У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

31 березня 2017 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м.Києва надійшла позовна заява, в якій позивач, інтереси якого представлені адвокатом Кулачком Т.М., просить стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафу за договором оренди від 15.11.2015 р. в сумі 24 300,0 грн.

Ухвалою від 13.12.2016 р. вищевказаний позов на підставі ст.121 ч.3 п.4 ЦПК України, як не підсудний, був повернутий позивачеві.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києві від 02.02.2017 р. зазначена вище ухвала була скасована з поверненням матеріалів до суду 1 інстанції для вирішення питання про відкриття провадження на новий розгляд із зазначенням на підсудність даного позову районному суду на підставі ст.114 ч.1 ЦПК України.

Ухвалою від 16.02.2017 р. вищевказаний позов був залишений без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору у встановленому законом розмірі (на час подання позову - 551,2 грн.) або подання документів на підтвердження пільги про звільнення позивача від його сплати.

На виконання ухвали представником позивача через канцелярію суду подані письмові пояснення з посиланням на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід 1 групи та копія пенсійного посвідчення вже була додана до позовної заяви. Одночасно долучив копію пенсійного посвідчення позивача.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний підлягає поверненню за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів позову, до нього була додана копія пенсійного посвідчення позивача № НОМЕР_1 про наявність у ОСОБА_1 1 групи інвалідності, але термін дії даного посвідчення - до 31.12.2013 р.

Залишаючи ухвалою від 16.02.2017 р. вищевказаний позов без руху, позивачу було вказано на необхідність сплати судового збору або подання документу про підтвердження права на пільгу. Наслідки не усунення недоліків, передбачені ст.121 ч.2 ЦПК України, позивачу також були роз'яснені цією ухвалою.

Згідно отриманої на виконання зазначеної вище ухвали копії пенсійного посвідчення, представником позивача знову подана до суду копія пенсійного посвідчення позивача № НОМЕР_1, згідно якого позивач є інвалідом 1 групи лише до 31.12.2013 р., а тому копія даного документу не може бути прийнята на підтвердження пільги. Нового документа на підтвердження наявності у позивача інвалідності 1 або 2 групи саме на час звернення з вищевказаним позовом до суду не надано.

А відтак позивачем не виконані вимоги ухвали від 16.12.2017 р.

На підставі ст.3 ч.1 ЦПК України особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.119 ч.5 ЦПК України до позовної заяви повинен бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Діючим цивільно-процесуальним законодавством не передбачена можливість повторного залишення позову без руху, а відтак вищевказаний позов на підставі ст.121 ч.2 ЦПК України, вважається неподаним та підлягає поверненню позивачеві.

В прецедентних рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р.).

Повернення позову не перешкоджає повторному зверненню позивача із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову. А відтак позивач має право повторного звернення до суду у встановленому законом порядку з вищевказаними вимогами, подавши до суду новий документ на підтвердження права звільнення від сплати судового збору або сплативши судовий збір у встановленому законом розмірі. А тому права на доступ до правосуддя позивач не позбавлений.

Крім того, слід звернути увагу позивача, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ця норма кореспондується з нормою частини першої статті 82 ЦПК України.

Їх аналіз показує, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан позивача. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Про необхідність дотримання вказаних вимог вказано у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», пунктом 29 якої звернуто увагу судді на те, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI («Про судовий збір) та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121 ч.2, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києвашляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова