Справа № 359/9262/16-ц Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/1366/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 05.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації за придбання будівельних матеріалів та ремонт житлового будинку, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що вона предявила позов про стягнення з ОСОБА_3 компенсації за придбання будівельних матеріалів та ремонт житлового будинку в розмірі 50000 гривень. Відповідач є власником земельної ділянки площею 0,0778 га з кадастровим номером 3220 884403:02:010:0021 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Пушкіна, 1а в с. Лебедин Бориспільського району. ОСОБА_3 має намір відчужити його земельну ділянку. Ця обставина зробить неможливим виконання рішення суду про задоволення позову. Тому ОСОБА_2 просить суд накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0778 га з кадастровим номером :02:010:0021 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Пушкіна, 1а в с. Лебедин Бориспільського району.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2016 року в заяві ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з висновками, наведеними в ухвалі суду, апелянт звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою направити справу на новий розгляд до суду першої інстації.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявницею не було надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач вживає заходи, спрямовані на відчуження його земельної ділянки: веде перед-договірну діяльність, укладає попередні договори або просто розшукує потенційних покупців, розміщуючи обяви та реклами в засобах масової інформації тощо., що в свою чергу призведе до безпідставного накладення арешту на земельну ділянку відповідача та до свавільного та невиправданого втручання в право ОСОБА_3 на мирне володіння його майном.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Як вбачається із заяви, в обґрунтування необхідності виду забезпечення позову є накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0778 га з кадастровим номером :02:010:0021 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Пушкіна, 1а в с. Лебедин Бориспільського району. Апелянт зазначила, що ОСОБА_3 має намір відчужити вказану земельну ділянку, що значно утруднить або зробить неможливим захист її прав у разі задоволення її позову.

Разом з тим, при відмові у застосуванні заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0778 га з кадастровим номером :02:010:0021 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Пушкіна, 1а в с. Лебедин., Бориспільського району., судом першої інстанції не взято до уваги та не досліджено той факт, що сторони по справі перебували у шлюбі з жовтня 2014 року, проживали однією сімю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та після реєстрації шлюбу перейшли проживати до незавершеного будівництвом житлового будинку по вулиці Пушкінська, 1-а, в с. Лебедин., Бориспільскього району., Київської області, що суперечить роз"ясненням, викладеним у пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції на виконання вимог ч.2 ст. 152 ЦПК України не обґрунтовано не вжито вказаного заходу забезпечення позову, що може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув заяву про забезпечення позову з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: