Провадження № 2-о/742/17/17
Єдиний унікальний № 742/54/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря Ринді Л.А., представника заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Малодівицька селищна рада, Прилуцького району, Чернігівської області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Аргументує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, з яким вона проживала за адресою : АДРЕСА_1, однією сім»єю без реєстрації шлюбу та вони спільно вели господарство з 1990 року та знаходилась на його утриманні до дня смерті останнього. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне покійному майно. Вона фактично вступила в управління й володіння спадкового майна, продовжує проживати за вищевказаною адресою. Звернувшись з заявою до Прилуцької районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті, заявниця отримала відмову у зв»язку з відсутністю документального підтвердження факту перебування на утриманні спадкодавця, тому вона звернулася з відповідною заявою до суду.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги.

Представник Малодівицької селищної ради, Прилуцького району, Чернігівської області в судове засідання не з»явився, але попередньо надіслав лист в якому просить розглядати справу без їх участі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що з 1990 року заявниця ніде не працювала, а потім пішла на пенсію. ОСОБА_3 працював в колгоспі «Прогрес». Він та заявниця не були одружені, дітей у них не було. Також підтвердила факт, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні ОСОБА_3 до часу його смерті.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що до 1990 року ОСОБА_3 жив сам. Потім з ним почала проживати ОСОБА_2 Остання у зв»язку із незадовільним станом здоров»я отримувала пенсію, а ОСОБА_3 працював. Крім того ОСОБА_2 перебувала на утриманні ОСОБА_3

Вислухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши і проаналізувавши наявні докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3 в с.Мала Дівиця, Прилуцького району, Чернігівської області(а.с.9)

Відповідно довідки виданої Малодівицькою селищною радою №2087 від 27 грудня 2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживав за адресою : АДРЕСА_1, разом із своєю співмешканкою ОСОБА_2 з 20 липня 1990 року до дня його смерті. Вони вели спільне господарство. ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння майном домашнього вжитку(а.с.6)

Згідно довідки №258 від 24 січня 2017 року, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, дійсно працював в колгоспі «Прогрес» фуражиром і з 1990 по 1998 року отримував заробітну плату(а.с.23).

У відповідності до довідки №515/03 від 02.02.2017 року виданої Прилуцьким об»єднаним управлінням пенсійного фонду України в Чернігівській області, ОСОБА_2 з 02 січня 1991 року по 31 серпня 1999 року отримувала пенсію(а.с.29)

Вiдповiдно до п.2 ч.1 ст.256 ЦПК Укpаїни суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно ч.2 ст.1265 ЦК України, утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім»ї спадкодавця, але не менш як п»ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як роз'яснено в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. При тому правові наслідки факту перебування особи на утриманні для отримання спадщини виникають в тому випадку, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був неповнолітньою або непрацездатною особою, яка не була членом сім»ї спадкодавця і перебувала на його утриманні не менше як пять років.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що метою встановлення зазначеного факту є прийняття заявником спадщини.

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Як роз'яснено в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідну, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. При тому правові наслідки факту перебування особи на утриманні для отримання спадщини виникають в тому випадку, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що за період з 1990 по 1998 рік доходи які отримував ОСОБА_3 значно перевищували доходи ОСОБА_2 Допомога, яка надавалася заявниці її співмешканцем ОСОБА_3, була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, а тому є всі підстави для встановлення факту перебування її на утриманні у останнього з 1990 року до часу смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,61,209,212-215,218, 256-258 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувала на утриманні ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, з 1990 року до часу його смерті (ІНФОРМАЦІЯ_5).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В.Коваленко