Справа № 219/1315/17
Провадження № 2/219/1478/2017
12 квітня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Брежнева О.А.
за участю секретаря Котинської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2009 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис №04. В період шлюбу у сторін народилася дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між ними не склались, спільне господарство ними не ведеться. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені останні півтора року, між ними всі фізичні та духовні звязки втрачені. У кожного з них окремо існує свій бюджет. Збереження шлюбу є неможливим, а подальше існування формального шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересах їх неповнолітньої дитини. Майновий спір між ними відсутній. Дитина проживає разом з позивачем, спору щодо проживання дитини між сторонами не має. Син проживає разом з нею, відповідач з ними не проживає та не утримує дитину. Син перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач відмовляється надавати допомогу на утримання дитини. Зі свого боку вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб сина, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєві потреби дитини.
Позивач в судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до пункту 5 частини 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України шляхом надсилання судової повістки за місцем його реєстрації, про що є відповідні поштові повідомлення, та телефонограмами, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
Суд, на підставі п. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи.
У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що сторони одружені з 15 серпня 2009 року. Шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Зайцівської сільської ради Артемівського району Донецької області (а.с.5), актовий запис № 04. У сторін народилась дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач, та яка на даний час проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Позивач з відповідачем не проживають однією сімєю, сімейні відношенні припинені, причиною цього є відсутність взаєморозуміння, різниця характерів, різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. Майновий спір та спір про місце проживання дитини між ними відсутній.
Згідно зі ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом. Наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Сторонами не заявлено про спір щодо спільного майна та місця проживання дитини.
Одночасно суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище, а саме «Мельник».
Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітньої дитини.
Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 Сімейного кодексу України.
Разом з тим, позивачем, незважаючи на наявну можливість не надано суду достовірних та достатніх доказів в обґрунтування доводів про той факт, що слід стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на утримання неповнолітньої дитини, оскільки він нерегулярно та не в повному обсязі отримує доходи, та інші істотні обставини, які б підтверджувались письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересу неповнолітньої дитини, і тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, враховуючи вік дитини, матеріальне становище сторін, той факт, що на утриманні у відповідача не має інших утриманців, що відповідач працездатний, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має, та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересу неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 20 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 640 грн. за клопотанням позивача суд залишає за нею.
Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. у доход держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 180-182, 199, 200 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224-225 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 (дівоче прізвище Зубарєва) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 04 від 15 серпня 2009 року розірвати, залишивши позивачу прізвище здобуте у шлюбі, а саме «Мельник».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, аліменти на аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 20 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. на користь держави.
Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.А.Брежнев