Справа №409/2954/16-ц
Пров.№2/409/192/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

при секретарі: В.М.Бондаренко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно його дочки, ОСОБА_3.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку - ОСОБА_3. При цьому сторони у шлюбі не перебували. За спільною заявою сторін Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського управління юстиції батьком дитини було зареєстровано відповідача. Після народження дитини сторони проживали разом, проте через деякий час відповідач довідався про те, що він не є батьком дитини, що є дійсно так, у зв'язку з чим стосунки між сторонами припинилися. З того часу позивачка проживає сама. Відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає. 11 лютого 2016 року відповідач написав заяву про відмову від доньки та надав згоду на її усиновлення іншою особою. У зв'язку з цим позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

В судове засідання представник третьої особи - Служба у справах дітей Білокуракинської районної державної адміністрації не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, просив прийняти рішення у справі на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого 05 червня 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського управління юстиції (а.с.7).

В шлюбі сторони не перебували.

Згідно копії заяви від 11.02.2015 року ОСОБА_2 відмовився від своєї малолітньої доньки - ОСОБА_3 та надав згоду на її усиновлення іншою особою (а.с.8).

Службою у справах дітей Білокуракинської районної державної адміністрації було надано відомості про те, що служба не володіє інформацією щодо стану виконання батьками неповнолітньої ОСОБА_3 батьківських обов'язків.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки ... можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ... ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до п.15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Зазначаючи про те, що відповідач не є біологічним батьком дитини, відповідач не оспорює своє батьківство. А тому, відповідно до вимог СК України, він є батьком дитини та як батько може бути позбавлений батьківських прав.

Як було встановлено в судовому засіданні, від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дочки ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_2 самоусунувся. Дівчинка проживає з матір'ю, батько взагалі дочкою не цікавиться, не відвідує її, не цікавиться її життям, здоров'ям та навчанням, дитину не утримує. Таким чином, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що буде відповідати інтересам дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 9, 12 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВРУ 27.02.1991р., Постановою № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ст.ст. 126, 136, 150, 164-166, 194 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав у відношенні його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з моменту отримання копії рішення сторонами.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко