Провадження № 2/344/1401/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

06 квітня 2017 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 спілки «Станіславська» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

27 грудня 2016 року позивач ОСОБА_2 спілка «Станіславська» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № 212 від 18 липня 2014 року ОСОБА_3отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн. під 40 % річних на строк з 18 липня 2014 року до 18 липня 2016 року. З метою забезпечення умов даного кредитного договору 18 липня 2014 року був укладений договір поруки між позивачем та ОСОБА_4. Так як відповідачі не бажають у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідачів солідарно за кредитним договором №212 від 18 липня 2014 року заборгованість за кредитом у сумі 6 866,62 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 4 355,02 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 378,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги на підставах, викладених у позові, пояснив, що відповідачами сплачено частково заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1 200,00 грн., просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись статтями 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Тому згідно статей 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи положення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, заслухавши представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

18 липня 2014 року між ОСОБА_2 спілкою «Станіславська», Кредитодавцем, та ОСОБА_3, Позичальником, був укладений кредитний договір № 212, відповідно до умов якого Кредитодавець зобовязується надати Позичальникові кредит у сумі 12 000,00 грн. на строк з 18 липня 2014 року по 18 липня 2016 року зі сплатою процентів (відсотків) за користування кредитом у розмірі 40 % річних (а.с. 3-5).

18 липня 2014 року між ОСОБА_2 спілкою «Станіславська», Кредитором, та ОСОБА_4, Поручителем, укладений договір поруки, відповідно до пункту 1.1 якого Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати усім своїм майном по зобовязаннях ОСОБА_3, які виникають з кредитного договору № 212 від 18 липня 2014 року (а.с. 7).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 212 від 18 липня 2014 року, станом на 21 грудня 2016 року заборгованість складає на загальну суму 11 221,64 грн., що складається з заборгованості за кредитом 6 866,62 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4 355,02 грн. (а.с. 10).

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, суду не представлено.

Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав.

На підставі частини першої статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першоїстатті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частина перша статті 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі і на умовах, передбачених договором, позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Згідно частин першої-другої статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно частини першоїстатті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 612Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі мають заборгованість за кредитним договором № 212 від 18 липня 2014 року станом на 21 грудня 2016 року на загальну суму 11 221,64 грн. З цієї суми відповідачами здійснена оплата у розмірі 1 200,00 грн.

Отже, загальний розмір заборгованості складає на загальну суму 10 021,64 грн.

Суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані, що відповідачі вжили заходи для належного виконання зобовязання за укладеним договором, у звязку з чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з вини відповідачів, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378,00 грн. (а.с. 2) підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

На підставі викладеного, відповідно до статей 524, 526, 527, 530, 546, 553, 554, 610, 611, 612, 629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 спілки «Станіславська» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2 спілки «Станіславська» заборгованість за кредитним договором № 212 від 18 липня 2014 року на загальну суму 10 021,64 грн. (десять тисяч двадцять одна грн. 64 коп.), що складається з заборгованості за кредитом у сумі 6 866,62 грн. (шість тисяч вісімсот шістдесят шість грн. 62 коп.), заборгованості по процентам за користуваннякредитом у сумі 3 155,02 грн. (три тисячі сто пятдесят пять грн. 02 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 спілки «Станіславська» судовий збір у сумі 689,00 грн. (шістсот вісімдесят девять грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2 спілки «Станіславська» судовий збір у сумі 689,00 грн. (шістсот вісімдесят девять грн. 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 06 квітня 2017 року.

Повний текст рішення складений 10 квітня 2017 року.

Суддя Л.В. Мелещенко