Справа №639/2534/17
Провадження №2/639/1389/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М. , розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення суду та відшкодування моральної шкоди ,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 26.04.2017 звернулася до суду з заявою про визнання недійсним рішення суду та відшкодування моральної шкоди .

На підставі задоволеного ухвалою суду від 28.04.2017 заявленого самовідводу судді Іванової І.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями..

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2017 вказана цивільна справа передана до провадження судді Гаврилюк С.М.

Згідно частини 1 статті 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21, ЦПК України, суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Так, відповідно до п.4 ч.1 статті 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Суддя Гаврилюк С.М заявила самовідвід у звязку з тим, що ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м. Харкова було подано заяви про неврегульований , на думку заявника , реальний конфлікт інтересів судді з ОСОБА_1 та у зв'язку з чим до отримання Рішення НАЗК про відсутність вказаного конфлікту інтересів суд під головуванням судді Гаврилюк С.М. не може розглядати справи , в яких стороною є ОСОБА_1

В обгрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 до суду надано копію витягу з кримінального провадження № 0000964 від 20.05.2014 року та лист представника Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 18 травня 2016 року про відкриття провадження за зверненням ОСОБА_1 стосовно порушення Жовтневим районним судом м. Харкова та іншими особами її права на інформацію.

Заступником прокурора Жовтневого району м. Харкова старшим радником юстиції ОСОБА_2 листом від 21.05.2015 року повідомлено голову Жовтневого районного суду м. Харкова, що за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000964 слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 20.12.2014 року винесено постанову про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України та на підтвердження вказаних обставин додано копію відповідної постанови від 20.12.2014 року.

Суддя Гаврилюк С.М. поважає честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснює правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак

Відповідно до частини 1статті 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Так, згідно статті 20 ЦПК України суддя, не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїх рішеннях ЕСПЛ неодноразово зазначав, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Суддя Гаврилюк С.М. з огляду на вище викладене, відповідно до вимог, передбачених ч.1, ч.3 ст. 23 ЦПК України , не допускаючи сумнівів учасників процесу у обєктивності та неупередженості суду та необхідністю розгляду справи, відповідно до статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , вважає за необхідне заявити самовідвід по вказаній цивільній справі.

Суддя Гаврилюк С.М., враховуючи вказані вище обставини , вважає, що розгляд цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення суду та відшкодування моральної шкоди нею неможливий, оскільки у сторін можуть виникнути сумніви в обєктивності та неупередженості суду . З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність задовольнити самовідвід та передати справу до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ст. 11-1 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20, 21,23 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заявлений самовідвід судді Гаврилюк С.М. . по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення суду та відшкодування моральної шкодиє

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення суду та відшкодування моральної шкоди передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Гаврилюк