Справа № 417/2900/16-ц
Провадження № 6/417/3/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. с. Марківка Луганська область

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Грибєнік О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача у виконавчому провадженні,-

встановив:

10.01.2017 заявник звернувся до суду з заявою про заміну первісного стягувача Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" по цивільній справі №417/2900/16-ц.

Заяву обґрунтовує тим, що 11 жовтня 2016 року Марківським районним судом Луганської області ухвалено рішення №417/2900/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500987003 від 13.11.2015 в сумі 61 809,63 грн. та судового збору у розмірі 1 356,06 грн.

15.08.2016р. між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ " та Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" укладено договір факторингу №2016-2АБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №500987003 від 13.11.2015р. перейшло до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Таким чином заявник вважає, що на підставі ст.512,514 ЦК України та ст.378,371 ЦПК України необхідно замінити стягувача Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія". При цьому посилається на правову позицію висловлену Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс 13.

Сторони та заінтересована особа в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду питання про заміну стягувача.

Представник заінтересованої особи ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника (а.с.82)

ПАТ «Альфа-Банк» про день час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином про що свідчить роздруківка зі штриховим ідентифікатором 436 (а.с.84) проте його представник в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, заперечень з приводу заяви не надано, клопотань про відкладення судового засідання не було.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Справи Камянобрідського районного суду м. Луганська", оскільки він зареєстрований на тимчасовоокупованій території України куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції (а.с.80).

Відповідно до положень ч.2 ст. 378 ЦПК неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, тому суд вважав за можливе розглянути справу за наявними письмовими доказами справи.

В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши заяву та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

11 жовтня 2016 року Марківським районним судом Луганської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі №417/2900/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500987003 від 13.11.2015 в сумі 61 809,63 грн. та судового збору в розмірі 1 356,06 грн (а.с.39-42) яке представник позивача отримав 20.10.2016 року (а.с.45)

10.01.2017 Марківським районним судом Луганської області отримано заяву ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну стягувача (а.с.46), яка була направлена до суду згідно штампу на конверті 27.12.2016 року (а.с.60)

15.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" (Клієнтом) та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ " (Фактором) укладено договір факторингу №2016-2АБ/ДГ, відповідно до якого Клієнт уступає Фактору , а Фактор набуває права належне Клієнтові Право вимоги до Боржників за договорами перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору (п.2.1 Договору Факторингу).

Цього ж дня 15.08.2016 було підписано відповідний акт приймання - передачі реєстру боржників (а.с.50)

Згідно витягу з реєстру боржників №1-1 від 15.08.2016 під номером 2485 значиться ОСОБА_1, договір №500987003 від 13.11.2015р., що має заборгованість 62921,85 грн(а.с.51)

Станом на 14.02.2017 (день розгляду заяви) заочне рішення Марківського районного суду Луганської області від 11.10.2016 не набрало законної сили, виконавчий лист не видавався.

Таким чином судом встановлено, що заявник необхідність заміни стягувача пов'язує із наявністю Договору факторингу №2016-2АБ/ДГ від 15.08.2016 укладеного між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" (Клієнтом) та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ " (Фактором).

Суд вирішуючи питання, щодо можливості задоволення заяви виходить з наступного.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Зобовязання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, повязаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Факторингові правовідносини є різновидом відносин з цесії (відступлення права вимоги). Згідно із ст.ст. 512, 513, 514 ЦК України, із особливостями, що встановлені положеннями цього Кодексу, які регулюють факторингові відносини, фактор набуває права вимоги до боржника за зобовязаннями, які боржник має перед первісним кредитором.

Так частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Системиний аналіз положень , ст. 512, 514 ЦК України, свідчить про те, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги

Крім того це узгоджується і з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс 13.

Таким чином суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну стягувача обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.512,514, правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс 13, суд-

ухвалив:

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 417/2900/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромза кредитним договором №500987003 від 13.11.2015 в сумі 61 809,63 грн. та судового збору у розмірі 1 356,06 грн.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд Луганської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М.Шкиря