Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/961/17
Провадження 2/215/897/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді - Дудікова А.В.,

при секретарі - Уваровій Л.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву представника публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ПАТ КБ ПриватБанк (далі Банк) звернувся до суду з указаним позовом.

Разом з позовною заявою, представник позивача направив до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 частину квартири загальною площею 36,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 12.07.2012 відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань станом на 05.12.2016 утворилась заборгованість в розмірі 46 920,51 грн., а тому позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Згідно відомостей, які містяться в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідачу на праві власності належить 1/3 частина квартири 67, розташованої у м. Кривий Ріг по вул. Косигіна, буд. 19.

На підставі вищевикладеного просив заяву задовольнити.

У судовому засідання представник позивача заяву підтримав, з підстав та доводів наведених в ній.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2012 ОСОБА_2 отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 4 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Позов містить посилання про те, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань станом на 05.12.2016 утворилась заборгованість в розмірі 46 920,51 грн.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Однак позивачем не надано суду будь-яких доказів щодо намагань відповідача здійснити продаж належної йому на праві власності 1/3 частки квартири, з метою уникнення, його реалізації під час виконавчого провадження за рішенням суду, в разі задоволення позову, представником позивача не зазначено, а також не надано доказів, що саме невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову на даній стадії розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 151-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину квартири - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровськоїобласті, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: