Справа № 381/1978/14-ц Головуючий у І інстанції Чернишова Є.Ю.
Провадження № 22-ц/780/309/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 14.02.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду апеляційні скарги ОСОБА_2 та Садівницького товариства «Поляна» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року та рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Садівницького товариства «Поляна», третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_2, Садівницького товариства «Поляна» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Фастівська районна державна адміністрація про визнання недійними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який уточнила під час розгляду справи, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка №26, яка розташована в межах СТ «Поляна», яка отримана у власність на підставі договору дарування від 04.11.2010 року, укладеному між нею та її матірю ОСОБА_4 Після набуття права власності приступити до її використання вона не змогла, оскільки її самовільно захопила ОСОБА_2, яка огородила ділянку парканом, встановила на межі вїзні ворота, а також використовує її не за цільовим призначенням, а саме під тимчасову стоянку особистого транспортного засобу, зберігання будівельних матеріалів ті інше. Також зазначала, що вказана земельна ділянка №26 знаходиться на землях, виділених фірмі «Меблі» для створення колективного саду її працівників, у звязку з чим у 1989 році була надана її матері, яка працювала на цій фірмі майже 15 років, а ОСОБА_2 ніколи не працювала на цьому підприємстві, тому і не мала права на отримання цієї земельної ділянки, враховуючи, що донька ОСОБА_2 отримала від фірми «Меблі» сусідню земельну ділянку №25.

Просила зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою №26, площею 0,0537 га для ведення садівництва, яка розташована в межах садівницького товариства «Поляна» Мотовилівсько-Слобідської сільської ради Фастівського району Київської області та належить їй за договором дарування від 04.11.2010 р., шляхом демонтажу паркану із капітальними воротами на межі її ділянки та відновлення водогону в межах ділянки та приведення земельної ділянки у стан, придатний для її використання за цільовим призначенням.

У серпні 2014 року ОСОБА_2 та Садівниче товариство «Поляна» подали зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Фастівська районна державна адміністрація, мотивуючи тим, що СТ «Поляна» як добровільне обєднання громадян було створено в 1989 році, а ОСОБА_4 була членом СТ «Поляна» з моменту його виникнення і у її користування була виділена земельна ділянка № 26. Проте, в порушення вимог земельного законодавства та статуту Товариства, ОСОБА_4О земельну ділянку № 26 не обробляла, членські внески не сплачувала, систематично ухилялась від участі в загальних роботах товариства, у звязку з чим рішенням зборів уповноважених СТ «Поляна» від 10.07.1999 року за систематичну необробку земельної ділянки та несплату членських внесків ОСОБА_4 (ділянка №26) було виключено із членів садового товариства «Поляна». В подальшому, рішенням загальних зборів СТ «Поляна» від 31.05.2003 року земельну ділянку № 26 було передано ОСОБА_2, члену СТ «Поляна» з 25.06.1994 року, яка сплатила в касу товариства заборгованість по сплаті членських внесків та земельному податку по ділянці № 26 із 1996 року по травень 2003 року.

Також зазначили, що єдиною підставою для прийняття розпорядженням № 474 від 12.06.2007 р. Фастівської РДА про надання дозволу ОСОБА_4 на складання технічної документації із землеустрою та для передачі у приватну власність ОСОБА_4 спірної земельної ділянки №26 в СТ «Поляна» була складена і підписана ОСОБА_5 довідка про членство ОСОБА_4 в товаристві та перебування у її користуванні земельної ділянки, однак ця довідка є неналежним документом, оскільки на момент її видачі ОСОБА_4 вже понад сім з половиною років не була членом садового товариства, а вказана земельна ділянка № 26 перебувала з 2003 року в користуванні ОСОБА_2 Крім того зазначили, що ОСОБА_6 не мала права підписувати таку довідку, оскільки на той час вона вже не була головою товариства, яким в результаті переобрання став ОСОБА_7

Просили визнати ОСОБА_4 особою, яка не набула права на приватизацію земельної ділянки № 26 площею в межах СТ «Поляна»; визнати недійсним та скасувати розпорядження Фастівської районної державної адміністрації Київської області № 474 від 12.06.2007 року «Про надання дозволу громадянам України на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки в межах Томашівської та Мотовиліськослобідської сільської ради Фастівського району Київської області, розпорядження від 12.02.2008 р. №113 «Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_4 для ведення садівництва в Садівницькому товаристві «Поляна» Мотовилівсько - Слобідської сільської ради Фастівського району Київської області»; визнати недійсним Державний акт серії ЯЖ № 238865 на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку; визнати недійсним укладений 04.11.2010 року договір дарування земельної ділянки між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку (номер запису про право власності 235570 від 13.02.2013 року) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В свої запереченнях на зустрічний позов ОСОБА_3 зазначила, що на основі Державного акту на право колективної власності на землю від 14.05.1997 p., виданого СТ «Поляна» за рішенням Мотовилівсько-Слобідської сільської Ради народних депутатів від 18.04.1996 р., кожний член товариства став співвласником колективної власності - земель загального користування (дороги, лісозахисні смуги, зони охорони електромереж), а СТ «Поляна» при цьому не стало розпорядником, а тільки користувачем цих земель. В період з 01.01.2002 р. по 01.01.2013 р. розпорядником земель у Фастівському районі була Фастівська районна державна адміністрація, яка і видала державний акт на право власності на земельну ділянку № 26 в СТ «Поляна» ОСОБА_4 Також зазначила, що зміни у статут СТ були внесені з порушенням процедури.

ОСОБА_4 зазначила, що під час приватизації земельної ділянки не порушувала процедури, вчиняла всі необхідні дії, тому правомірно набула у власність земельну ділянку. Розпорядження Фастівської РДА №474 від 12.06.2007 року та № 113 від 12. 02.2008 року приймались відповідно до вимог діючого законодавства України.

У своєму запереченні на зустрічний позов, третя особа Фастівська РДА в зазначила, що процедуру оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 провела відповідно до встановленого порядку. Крім того зазначила, що ОСОБА_8 та СТ «Поляна є неналежними позивачами, оскільки ОСОБА_8 не надано право користування земельною ділянкою №26 в садівницькому товаристві, а СТ «Поляна» в свою чергу не є розпорядником земель, а є користувачем земель загального користування.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року провадження у справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2, Садівницького товариства «Поляна» в частині позовних вимог про визнання недійсним та скасування розпорядженням Фастівської районної державної адміністрації № 474 від 12.06.2007 року «Про надання дозволу громадянам України на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки в межах Томашівської та Мотовиліськослобідської сільської ради Фастівського району Київської області» було закрито.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року первісний позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди, які створює ОСОБА_2, у користуванні належною ОСОБА_3 на праві власності земельною ділянкою №26, кадастровий номер :01:002:0258, площею 0,0537 га, яка розташована у межах Садівничого товариства «Поляна» у с. Мотовилівська Слобідка Фастівського району Київської області, шляхом демонтажу паркану та приведення земельної ділянки у належний стан, який існував до встановлення паркану. В іншому відмовлено.

Зустрічний позов про визнання недійними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_2 та Садівницького товариства «Поляна» на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 60 грн. 90 коп. з кожного.

Не погоджуючись з такою ухвалою ОСОБА_2 та голова правління СТ «Поляна» подали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу про закриття та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, не погоджуючись також із рішенням суду ОСОБА_2 та голова правління СТ «Поляна» подали апеляційну скаргу мотивуючи тим, що суд при розгляді питання порушив норми матеріального та процесуального права посилаючись на норми ЗУ «Про кооперацію» вважаючи відсутність рішення зборів членів садівничого товариства про вилучення у ОСОБА_4 земельної ділянки підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову, в той час як діючим законодавством не передбачено при виключенні особи із членів СТ, приймати ще й рішення про вилучення у цієї особи земельної ділянки, адже користуватись земельними ділянками в товаристві мають право лише його члени. Тому просять скасувати рішення суду від 10 жовтня 2016 року та ухвалити нове, яким в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 листопада 2016 року було скасовано ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року про закриття провадження в частині позовних вимог та направлено справу в цій частині для продовження розгляду.

За результатом розгляду частини позовних вимог, що стосуються оскарження розпорядження Фастівської районної державної адміністрації № 474 від 12.06.2007 року, рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2016 року у задоволенні цих позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_2 та СТ «Поляна» подали апеляційну скаргу на це рішення посилаючись на порушення судом норм матеріального, процесуального права, просять його скасувати та ухвалити рішення про задоволення цих вимог.

Таким чином у даному апеляційному провадженні, переглядається рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року та рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2016 року, яким було вирішено питання частини зустрічних позовних вимог після скасування закриття провадження щодо їх вирішення.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, приходить до наступного.

Задовольняючи частково первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 вступивши до членів СТ «Поляна», на законних підставах набула право на користування земельною ділянкою, таке право за останньою не припинялось, на момент видачі їй державного акту, земельна ділянка іншим особам не належала, тому ОСОБА_4 у встановленому законом порядку набула право власності на спірну земельну ділянку. При цьому виходячи, що передання цієї земельної ділянки ОСОБА_2 є незаконним, суд, з урахуванням положень ст. 152 ЗК України, вважав необхідним захистити порушене право ОСОБА_3 шляхом усунення перешкод, яке здійснює ОСОБА_2, звільнення даної земельної ділянки від побудованого ОСОБА_2 паркану та приведення земельної ділянки у належний стан, який існував до встановлення паркану.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується не в повній мірі.

Так, судом встановлено, що відповідно до державного акта на право колективної власності на землю серія Б №086917 від 1989 pоку (т.4 а.с.75-76), Українському республіканському оптово-роздрібному обєднанню з торгівлі меблями «Меблі» передається в безстрокове користування 1,5 га землі для організації колективних садів.

ОСОБА_4, відповідно до списку членів СТ «Поляна» Українського республіканського оптово-роздрібного об'єднання фірми «Меблі», затвердженого рішенням адміністрації та профкому від 17.03.1989 року, одержала в користування земельну ділянку № 26 (т.3 а.с.126).

Відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серія KB № /29 від 14.05.1997 pоку (т.4 а.с.78), виданого на підставі рішення Мотовилівсько-Слобідської сільської Ради народних депутатів від 18.04.1996 року, СТ «Поляна» передається у колективну власність 3,5 га землі для загального користування.

Крім того, судом встановлено, що відносно земельної ділянки №26 не приймались рішення про припинення за ОСОБА_4 права користування.

При цьому, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що спірна земельна ділянка №26 з 2003 року знаходиться в користування ОСОБА_2 (т.1 а.с.163).

Розпорядженням Фастівської районної державної адміністрації № 474 від 12.06.2007 року «Про надання дозволу громадянам України на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки в межах Томашівської та Мотовиліськослобідської сільської ради Фастівського району Київської області» (т.1 а.с.219-220) надано дозвіл гр. ОСОБА_4 на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку №26 у СТ «Поляна».

Підставою прийняття цього розпорядження стала заява ОСОБА_4 про передачу їй безкоштовно у приватну власність земельної ділянки №26 (т.1 а.с.221) та відповідні документи, зокрема, довідка СТ «Поляна» № 7 від 02.06.2007 року (т.1 а.с.222), що підписана головою правління ОСОБА_5 та скріплена печаткою, про членство ОСОБА_4 у СТ «Поляна».

Розпорядженням Фастівської районної державної адміністрації № 113 від 12.02.2008 року (т.1 а.с.223) затверджена технічна документація та ОСОБА_4 передана у власність земельна №26 в СТ «Поляна» в межах Мотовилісько-Слобідської сільської ради Фастівського району Київської області.

Управлінням земельних ресурсів у Фастівському районі Київської області 31.07.2008 року виданий ОСОБА_4О державний акт серії ЯЖ № 238865 на право власності на земельну ділянку площею 0,0537 га, яка розташована у межах Садівничого товариства «Поляна» у с. Мотовилівська Слобідка Фастівського району Київської області (т.1 а.с.181).

В подальшому, відповідно до договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 415, ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 належну дарувальнику на праві власності земельну ділянку в Фастівському районі, Київської області, Мотовилівсько-Слобідської сільської ради, С/Т «Поляна», площею 0,0537 га, кадастровий № :01:002:0258 (т.1 а.с.4).

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.02.2013 року за № 235570 (т.1 а.с.5).

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення зустрічного позову, оскільки ОСОБА_4 як законний власник земельної ділянки розпорядилась нею шляхом вчинення договору дарування із відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_3, даний правочин є правомірним і підстав для визнання його недійсним немає.

Проте, вирішуючи спір щодо первісних позовних вимог, суд першої інстанції не врахував вимог ст.387 ЦК України та не узяв до уваги того, що спірна земельна ділянка з 2003 року знаходиться в користуванні ОСОБА_2, в звязку з чим помилково застосував спосіб, що не підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Про витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння позовні вимоги не ставились.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Отже, колегія суддів враховуючи що позовні вимоги стосуються усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивачкою шляхом звільнення даної земельної ділянки від побудованого ОСОБА_2 паркану та приведення земельної ділянки у належний стан, який існував до встановлення паркану, при цьому спірна земельна ділянка тривалий час знаходиться в користуванні ОСОБА_2, а позовні вимоги про витребування спірної земельної ділянки з володіння останньої не заявлені та не ставляться, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 в заявлених нею межах та відсутність правових підстав для їх задоволення.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції від 10 жовтня 2016 року підлягає скасуванню в частині задоволення первісного позову ОСОБА_3 та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог. В решті рішення суду підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Садівницького товариства «Поляна» задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року скасувати в частині задоволення первісного позову ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В решті рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року та рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :