Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Монич О.В.

при секретарі - Пассер М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 18 листопада 1995 р. було укладено шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, більше чотирьох років не живуть однією сімєю та неповязані спільним побутом, спільного господарства не ведуть.

Просить суд шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати.

Позивач в судове засіданні не зявилася, надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 18 листопада 1995 року який зареєстрували у Середнянській селищній Раді народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області серії І-ФМ № 273172 від 18.11.1995 р.

Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, їх шлюб існує лише формально, більше чотирьох років не живуть однією сімєю та неповязані спільним побутом, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати.

Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір за подання заяви про розірвання шлюбу у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст. 24, ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4,5,14,60,208,209,212-215,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб укладений 18 листопада 1995 у Середнянській селищній Раді народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області серії І-ФМ № 273172 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч.2 ст.115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, згідно ч.4 ст.115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Головуюча Монич О.В.