Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з травня 2014 року до червня 2016 року, від спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, їхня сім»я розпалася, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, сама позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, коштів, які вона отримує, недостатньо для забезпечення потреб дитини, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття.

До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою позивача.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Позивач разом з сином проживають та зареєстровані АДРЕСА_1.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС УДМС України в Київській області, відповідач зареєстрований по АДРЕСА_2.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоров»я, доказів того, що на його утриманні перебувають неповнолітні діти, суду не надано.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

А тому відповідно до ст.183 СК України суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивача на утримання сина -1/4 частину всіх видів заробітку /доходу/ відповідача з врахуванням всіх вищенаведених обставин.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову, в даному випадку - з 18.11.2016 року.

На підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, а відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн.20 коп.

За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 180,182,183,191 СК України, ст.ст.10,60, 88, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця села Товстий Ліс Чорнобильського району Київської області, проживаючого АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, яка проживає по АДРЕСА_1, на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя А. М. Дмитренко