Провадження № 6/742/11/17
Єдиний унікальний № 742/408/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі - Хотінь Ж.О.,

розглянувши подання головного державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Сапронової О.О. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Прилуцького МРВ ДВС Сапронова О.О. звернулася до суду з поданням, погодженим з начальником відділу, в якому зазначає, що у них на виконанні знаходиться виконавчий лист №2-1243, виданий 06.11.1998 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на ті обставини, що добровільно ОСОБА_2 борг по аліментам не сплачується, що свідчить про його ухилення від виконання алементних зобов'язань. Саме тому і просить суд вирішити питання про тимчасове обмеження його у праві виїду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, що передбачені законом.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, але подав письмову заяву про розгляд подання за його відсутності та підтримання його в повному обсязі.

Дослідивши матеріали подання та матеріали наданого для огляду в судовому засіданні виконавчого провадження №2767929 за виконавчим листом №2-1243 від 06.11.1998 року, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 06.11.1998 року Прилуцьким міським судом Чернігівської області було видано виконавчий лист №2-1243 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно (а.с.16), на підставі якого було відкрито виконавче провадження №2767929 (а.с.17).

З розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.22), вбачається, що станом на 01.03.2016 року ОСОБА_2 має заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 20014,58 грн, з якої також вбачається і те, що ОСОБА_2 періодично здійснював проплату аліментів по 100 грн, 200 грн, 500 грн та навіть по декілька тисяч.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу ДВС.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХII регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За змістом п.19 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року визначають, що «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (тобто боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (відсутність майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо), тобто з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, повинні полягати у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Крім зазначеного вище Правові позиції Верховного Суду України визначають, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, у зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

На підставі наведеного, суд вважає, що матеріали подання державного виконавця не містять жодних доказів, які б свідчили про свідоме ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, а доводи про те, що саме факт наявності у ОСОБА_2 боргу по аліментам і свідчить про його ухилення від виконання зобов'язань, не ґрунтуються на вимогах закону, і є лише його припущеннями. Навпаки, з розрахунку його заборгованості вбачається, що він декілька разів навіть робив спроби добровільного погашення заборгованості поряд зі здійсненням незначних платежів по сплати аліментів на утримання свого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, як зі змісту подання, так і з його матеріалів не вбачається факту здійснення конкретних виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду, визначених ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: відсутні докази належного повідомлення та отримання боржником відповідних документів про виклики його до державного виконавця з зазначенням конкретної дати для з'ясування причин несплати ним заборгованості за певний період часу та ознайомлення ОСОБА_2 з розрахунком такої, а також відомості про застосування до нього приводу через органи поліції в разі його нез'явлення.

Все зазначене вище у сукупності свідчить про передчасність заявленого державним виконавцем подання про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у зв'язку з чим суд приходить до переконання про доцільність відмови у його задоволенні.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Сапронової О.О. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.О.Коротка