провадження 2/712/ 547 /17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кузьменка В.А.

при секретарі - Коваль М.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТ Інвест» ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТІнвест» про поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТ Інвест» ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТІнвест» про поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В заяві вказує, що з січня 1999року він працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОСТІнвест» на посаді заступника директора з кадрової роботи. Наказом № 21-к від 07.11.2016р. він був звільнений з роботи у звязку зі скороченням штату згідно з п.1 ст.40 КЗпП України з 16 листопада 2016р. З 04.11.2016р. по 16.11.2016року він перебував на лікарняному. Вважає звільнення незаконним оскільки на його думку відповідач, директор «товариства» ОСОБА_2 грубо порушив п. 1 ст.40 КЗпП України про порядок звільнення: а саме йому не була запропонована ніяка інша робота в «товаристві», допущено звільнення з роботи з 16.11.2016р. в період його тимчасової непрацездатності з 04.11.2016р. по 16.11.2016р. включно, а наказ №21-К від 07.11.2016р виданий з можливою фальсифікацією.

Оскільки товариствое не має профспілкової організації, а також комісії по трудових спорах він змушений звертатись до суду для вирішення даного питання..

Просить суд поновити його на роботі в товаристві «ОСТ-Інвест» на посаді замісника директора, з посадовим окладом 8 (вісім) тисяч гривень щомісячно, виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.11.2016р. по дату прийняття судового рішення та стягнути з відповідачів 250 (двісті п'ятдесят тисяч гривень) за заподіяну йому товариством «ОСТ-Інвест» моральної шкоди у зв»язку з незаконним звільненням, що привело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і додаткових зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги та просив суд їх задоволити з підстав викладених в позові, просить скасувати наказ № 21-к від 07.11.2016р. про його звільнення, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.11.2016р. по дату прийняття судового рішення та стягнути з відповідачів 250 (двісті п'ятдесят тисяч гривень) за заподіяну йому товариством «ОСТ-Інвест» моральної шкоди у зв»язку з незаконним звільненням.

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТІнвест» ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, був повідомлений про день та час розгляду справи, причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача товариства «ОСТ-Інвест» ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та просив суд в позові відмовити. Додав письмові заперечення щодо позовних вимог та пояснив, що у зв'язку із фінансовою скрутою рішенням зборів учасників ТОВ «Ост-Інвест» від 17 лютого 2016року були внесені зміни до штатного розпису товариства і з 31 жовтня 2016року посада заступника директора з кадрової роботи була скорочена.

Наказом по товариству від 7 вересня 2016 року №14-К позивач був повідомлений про наступне вивільнення з роботи.

07 листопада 2016 року по товариству був виданий наказ № 21- К про звільнення позивача з роботи за скороченням штату працівників.

08 листопада 2016 року позивач за видатковим ордером отримав всі належні йому грошові кошти, в тому числі компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу.

17 листопада 2016 року позивач пред'явив лист непрацездатності, відповідно до якого він з 4 по 16 листопада 2016року хворів.

Відповідач наказом 26-К від 17 листопада 2016 року скасував вищеназваний наказ №21 - К від 7 листопада 2016 року. Цим наказом позивач був звільнений з роботи за скороченням штату працівників з 17 листопада 2016 року.

Вважають наказ про звільнення позивача з роботи було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- з січня 1999року позивач ОСОБА_1 працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОСТ Інвест» на посаді заступника директора з кадрової роботи.

- у зв'язку із фінансовою скрутою рішенням зборів учасників ТОВ «Ост-Інвест» від 17 лютого 2016року були внесені зміни до штатного розпису товариства і з 31 жовтня 2016 року посада заступника директора з кадрової роботи була скорочена.

- наказом по товариству від 7 вересня 2016 року №14-К позивач ОСОБА_1 був повідомлений про наступне вивільнення з роботи.

- 07 листопада 2016 року по товариству був виданий наказ № 21- К про звільнення позивача ОСОБА_1 з роботи за скороченням штату працівників.

- 08 листопада 2016року позивач ОСОБА_1 за видатковим ордером отримав всі належні йому грошові кошти, в тому числі компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу.

- відповідно до листка непрацездатності позивач ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 4 по 16 листопада 2016року .

- ТОВ «Ост-Інвест» наказом 26-К від 17 листопада 2016 року скасував наказ №21 - К від 7 листопада 2016 року про звільненя позивача ОСОБА_1

- наказом від 17 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 був звільнений з роботи за скороченням штату працівників за ст. 40 ч.1 п.1 КЗпП України з 17.11.2016р..

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган може розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. При цьому звільнення з таких підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Як було встановлено в судовому засіданні у зв'язку із фінансовою скрутою рішенням зборів учасників ТОВ «Ост-Інвест» від 17 лютого 2016року були внесені зміни до штатного розпису товариства і з 31 жовтня 2016 року посада заступника директора з кадрової роботи була скорочена.

Наказом по товариству від 7 вересня 2016 року №14-К позивач ОСОБА_1 був повідомлений про наступне вивільнення з роботи.

07 листопада 2016 року по товариству був виданий наказ № 21- К про звільнення позивача ОСОБА_1 з роботи за скороченням штату працівників.

В судовому засіданні встановлено, що інших посад які б можливо було запропонувати позивачу ОСОБА_1 на момент звільнення на підприємстві не було.

08 листопада 2016року позивач ОСОБА_1 за видатковим ордером отримав всі належні йому грошові кошти, в тому числі компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу, що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні.

Відповідно до листка непрацездатності позивач ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 04 по 16 листопада 2016року .

Відповідач ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» наказом 26-К від 17 листопада 2016 року скасував наказ №21 - К від 7 листопада 2016 року про звільнення позивача ОСОБА_1

Наказом № 26-к від 17 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 був звільнений з роботи за скороченням штату працівників за ст. 40 ч.1 п.1 КЗпП України з 17.11.2016р.

В судовому засідані встановлено, що позивач в позовній заяві ставить питання про скасування наказу № 21 к від 07.11.2016р., поновлення його на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В судовому засіданні також встановлено, що даний наказ скасовано наказом по підприємству ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» №26-К від 17 листопада 2016року, а тому суд вважає що на день розгляду справи відсутній спір щодо незаконного звільнення позивача згідно наказу № 21-к від 07.11.2016р. Інших вимог позивачем в судовому засіданні заявлено не було.

Крім того в судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 був попереджений про скорочення займаної посади та звільнення за 2 місяці, був ознайомлений особисто під підпис в наказі № 14-к від 07.09.2016р., інших посад які б можливо було запропонувати позивачу ОСОБА_1 на момент звільнення на підприємстві не було, відсутній сам наказ про звільнення ОСОБА_1 від 07.11.2016р № 21-к, а тому за таких підстав позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

Суд не вбачає підстав і для задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, оскільки вони є похідним від вимог про поновлення на роботі, які не задоволені судом.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, вислухавши сторони та їх представників, свідків, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку що позиваем не доведено в судовому засіданні обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 40 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.92 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТІНВЕСТ» ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТІНВЕСТ» про поновлення на роботі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В.А.Кузьменко