Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді : Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструк С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання : Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного підприємства "Люкс-Темпо", Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення .

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного підприємства "Люкс-Темпо", Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 510 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" 49490 грн. завданої матеріальної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В поданій на рішення апеляційній скарзі представник відповідача вказує на його незаконність в частині стягнення матеріальної шкоди з ПАТ "Страхова компанія "Країна", оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач своєчасно повідомив ПАТ "Страхова компанія "Країна" про настання страхового випадку, а неподання ним протягом року заяви про виплату страхового відшкодування не призвело до неможливості встановити розмір заподіяної шкоди, оскільки страховик був обізнаний про наявність кримінального провадження учасником якого безпосередньо позивач не був.

Проте з такими висновками суду колегія суддів погодитись не може.

За змістом статті 979 ЦК України, статті 16 Закону України № 85/96-ВР «Про страхування» (далі - Закон № 85/96-ВР), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій сторонці (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором.

Згідно із частиною першою статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону № 9161-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 14 цього Закону, - Моторному (транспортному) страховому бюро України (далі - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Закон № 1961-IV (пункт 36.2 статті 36) зобов'язує страховика (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 цього Закону підставами для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як убачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода сталася 22 березня 2013 року. 08 квітня 2013 року ОСОБА_2 (відповідач 1) звернувся до страхової компанії із повідомленням про настання страхового випадку. (а.с.32).

31 серпня 2015 року подав заяву про страхове відшкодування (а.с.21)

Однак, листом ПАТ «Страхова компанія «Країна» від 17 вересня 2015 року № 6331 повідомила, що в зв'язку із тим, що позивач не подав заяву на відшкодування впродовж одного року з моменті скоєння дорожньо-транспортної пригоди тому не має правових підстав для здійснення страхової виплати. (а.с.30) Така відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачем не оскаржена.

Факт звернення позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та подання заяви для здійснення страхової виплати до ПАТ «Страхова компанія «Країна» поза межами одного року з моменті скоєння ДТП, не є підставою для покладання обов'язку з відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, оскільки Законом № 1961-IV передбачено спеціальний порядок звернення потерпілого для отримання страхового відшкодування із страхової компанії, який позивачем дотримано не було.

Оскільки позивач як потерпіла особа не звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Країна» у встановлений річний строк із заявою про виплату страхового відшкодування, тому він втратив право на страхове відшкодування зі страхової компанії, але це не позбавляє його права на відшкодування заподіяної шкоди із винної у ДТП особи в межах строку позовної давності.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріального збитку з ПАТ «Страхова компанія «Країна» , завданого внаслідок ДТП.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 988,990 ЦК України Пунктом 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2017 року в частині стягнення заподіяної шкоди з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" 4469,85 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: