01.02.2017 ЄУН №337/4230/16-ц
Провадження №2-о/337/4/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Запорізька міська рада, Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що він постійно проживав зі своєю матір'ю ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання представники заявника надали клопотання про задоволення заяви, та розгляд справи без їх присутності.

Заінтересовані особи про розгляд справи були повідомлені належним чином, проте до суду повторно не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

За ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Також за ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п.2 Постанови від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Як вбачається з матеріалів справи - копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1, актовий запис №6877 (а.с.4), ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 81 рік померла ОСОБА_2.

Місце проживання ОСОБА_2 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6). На час смерті ОСОБА_2 з нею за вказаною адресою інших зареєстрованих осіб не було. Квартира належала померлій ОСОБА_2 (а.с.8-9, 10-11).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідним сином ОСОБА_2 (а.с.5).

Як зазначає заявник, підтверджуючи свою позицію поясненнями сусідів померлої ОСОБА_2, - свідків ОСОБА_4 (а.с.30, 31, 32), ОСОБА_5 (а.с.33, 34), ОСОБА_6 (а.с.35, 36, 37), в квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_1 проживав разом із матір'ю тривалий час, як задовго до її смерті, на момент смерть, так і по цей час.

Крім того, як вбачається з копії паспорта громадянина України (а.с.12-13, 34) ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 12 серпня 1997 року по 10 березня 1998 року, після чого тривалий час, в тому числі і на момент смерті матері, не мав жодного місця реєстрації, а з 19 лютого 2014 року знову зареєстрував своє місце проживання за тією ж самою адресою.

Таким чином, зважаючи на наведене, суд вважає встановленим той факт, що на час смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, з нею за адресою: АДРЕСА_1, постійно проживав її син ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 256, 257, 259 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ

Заяву - задовольнити.

Встановити факт, що на час смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, з нею за адресою: АДРЕСА_1, постійно проживав її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя: Д.С. Бредун