Провадження № 2/582/74/17
Справа № 582/1458/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2017 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Петен Я.Л.,

за участю секретаря - Коваль В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, і складається з житлового будинку Літ. А-1, навісу Літ. Б, погреба Літ. В, сараю Літ. Г, сараю Літ. Д, вбиральні Літ. Е, сараю Літ. Ж, сінника Літ. З, колодязя Літ. К, огорожі № 1-3 в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7

Вказаний позов обґрунтований тим, що забудовником спірного будинку була мати позивача ОСОБА_3. На підставі рішення 11 сесії 23 скликання Сакунихської сільської ради народних депутатів від 19 липня 2000 року ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6253 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, тобто під вищевказаним будинком. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 (матері позивача), при вирішенні питання щодо оформлення спадщини з'ясувалось, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано. Нотаріусом було фактично відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину шляхом надання письмового роз`яснення, в якому роз`яснено щодо причин та підстав неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та необхідності звернення до суду для вирішення вказаного питання, чим представник позивача в його інтересах і скористався.

Представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.41).

Представник Сакунихської сільської ради Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд здійснювати розгляд справи без його участі (а.с.45).

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Сакуниха Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

У свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_2 зазначені: в графі «мати» ОСОБА_3, в графі «батько» - ОСОБА_7 (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 померла в с. Сакуниха Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.8).

З інформації, наданої приватним нотаріусом Торчицькою В.М. 23.12.2016 р. за № 1388/02-14 вбачається, що за життя, 24 лютого 2003 року ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все своє майно, що буде належати їй на момент смерті, заповіла своєму сину ОСОБА_1. Даний заповіт посвідчений секретарем Сакунихської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 12 (а.с. 36).

ОСОБА_1 своєчасно протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, та прийняв спадщину, про що свідчать наявні у спадковій справі копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а. с. 19, 21) та витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 20-22).

Статтею 1217 ЦК України встановлені види спадкування, згідно якої спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

На підставі ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Керуючись вищевикладеними нормами, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 належним чином у встановленому законодавством порядку прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, до спадкового майна ОСОБА_3 також належить житловий будинок, розташований в с. Сакуниха Недригайлівського району Сумської області по вул. Рябова, 121. Про те, правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на цей будинок, відсутні, у зв'язку з чим, позивач позбавлений можливості належним чином оформити спадкові права на це майно в нотаріальному порядку, про що свідчать довідка КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» № 16056 від 07 грудня 2016 року (а. с. 15) та письмове роз'яснення приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу Торчицької В.М. від 15 грудня 2016 року № 1351/02-14 (а.с. 25).

На підставі рішення 11 сесії 23 скликання Сакунихської сільської ради народних депутатів від 19 липня 2000 року ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6253 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, тобто під вищевказаним будинком, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 15.06.2001р.

Як вбачається з довідки Сакунихської сільської ради № 367/02-27 від 15 грудня 2016 року ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_3 Спадкоємцем на все майно після смерті ОСОБА_3 являється її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. На день смерті ОСОБА_3 проживала за однією адресою зі своїм сином ОСОБА_1 Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчувався виконавчим комітетом Сакунихської сільської ради 24 лютого 2003 року за реєстровим № 12 (його не змінено і не відмінено) (а.с.9).

Факт приналежності на праві власності спадкодавцю (ОСОБА_3 будинку АДРЕСА_1, підтверджується довідкою Сакунихської сільської ради № 368/02-27 від15 грудня 2016 р. (а.с. 11), з якої вбачається, що згідно погосподарської книги № 5, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, а також записами в самій погосподарській книзі (а.с. 12-13), з яких вбачається, що головою вказаного господарства була спадкодавець ОСОБА_3, роком побудови будинку вказано 1969 рік.

Також в матеріалах справи міститься технічний паспорт на житловий будинок в АДРЕСА_1, станом на 07 грудня 2016 року та довідка-характеристика об'єкту нерухомого майна від 07 грудня 2016 року, виготовлених КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», згідно яких за вказаною адресою розташовані наступні споруди: житловий будинок, навіс, сараї, погріб, вбиральня, сінник, огорожі, загальна вартість будівель та споруд становить 72226,00 грн. (а.с. 14 - 18).

Згідно довідки, виданої Сакунихською сільською радою 12.12.2016р. за № 349-02-31, до складу зареєстрованих осіб в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1, входять: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, його дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та онук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.10).

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, судом з`ясовано правовий режим земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 під будинком за тією ж адресою, а саме приналежність її ОСОБА_3 на праві власності та приналежність самого будинку за вказаною адресою на праві власності також ОСОБА_3

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до статті 41 Конституції України та ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, право власності на нерухоме майно, що набуте до набрання чинності цим Законом згідно з чинними у той час нормативно-правовими актами, визнається державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності цим Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права.

Відповідно до статті 86 Української РСР, що був чинний на час будівництва домоволодіння спадкодавцем, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, у 1969 році на час будівництва житлового будинку спадкодавцем питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

31 січня 1966 року заступником Міністра комунального господарства Української РСР затверджено погоджену із заступником голови Верховного Суду Української РСР Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56), згідно з якою реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності.

Вказана Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, спадкодавець за своє життя своє право власності в БТІ не зареєстрував (не оформив).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, якій на праві власності належав будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка під ним, але спадкодавець за життя не оформив вказане право та враховуючи неможливість отримати позивачем правовстановлюючий документ, який би підтверджував його право власності на успадкований будинок, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 321, 392, 1217, 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 174, 197, 212, 214-215, 223, 292, 293 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сакунихської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, і складається з житлового будинку Літ. А-1, навісу Літ. Б, погреба Літ. В, сараю Літ. Г, сараю Літ. Д, вбиральні Літ. Е, сараю Літ. Ж, сінника Літ. З, колодязя Літ. К, огорожі №1-3, в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя Я. Л. Петен