Провадження № 2/161/379/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 квітня 2017 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючої судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом кредитної спілки «Волинська» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи його тим, що 25.05.2007 року між кредитною спілкою «Волинська» (надалі -КС «Волинська») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 462, відповідно до якого остання отримала кредит на суму 7099 грн. терміном на 24 місяці, зі сплатою 3,5% на місяць відповідно до п.11. кредитного договору. Строк сплати процентів встановлено до 25 числа кожного місяця. Оскільки, ОСОБА_1 свої зобовязання по договору в повному обсязі не виконала, лише частково погасила кредит в сумі 517 грн. 36 коп. та частково сплатила нараховані проценти на суму 8205 грн. 52 коп., у неї утворилась заборгованість перед кредитною спілкою. Строк повернення кредиту, відповідно до п. 1.2 кредитного договору, закінчився 25травня 2008 року, проте ОСОБА_1 залишок основної суми боргу 6581 грн. 64 коп. та нараховані проценти в сумі 18386 грн. 36 коп. не сплатила, чим порушила умови вказаного кредитного договору. Заборгованість по кредиту в загальній сумі з процентами становить 24968,00 грн.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 24968,00 грн. та понесені ним судові витрати по справі. Крім того, згідно заяви від 13 березня 2017 року.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім того, представник позивача подав заяву в суд про поновлення кредитній спілці «Волинська» пропущеного строку на звернення з позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи у її відсутності відповідач не подала.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом встановлено, що 25.05.2007 року між кредитною спілкою «Волинська» (надалі -КС «Волинська») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 462, відповідно до якого остання отримала кредит на суму 7099 грн. терміном на 24 місяці, зі сплатою 3,5% на місяць відповідно до п.11. кредитного договору.

У відповідності до п.2.1 вищезазначеного кредитного договору строк сплати процентів встановлено до 25 числа кожного місяця.

Згідно п.5.1 кредитного договору проценти-нараховуються на суму залишку

заборгованості по кредиту. Сплаті підлягають проценти за кожний день користування

кредитом.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором відповідно до ст.1048 ЦК України.

Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1, порушуючи умови кредитного договору, свої зобовязання за договором належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним.

Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 24968,36 грн., яка складається з: залишку основного боргу 6581,64 грн. та нарахованих процентах в сумі 18386,85 грн. (6581,64 + 18386,36 = 24968,00 грн.)

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми позики, є право позикодавця вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому.

Статтями 527 ЦК України установлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Що стосується поновлення кредитній спілці «Волинська» пропущеного строку на звернення з позовом до суду, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 жовтня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області скасував виданий ним судовий наказ №2н-1687/09 від 11 листопада 2009 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_1 в користь кредитної спілки «Волинська». 3 моменту скасування судового наказу КС «Волинська» отримала право розглянути заявлені вимоги в позовному провадженні.

Враховуючи, що КС «Волинська» скористалась правом на подання заяви про видачу судового наказу, який згідно ст.95 ЦПК України є особливою формою судового рішення, строк на подання заяви про стягнення боргу у позовному провадженні до ОСОБА_1 закінчився 25 травня 2012 року, тобто через три роки після закінчення дії кредитного договору. Оскільки судовий наказ про стягнення боргу набрав законної сили 18 січня 2010 року, тобто до спливу строку позовної давності, тому, суд вважає, що КС «Волинська» не мала можливості подати позов про стягнення боргу з ОСОБА_1, так як набрало законної сили рішення суду у формі судового наказу, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою закриття провадження в позовному порядку у справі, відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України і повторне звернення до суду не допускається відповідно до ч.3 ст.206 ЦПК України. Таким чином закон не передбачає скасування судового наказу, який набрав законної сили, з ініціативи стягувача для звернення з позовом між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. КС «Волинська», як стягувач, не могла передбачити станом на 25 травня 2012 року (терміном подачі позову за умовами кредитного договору) про майбутнє скасування судом рішення у формі судового наказу ухвалою від 31 жовтня 2016 року. Тобто про своє право на звернення з позовом КС «Волинська» довідалась лише з моменту скасування судового наказу - 31 жовтня 2016 року.

За таких обставин, суд вважає за доцільне поновити позивачу КС «Волинська» строк для подачі позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення боргу, відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України, оскільки наведені причини пропуску строку позовної давності КС «Волинська» є поважними.

Аналізуючи наведені вище обставини та норми закону, суд прийшов до висновку про поновлення кредитній спілці «Волинська» пропущеного строку на звернення з позовом до суду, та стягнення з відповідача в користь кредитної спілки «Волинська» кредитної заборгованості в сумі 24968,00 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в розмірі 1378грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Поновити кредитній спілці «Волинська» пропущений строк для звернення в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь кредитної спілки «Волинська» заборгованість за кредитним договором в сумі 24968,00 грн. (двадцять чотири тисячі девятсот шістдесят вісім грн. 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 в користь кредитної спілки «Волинська» 1378грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта