Справа № 314/1037/17 Провадження № 2/314/663/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03.04.2017 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Беспалько Т. Д.

при секретарі: Печонкіній В. П. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

02 вересня 2014 року померла ОСОБА_3, котра проживала зі разом з позивачем. Відповідач, дочка спадкодавиці, спадщину у встановлені строки не прийняла тому позивач є єдиною спадкоємицею, котра спадщину прийняла.

Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається із житлового будинку за адресою: м.Вільнянськ, вул.Канарєєва, 35.

Звернутись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у неї немає можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності цього будинку спадкодавцеві, що є необхідним відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1218 ЦКУ встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1270 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦКУ встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.3 ст.1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, тому відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на майно моєї померлої матері не може бути перешкодою в реалізації мого права на спадщину.

В судовому засіданні позивач наполягає на своїх позовних вимогах.

Відповідач у судове засідання не зявився про дату та час слухання справи був повідомлений судом належним чином та надав суду повідомлення про розгляд справи без його участі, про відсутність заперечень на позовну заяву, та просить суд позовні вимоги задовольнити.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд розглядає дану цивільну справу за наявністю у справі доказів, ухвалює заочне рішення, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №304591, виданим ВДРАЦС РС Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області 02.09.2014 року.

Факт проживання позивача зі спадклдавцем з 20.10.2006 року, підтверджується штампом в паспорті позивача.

Відповідно до ст.1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Стаття 1275 Цивільного кодексу України визначає правові наслідки відмови від прийняття спадщини - якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Відповідно до п.4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, узагальненої в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, узагальненої в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо, тому надаю суду копії технічного паспорту на житловий будинок та копії Договору купівлі-продажу від 06.06.1990 року р.№814 і Договору дарування від 28.04.1983 року р.№469, власником в яких значиться .

Відповідно до ч.5 ст. 1270 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦКУ встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.3 ст.1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, тому відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на майно мого померлого не може бути перешкодою в реалізації мого права на спадщину.

Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, узагальненої в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Керуючись ст.ст. 209, 114, 212-215, 224 ЦПК України, книгою шостою Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

2. Визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок за адресою: місто Вільнянськ Запорзької області, вул.Канарєєва, 35 (тридцять п'ять).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.Д.Беспалько

03.04.2017