Справа №584/1476/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Толстой О. О.
Номер провадження 22-ц/788/714/17 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 17 березня 2017 року за заявою ОСОБА_3 про скасування судового наказу

у справі за заявою Путивльської житлово-експлуатаційної контори про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 боргу за вивезення твердих побутових відходів,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 17 березня 2017 року заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу залишено без розгляду.

ОСОБА_3 не погодився з ухвалою та оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права та просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що про судовий наказ, яким стягнуто заборгованість за надання послуг з вивезення твердих побутових відходів та судовий збір, заявник дізнався від державного виконавця 01 березня 2017 року, копію судового наказу отримав в суді під час ознайомлення з матеріалами справи 03 березня 2017 року, а тому у межах 10-денного строку звернувся із заявою про скасування судового наказу. Вважає висновки суду про належне вручення судового наказу боржнику у зв'язку з поверненням судового наказу 25 січня 2017 року поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» такими, що суперечать вимогам ч. 4 ст. 104 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості, видано 19 грудня 2016 року.

21 грудня 2016 року боржнику направлений поштою судовий наказ з копією заяви стягувача та копіями доданих до неї документів.

25 січня 2017 року вказане поштове відправлення, з судовим наказом та додатками до нього, повернуте суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

03 березня 2017 року боржник ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами цивільної справи.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що закінчення терміну зберігання поштового відправлення в силу ч. 4 ст. 104 ЦПК України є належним врученням боржнику судового наказу, а відтак початок перебігу 10-денного строку на подання заяви про скасування судового наказу для боржника почався 25 січня 2017 року, тобто з дня коли судовий наказ з додатками було повернуто поштою до суду. Поза межами цього строку, а саме 10.03.2017 року, заявник звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу.

Проте, вказану ухвалу не можна вважати законною, оскільки такий висновок суперечить фактичним обставинам справи, а ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 105-1 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача з копіями доданих до неї документів (ч. 2).

Копія судового наказу разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 100 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі - підприємцю, - за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ч. 3).

Днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення. У разі якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою (ч. 4).

За змістом цих вимог закону залишення заяви про скасування судового наказу без розгляду є наслідком недотримання боржником 10-денного процесуального строку на його оскарження, а початок перебігу цього строку є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Іншого процесуальний закон не передбачає, а відтак повернення судового наказу за закінчення терміну зберігання не є врученням судового наказу у розумінні вимог ч. 4 ст. 104 ЦПК України.

Поштового повідомлення з відміткою про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відміткою про відсутність боржника за адресою його реєстрації, матеріали справи не містять.

Таким чином, належного вручення копії судового наказу боржнику засобами поштового зв'язку відповідно до вимог ст. 104 ЦПК України не відбулося, а тому відсутні підстави вважати, що перебіг 10-денного строку для подання заяви про скасування судового наказу для ОСОБА_3 почався з дня повернення до суду поштового відправлення з судовим наказом та додатками до нього.

За таких обставин, висновок місцевого суду про подання боржником заяви про скасування судового наказу з пропуском зазначеного вище процесуального строку суперечить наявним в матеріалах справи доказам та вимогам процесуального закону.

З огляду на зазначене, висновок суду про отримання боржником копії судового наказу 25 січня 2017 року є помилковим, а тому законних підстав для залишення заяви про скасування судового наказу без розгляду, передбачених в ч. 1 ст. 105 та ч. 2 ст. 105-1 ЦПК України, у суду першої інстанції не було.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, підлягає скасуванню і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 17 березня 2017 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 про скасування судового наказу у справі за заявою Путивльської житлово-експлуатаційної контори про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 боргу за вивезення твердих побутових відходів, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -