№ 336/7290/16-ц
пр. № 2/336/506/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_4, вказавши, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після досягнення дитиною віку двох років ОСОБА_4 залишив родину та сторони припинили шлюбні стосунки та мешкають окремо. З того часу відповідач ОСОБА_4 не виконує свої батьківські обов'язки, не спілкується з сином, не піклується про його життя та розвиток, не надає матеріальної допомоги. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина у звязку з невиконанням ОСОБА_4 своїх батьківських обовязків.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги повністю підтримали. Позивач пояснила додатково, що ОСОБА_4 був судимим до народження дитини та укладення між ними шлюбу, а після того як залишив родину також засуджувався за скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. З того часу, як відповідач пішов з родини він не дзвонив сину, не цікавився його здоровям, не відвідував навчальний заклад, де навчається син, не поздоровляв з днями народження, хоча, мешкаючи поблизу, мав таку можливість. Також позивач вказувала, що за рішенням суду з ОСОБА_4 стягнуті аліменти, але фактично рішення суду не виконується, наявна заборгованість за аліментами.

Представник позивача вказувала, що ОСОБА_4 не виконує своїх батьківських обов'язків, у звязку з чим наявні підстави для позбавлення його батьківських прав.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, в судовому засіданні пояснила, що органом опіки та піклування наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судовими повістками, направленими за зареєстрованим місцем проживання. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

При вивченні наданих сторонами доказів судом встановлено наступне.

Батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_4, про що зазначено у свідоцтві про народження (а.с. 4).

Неповнолітній ОСОБА_5 зареєстрований проживаючим разом із матірю позивачем по справі ОСОБА_1, що підтверджено довідкою (а.с. 5).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.12.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірваний.

Також за рішенням суду з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 стягнуті аліменти, натомість відповідно до довідки державного виконавця від 15.11.2016 року станом на 01.11.2016 року заборгованість по аліментам становить 71887,555 гривень (а.с. 7).

З характеристик ЗНВК «Вибір», де навчається ОСОБА_5, а також ЗОГО «ЗОФРБВ», який відвідує ОСОБА_5 (а.с. 10, 11) вбачається, що батько ОСОБА_5 до навчального закладу та спортивної секції не звертався, батьківські збори та тренування сина не відвідує.

Відповідно до висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 03.02.2017 року визнано доцільним позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_5 (а.с. 38-39).

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2010 року ОСОБА_4 визначний винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 1, ст. 27 ч. 5 ст. 309 ч. 1 КК України, та засуджений до 1 року 6 місяців позбавлення волі (а.с. 45-48).

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2012 року ОСОБА_4 визначний винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ст. 309 ч. 2, ст. 307 ч. 2 КК України, та засуджений до трьох років позбавлення волі (а.с. 41-44).

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789 від 27.02.1991 року, вказує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 27 Конвенції визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Досліджені судом письмові докази у своїй сукупності підтверджують підстави, на які посилалась позивач як на підставу для позбавлення відповідача батьківських прав, а саме ОСОБА_4 не цікавиться життям ОСОБА_5, не прагне спілкування із сином, не приймає участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, не надає йому матеріальної допомоги.

Крім того, спосіб життя ОСОБА_4, який являється особою, яка двічі засуджувалась за скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а у 2003 році також ОСОБА_4 засуджувався і за скоєння злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, переконує суд у тому, що він як батько неповнолітнього хлопчика не керується такими духовними та моральними цінностями, які б дозволили йому виховувати сина у дусі поваги до закону, дотримання суспільних та етичних норм, тощо.

Проаналізувавши вивчені по справі докази, заслухавши учасників провадження, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 батьківські обов'язки належним чином не виконує, долею дитини не цікавиться, участі в утриманні та вихованні сина не приймає, тому є передбачені законом підстави для позбавлення його батьківських прав.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 гривень (п'ятсот пятдесят одна гривні 20 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк