Справа № 447/669/16 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/783/628/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача - Скрут Л.Б.,

представника відповідачів - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Оксі Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 03.10.2016 року позов публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) «Оксі Банк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь ПАТ «Оксі Банк» заборгованість у розмірі 218948 грн. 62 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь ПАТ «Оксі Банк» по 1642 грн. 12 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржила сторона відповідачів лише в частині солідарного стягнення з відповідачів у користь позивача штрафу в розмірі 37500 грн., просять рішення в цій частині скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги позивача в повному обсязі.

Апелянт вважає, що позовна заява в частині стягнення штрафу за невиконання позичальником обов'язків, передбачених п.п.3.3.6, 3.3.7.2 кредитного договору, належним чином не обгрунтована і не підтверджена доказами, які повинен був надати позивач, а тому рішення суду в цій частині не відповідає вимогам процесуального закону. Крім того, на переконання апелянтів, відсутні правові підстави для стягнення з відповідачів штрафу, як одного з виду цивільно-правової відповідальності за порушення виконання грошового зобов'язання, визначені нормами ст.ст.549, 610, 611 Цивільного кодексу України, які суд повинен був застосувати до спірних в цій частині правовідносин.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду представник відповідачів заявив про застосування позовної давності в частині вирішення заявленої позивачем вимоги про стягнення штрафу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідачів в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2013 року між ПАТ «Оксі Банк» (кредитодавцем) та ОСОБА_4 (позичальником) було укладено кредитний договір №07/13, відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит у сумі 250000 грн. на споживчі потреби на строк до 08.06.2018 року зі сплатою 23% річних за користування кредитними коштами (а.с.4-6).

Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено в повному обсязі порукою відповідача ОСОБА_5 на підставі укладеного з ним договору поруки №07/13П від 10.06.2013 року (а.с.9).

Порядок надання кредиту визначений у пункті 2.1 кредитного договору.

Пунктами 2.1.1, 2.1.1.2, 2.1.1.3, 2.1.1.4 кредитного договору передбачено обов'язкові умови надання кредиту, а саме:

- укладання позичальником зі страховою компанією договору страхування автомобіля від ризиків втрати, пошкодження, крадіжки, протиправних дій третіх осіб, дорожньо-транспортних пригод (повне КАСКО) на суму 100% від загальної вартості автомобіля, та оплати страхового платежу (відповідно до ст.10 Закону України «Про заставу» та внутрішніх нормативних документів Банку);

- укладання позичальником зі страховою компанією договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, на умовах визначених законодавством України, та оплати страхового платежу (відповідно до ст.10 Закону України «Про заставу» та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»);

- укладання позичальником/поручителем зі страховою компанією договору страхування життя позичальника та/або поручителя на суму заборгованості позичальника за кредитом, та оплати за ним страхового платежу (відповідно до внутрішніх нормативних документів Банку).

Згідно із застереженням 2 до пункту 2.1 кредитного договору, вказані вище Договори страхування укладаються зі страховими компаніями, погодженими сторонами та на умовах, прийнятних для Банку.

Відповідно до пункту 3.3.7.2. кредитного договору, позичальник зобов'язаний протягом дії цього договору забезпечити наявність та дійсність Договорів страхування і у випадку, якщо термін укладених Договорів страхування закінчується, а боргові зобов'язання позичальника за цим договором залишаються невиконаними, позичальник зобов'язаний до закінчення терміну існуючих Договорів страхування укласти нові договори страхування, умови яких не повинні бути гіршими умов договорів страхування, термін дії яких закінчується.

Пунктом 4.2. кредитного договору визначено, що за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених пунктом 3.3 кредитного договору (крім пунктів 3.3.2., 3.3.3.), позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми отриманого кредиту, - 12500 грн.

Таким чином, враховуючи наведені вище умови пунктів 2.1.1.2 - 2.1.1.4 та 3.3.7.2 кредитного договору, які встановлюють для позичальника обов'язок укласти названі вище Договори страхування і забезпечити їх чинність протягом всього періоду дії кредитного договору та існування невиконаних за цим договором боргових зобов'язань, про які позичальник знав, оскільки інакше кредит йому не було б надано, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що саме відповідачі повинні були надати докази про виконання позичальником вказаних вище умов кредитного договору, чого ними не було зроблено ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, а тому суд правильно стягнув солідарно з відповідачів штраф у сумі 12500 грн. за невиконання пункту 3.3.7.2 кредитного договору.

Відповідно до пункту 3.3.6. кредитного договору, позичальник зобов'язаний щорічно не пізніше ніж за два тижні до настання дати річниці отримання кредиту надавати банку письмову інформацію про свої доходи за останні 6 місяців.

Оскільки відповідачі не надали суду доказів про виконання вимог цього пункту протягом двох років поспіль, які передували зверненню позивача з вказаним позовом до суду, колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції про правомірність стягнення у користь позивача штрафу в розмірі 25000 грн., як за два випадки порушення вимог пункту 3.3.6 кредитного договору.

Такий вид відповідальності позичальника, як застосування штрафу за невиконання вказаних вище обов'язків, передбачений кредитним договором, а тому посилання сторони відповідачів на неправомірність вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів штрафів, є безпідставними.

Безпідставною є також вимога сторони відповідачів, звернена до апеляційного суду, про застосування позовної давності, оскільки з такою заявою (клопотанням) відповідачі під час розгляду справи у суді першої інстанції не звертались, а відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення.

Таким чином, визначених процесуальним законом підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині немає, доводи апеляційної скарги не спростовують законних і обгрунтованих висновків суду по суті спору в цій частині, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Копняк С.М.