводи не є такими, що можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Не можна погодитись із доводами апеляційної скарги про те, що судом неправильно застосовані норми матеріального права.

Суд першої інстанції вирішуючи спір правильно урахував висновки Верховного Суду України по аналогічній справі з тих же правовідносин, а саме застосував правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 2766цс15.

За положенням частини 2 статті 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

За змістом статті 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги виходить з наступного.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до частини 2 статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства, договір лізінгу за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Оскільки судом встановлено, що договір фінансового лізингу № 00081 від 1 серпня 2015 року нотаріально посвідчено не було, то відповідно він є недійсним в силу закону (нікчемним).За встановлених обставин цієї правової підстави достатньо для задоволення позовних вимог повністю.

Відповідач добровільно не виконує вимоги закону про повернення набутого за договором, тому суд правильно визнав договір недійсним зі стягненням на користь позивача сплаченого ним відповідачу за договором.

Отже, оскаржуване рішення суду є правильним по суті, справедливим та ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» відхилити.

Заочне рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ І.В. Міхасішин

/підпис/ І.М. Стадник

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук