Справа № 750/5380/13-ц
Провадження № 8/750/1/17
У Х В А Л А

09 лютого 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

за участю сторін, представників сторін та представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.10.2013 року та просить його скасувати, прийнявши у даній справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги про визнання незаконним п.п. 1.1 п. 1 рішення 24 сесії 6 скликання ОСОБА_2 міської ради від 31 серпня 2012 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельні ділянки громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за давністю користування», яким було надано відповідний дозвіл ОСОБА_4 на земельну ділянку по вул. Фікселя, 28 А.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що висновки, викладені в судових рішеннях, а саме: Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 р. та Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2015 року , постанови ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 21.07.2016 р. та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016 р., є підставою перегляду рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами, оскільки в наведених судових рішеннях встановлено юридичний факт, що позивач, набувши право власності на житловий будинок 28 по вул. Фікселя в м. Чернігові, набув право користування земельною ділянкою 1000,0 кв.м. за вказаною адресою, що спростовує обставини, встановлені судом на час розгляду даної справи, та які мають важливе значення для її розгляду, тобто спростовують висновки суду, які викладені у рішенні від 29.10.2013 року про те, що ОСОБА_1 згідно із ст. 88 ЗК України ( в редакції 1970 року) не міг набути право користування земельною ділянкою 28 по вул. Фікселя в м. Чернігові, оскільки граничний розмір земельної ділянки в містах для індивідуального будівництва в 1979 році не міг перевищувати 0,06 га, що є меншим ніж фактична спірна земельна ділянка, тому відповідач-1 мав право у відповідності до ст. 79-1 Земельного кодексу України здійснити формування нової земельної ділянки по вул. Фікселя, 28-а, тому підстав відмови ОСОБА_4 у розгляді заяви про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою не було згідно ч.7 ст. 118 ЗК України, тому оскаржуване рішення прийняте у повній відповідності до вимог ст. 118 ЗК України.

Заявник вважає, що зазначені ним нововиявлені обставини підтверджуються фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

В судовому засіданні представники заявника підтримали заяву та просили її задовольнити, відповідач ОСОБА_3 та її представник, представник відповідача ОСОБА_2 міської ради та третьої особи Управління земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради проти задоволення заяви заперечували, посилаючись на її безпідставність

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 18 грудня 2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_2 міської ради від 31 серпня 2012 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельні ділянки громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за давністю користування», яким було надано відповідний дозвіл ОСОБА_4 на земельну ділянку по вул. Фікселя, 28-а.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20 січня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження з підстав необґрунтованості касаційної скарги.

Зі змісту зазначених рішень вбачається, що вони вмотивовані тим, що ОСОБА_2 міська рада при прийнятті оскаржуваного рішення діяла в межах закону, у повній відповідності до вимог ст. 118 ЗК України.

Відповідно до ст. 363ЦПК Українирішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у звязку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ. Ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції, якою було відхилено скаргу на рішення суду першої чи апеляційної інстанції, в разі перегляду рішення чи ухвали у звязку з нововиявленими обставинами втрачає законну силу.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» встановлено, що перегляд у звязку з нововиявленими обставинами судових рішень апеляційної чи касаційної інстанції, якими змінено або ухвалено нове рішення, здійснюється судом, який змінив або ухвалив нове рішення. У випадку коли після перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку воно було залишено без змін, його перегляд у звязку з нововиявленими обставинами здійснюється судом першої інстанції, який ухвалив це рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному зясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362,364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у звязку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Враховуючи те, що заявником не було надано суду доказів щодо підстав наявності нововиявлених обставин, істотних для справи, що не були і не могли бути йому відомі під час розгляду даної справи, оцінюючи доводи заявника, суд вважає, що ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме, на висновки, викладені в судових рішеннях Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 р., Вищого адміністративного суду України від 11 листопада 2015 року, ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 21.07.2016 р. та Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016 р., не можна вважати нововиявленими обставинами в розумінні п.1. ч.2 ст.362 ЦПК України, оскільки викладені в них обставини жодним чином не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час розгляду даної справи, беручи до уваги те, що усі істотні для справи обставини, встановлені зазначеними судовими рішеннями, були відомі позивачу у 2013 році та він посилався на такі під час розгляду даної справи.

Таким чином, заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 231-233, 293, 361 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів після проголошення в порядку статті 294 ЦПК України.

Суддя: