Справа № 203/3656/16-ц
09 лютого 2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Булеці А.В.
за участю представника позивача - ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачка в судове засіданні повторно не зявилась, про причини неявки не повідомила.
В звязку з цим, судом з урахуванням думки представника позивача та у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За змістом ст.ст.525,526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст.611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
З заяви про надання кредиту та Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам, які разом становлять договір про надання банківських послуг (кредитний договір), сторонами було визначено остаточною датою повернення кредиту та сплати процентів до 28.02.2008 року (п.п.3.2.2,3.2.3 Умов).
А п.п.5.1,5.3 Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам встановлено відповідальність позичальника за порушення зобовязань щодо своєчасного погашення кредиту та процентів у вигляді пені та штрафів.
Виходячи із системного аналізу ст.ст.525,526,599,611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.
Щодо стягнення з відповідачки на користь банку штрафу у вигляді фіксованої частини та процентної складової, суд враховує наступне.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року №6-2003цс15 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.
А тому, в задоволенні позову банку в частині стягнення з відповідачки штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 614 грн. 36 коп., слід відмовити.
Відповідно до ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.525,526,527,549,599,611,631,1054 ЦК України, ст.ст.10,11, 27,31,57-60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1378 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.Ю.Казак