Справа № 146/1348/16-ц Провадження № 22-ц/772/196/2017Головуючий в суді першої інстанції Скаковська І. В.
Категорія 7 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Агрокомплекс «Зелена долина» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

за апеляційною скаргою ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулась в суд 17 жовтня 2016 року.

Зазначали, що 08 вересня 2006 року ОСОБА_6 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» уклали договір оренди землі № 236 строком на 10 років згідно з яким орендодавець передав в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Вилянської сільської ради, загальною площею 2,1097 га.

На виконання умов договору оренди земельна ділянка була передана позивачем у користування відповідача згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 08 вересня 2006 року.

Згідно чинного на час реєстрації Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, відповідачем було подано документи на державну реєстрацію договору оренди, яка була проведена Томашпільським районним відділі Вінницької регіональної філії ДП Центр ДЗК 27 червня 2007 року за № 18.

08 вересня 2006 року ОСОБА_7 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» уклали договір оренди землі строком на 10 років згідно з яким орендодавець передав в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Вилянської сільської ради, загальною площею 2,0940 га.

На виконання умов договору оренди земельна ділянка була передана позивачем у користування відповідача згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 08 вересня 2006 року.

Даний договір оренди було зареєстровано в Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП Центр ДЗК 05 липня 2012 року за № 11.

Крім того, 08 вересня 2006 року батько позивачів ОСОБА_10 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» уклали договір оренди землі № 308 строком на 10 років згідно з яким орендодавець передав в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Вилянської сільської ради, загальною площею 2,11 га.

На виконання умов договору оренди земельна ділянка була передана позивачем у користування відповідача згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 08 вересня 2006 року.

Даний договір оренди було зареєстровано в Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП Центр ДЗК 27 червня 2007 року за № 58.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, право власності на його земельну ділянку перейшло його сину ОСОБА_6

Не бажаючи продовжувати договори оренди земельних ділянок ОСОБА_6, діючи в своїх інтересах та інтересах своїх братів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в лютому 2016 року звернувся до генерального директора ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» з заявами, в яких просив, не проводити на взятих в оренду земельних ділянках польових робіт, оскільки вони не планують переукладати договори оренди землі.

На ці заяви позивачі отримали відповіді, що строк дії договору укладеного з ОСОБА_7 спливає 05 липня 2022 року, оскільки його реєстрацію було проведено 05 липня 2012 року; строк дії договору укладеного з ОСОБА_6 спливає 27 червня 2017 року, оскільки його реєстрацію було проведено 27 червня 2007 року; строк дії договору укладеного з ОСОБА_6 спливає 27 червня 2017 року, оскільки його реєстрацію було проведено 27 червня 2007 року.

Оскільки станом на 12 жовтня 2016 року відповідач безпідставно утримує земельні ділянки та не повертає їх, то позивачі просили суд витребувати земельні ділянки на виконання укладених договорів у зв'язку з закінченням строку на який земельні ділянки передані в оренду та передати їх власникам, відповідно до положення статті 631, 638, 387 ЦК України, статей 13, 14, 16, 20, 31 Закону України «Про оренду землі» та положень Договору оренди землі.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

Витребувано з незаконного володіння ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» належну ОСОБА_6 земельну ділянку згідно витягу з ДЗК про земельну ділянку, серія та номер: ВН-016, що виданий 02 лютого 2016 року Відділом Держгеокадастру в Томашпільському районі Вінницької області, загальною площею 2,1097 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та зобов'язано передано її ОСОБА_6

Витребувано з незаконного володіння ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» належну ОСОБА_7 земельну ділянку згідно державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 20 грудня 2001 року Вилянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, загальною площею 2,10 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та зобов'язано передати її ОСОБА_7

Витребувано з незаконного володіння ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» належну ОСОБА_6 земельну ділянку згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права від 30 жовтня 2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, загальною площею 2,1097 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та зобов'язано передати її ОСОБА_6

Стягнуто з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 понесені судові витрати по справі - 551,20 грн. судового збору та 1160 грн. за надання правової допомоги, а всього 1711,20 грн. кожному.

У апеляційній скарзі ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

Представник позивачів заперечував доводи апеляційної скарги через їх безпідставність та просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного судового рішення вбачається, що воно по суті за вимогами основними вимогами є правильним і справедливим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_6 на підставі витягу з ДЗК про земельну ділянку, серія та номер НВ-016, виданого 02 лютого 2016 року Відділом Держгеокадастру в Томашпільському районі Вінницької області на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2.1097 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с. 12).

Згідно договору оренди землі № 236 від 08 вересня 2006 року ОСОБА_6 передав земельну ділянку в оренду ТОВ «АК «Зелена долина» (а.с. 13-14).

ОСОБА_7 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 20 грудня 2001 року Вилянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2.10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Винницької області (а.с. 20).

Згідно договору оренди землі від 08 вересня 2006 року ОСОБА_7 передав належну йому земельну ділянку в оренду ТОВ «АК «Зелена долина» (а.с. 23-24).

Як вбачається з копії державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 20 грудня 2001 року Вилянською сільською радою Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_10, на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2.11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Внницької області (а.с. 34).

08 вересня 2006 року між ОСОБА_10 та ТОВ «АК «Зелена долина» було укладено договір оренди землі № 308 (а.с.37).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 жовтня 2014 року Томашпільською державною нотаріальною конторою ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а належну йому земельну ділянку успадкував ОСОБА_6 (а.с. 35).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕЕ № 535497, виданого 30 жовтня 2014 року Томашпільською державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2.10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована не території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с. 36).

В лютого 2016 року позивачі звернулися до генерального директора ТОВ «АК «Зелена долина» з заявами, в яких просили по закінченню договорів оренди земельних ділянок не проводити польових робіт на належних їм земельних ділянках, оскільки в подальшому вони не планують переукладати договір оренди (а.с. 15, 28, 39).

На дані заяви 12 серпня 2016 року генеральним директором ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» позивачам було надано відповіді в яких зазначено, що:

- договір оренди укладений 08 вересня 2006 року між ОСОБА_6 та ТОВ «АК «Зелена долина», зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 27 червня 2007 року. Строк дії договору становить 10 років та закінчується 27 червня 2017 року (а.с. 17);

- договір оренди укладений 08 вересня 2006 року між ОСОБА_7 та ТОВ «АК «Зелена долина», зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 05 липня 2007 року. Строк дії договору становить 10 років та закінчується 05 липня 2017 року (а.с. 30);

- договір оренди укладений 08 вересня 2006 року між ОСОБА_10 та ТОВ «АК «Зелена долина», зареєстрований у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 27 червня 2017 року. Строк дії договору становить 10 років та закінчується 05 липня 2017 року (а.с. 40).

Задовольняючи позов, суд виходи із того, що сторони за спірними договорами оренди землі погодили істотні умови договорів та підписали їх 8 вересня 2006 року, а також передали земельні ділянки орендарю строком на 10 років, відповідно до умов договору за актом приймання-передачі від 8 вересня 2006 року, тому в силу положення частини 1 статті 638 ЦК України договори є укладеними саме з цього часу і відлік строку оренди підлягає з цього дня. Оскільки відповідно до умов пункту 8 Договорів він укладено на термін 10 років та відповідно до пункту 21 земельні ділянки повертаються власникові у стані не гіршому з тим, у якому їх було одержано в оренду, то відповідно до положення пункту 1 частини 1 статті 31 Закону «Про оренду землі» та частини 1 статті 34 цього Закону відповідач у поновлення прав позивачів має повернути їм спірні земельні ділянки. Суд виходив із того, що оскільки добровільно відповідач не повертає земельні ділянки після закінчення строку на який земельні ділянки передані, то зважаючи на те, що договір є припиненим, а відповідач незаконно утримує земельні ділянки, його слід зобов'язати повернути ці земельні ділянки.

Такі висновки суду є правильними та грунтуються на правильно встановлених обставинах справи.

Доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими і такими, що спростовують висновки суду. Доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Так, не можна погодитись із доводами апеляційної скарги про те, що за вказаних встановлених судом обставин договори оренди набувають чинності і є укладеними з моменту їх державної реєстрації.

З цього питання є правова позиція Верховного Суду України у постанові від 19 лютого 2014 року №6-162 цс13, яку судом першої інстанції правильно застосовано у цій справі та яку в силу положення частини 2 статті 214 ЦПК України суд зобов'язаний враховувати.

За змістом статті 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Посилання у апеляційній скарзі на висновок Верховного Суду України у іншій справі, а саме у постанові від 18 вересня 2013 року №6-99цс13 не спростовують висновку суду першої інстанції, оскільки у цій справі спірні правовідносини не є подібними. У вказаній справі суд виходить із безспірності обставин про момент укладення договору та часу закінчення договору. Суть цього спору зводиться до наявності чи відсутності правових підстав для витребування земельної ділянки від орендаря за умови коли договір оренди землі був укладений та зареєстрований і строк оренди землі не закінчився. Крім того ця правова позиція висловлена у часі раніше ніж та, яку застосовано судом першої інстанції при вирішенні цієї справи.

Отже, оскаржуване рішення суду в основній частині вимог є по суті правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому скасуванню в частині вирішених основних вимог не підлягає.

Разом із тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині щодо стягнутих судом судових витрат по оплаті правової допомоги, а тому в цій частині рішення суду підлягає зміні через наступне.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат за оплату правової допомоги судом першої інстанції не проведено обгрунтованого обрахунку стягуваної суми компенсації цих витрат відповідно до належних доказів про надання такої допомоги. Рішення суду не містить відомостей з чого саме суд виходив визначаючи суму зазначеної компенсації.

Із матеріалів справи вбачається, що адвокату Дунаєву І.Б. за надання правової допомогу кожним із позивачів сплачено по 2500 грн., а всього 7500 грн. (а.с.60).

Разом із тим, із журналу судового засідання вбачається, що адвокат приймав участь у справі 4 та 29 листопада 2016 року та був зайнятий там відповідно 32 та 64 хвилини, всього 96 хвилин (1 година 36 хвилин).

Представником позивачів не надано суду розрахунку з якого вбачалося б, що розмір оплати за надану ним правову допомогу становить саме 2500 грн. виходячи із конкретної допомоги та кількості годин.

Розраховуючи розмір компенсації колегія суддів виходить із мінімальної зарплати 1450 грн. та максимального розміру компенсації за годину надання правової допомоги, а саме 40 % мінімальної заробітної плати, що передбачено статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу». 1450 х 40% = 580 грн. 580 грн. : 60 хвилин = 9,7 грн. - вартість хвилини. 9,67 х 96 хвилин = 928 грн. 32 коп.

Таким чином розмір компенсації за оплату правової допомоги за участь у справі тривалістю 1 година 36 хвилин становить 928 грн. 32 коп.

За таких обставин стягуваний судом розмір компенсації за надання правової допомоги 1160 грн. слід зменшити до 928 грн. 32 коп., що відповідно зменшує розмір всієї суми стягуваних судом судових витрат з 1711 грн. 20 коп. до 1479 грн. 52 коп.

У решті рішення підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» задовольнити частково.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 листопада 2016 року у цій справі в частині визначення судом розміру судових витрат змінити. Зменшити розмір стягуваних судових витрат за надання правової допомоги та розміру всієї суми судових витрат. Стягуваний судом розмір витрат за надання правової допомоги зменшити з 1160 (одна тисяча сто шістдесят) грн. до 928 (дев'ятсот двадцять вісім) грн. 32 коп. та зменшити розмір всієї суми стягуваних судових витрат з 1711 (одна тисяча сімсот одинадцять) грн. 20 коп. до 1479 (одна тисяча чотириста сімдесят дев'ять) грн. 52 коп.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ І.В. Міхасішин

/підпис/ Ю.Б. Войтко

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук