Справа № 390/1501/16-ц
Провадження № 2/390/38/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

при секретарі Шматковій А.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, Кіровоградської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, Кіровоградської районної державної адміністрації, в якому просить визнати за нею право па земельну частку (пай) із земель КСП «Зоря» на території Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області в порядку спадкування та зобов'язати Кіровоградську району державну адміністрацію виділити їй в натурі земельну ділянку у розмірі середньої частки (пай) по КСП «Зоря» Первозванівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. В обґрунтування позову зазначено, що 06.12.1999 помер її батько ОСОБА_3, який за життя був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», що був правонаступником реорганізованого радгоспу «Зоря» с. Первозванівка Кіровоградського району Кіровоградської області. ОСОБА_3 перебуває у додатках до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Зоря» КР № 000032, реєстр № 32 від 28.01.2000, а саме в списках громадян - членів КСП «Зоря» на території Певозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області та значиться за № 143. У звязку із смертю ОСОБА_3 не отримав сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай). Оскільки її батько при житті був включений у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), то позивач звернулась з позовом про успадкування права на частку (пай) за законом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення по суті заявлених вимог та просив їх задовольнити.

Представник відповідача сільський голова Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Надала до суду письмове заперечення, відповідно до якого просила суд відмовити у задоволенні позову, адже відсутні відомості, що підтверджують факт прийняття спадщини позивачем після смерті батька (а.с. 52).

Кіровоградська районна державна адміністрація свого представника в судове засідання не направили, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. 05.12.2016 надали до суду заперечення на позовну заяву за підписом голови районної державної адміністрації ОСОБА_5, відповідно до яких просили слухати справу без участі їх повноважного представника та відмовити у завдоволенні позову з тих підстав, що ОСОБА_3 помер 06.12.1999, а державний акт на право колективної власності на землю КСП «Зоря» на території Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області серії КР № 000032, зареєстрований 28.01.2000 за № 32, тому вважають, що ОСОБА_3 був включений до списку-додатку до цього акту помилково (а.с. 51).

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 грудня 1999 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОЛ №224645, повторно виданим 03.06.2016 Кіровоградським міським відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №3378 (а.с. 8).

Довідка виконавчого комітету Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 0907 від 26.08.2016 свідчить, що ОСОБА_3 згідно з «Наказів директора радгоспу «Зоря» по особовому складу» за 1993 рік, 1996 рік, 1998 рік, 1999 рік працював в радгоспі «Зоря»: з 28.01.1993 наказ № 13 від 28.01.1993 по 27.07.1996 нказ № 70 від 24.06.1996; з 28.05.1998 наказ № 39 від 27.05.1998 по 14.07.1999 наказ № 67 від 14.07.1999 (а.с. 6).

Згідно з державними актами на право колективної власності на землю серія КР 000031, зареєстрованого 28.01.2000 за №31, право колективної власності на землю загальною площею 37,41 га, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Первозванівської та Клинцівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а ОСОБА_3 був включений до списку-додатку до вказаного акту за №143 (а.с. 42-48).

ОСОБА_7 Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області № М-179/0-234/6-16 від 21.07.2016 свідчить про те, що ОСОБА_3 в додатках до державного акту на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» серія КР 000032, реєстр №32 від 28.01.2000, а саме в списках громадян-членів КСП «Зоря» на території Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, значиться за №143, проте Сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право приватної власності не отримував (а.с. 7).

Позивач по справі ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-АВ № 246412 від 01.07.1970 та копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії І-ОЛ № 413779 від 14.11.1981 (а.с. 9,11).

Згідно із ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до п. 5 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачена видача сертифікатів на право на земельну частку.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 "Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акту на право колективної власності на землю з обовязковим додатком-списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства.

Згідно із законодавством членами КСП були, зокрема, постійні працівники-члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишалися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа на це право.

Виходячи зі змісту статей 22, 23 ЗК 1990 року та цього Указу Президента особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування у членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта.

Згідно із Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі на місцевості земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно із норм Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), які є членами КСП, не може позбавити їх права на земельну частку (пай).

Однак, з урахуванням п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з яких Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, суд вважає, що до спірних правовідносин мають застосовуватися положення ЦК УРСР 1963 р., оскільки на час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963 р..

Системний аналіз положень Розділу VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 р. свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР 1963 р. (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

За правилами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 р. для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР 1963р. спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном.

Окрім того, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України за №18/5 від 14 червня 1994р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47389391 від 11.04.2017 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, а в судовому засіданні, ані позивачем, ані її представником не надано жодних доказів на підтвердження факту прийняття спадку після смерті її батька.

Згідно із вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За правилами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Таким чином, суд вважає, що позивач не довела суду свої позовні вимоги щодо прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 відповідними належними та допустимим доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 року №7, ст. ст. 524-527, 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР 1963 р., керуючись ст.ст. 1, 3, 60, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, Кіровоградської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_8