АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/1122/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 22-ц/789/142/17 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Загорський О. О.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1, адвоката Горського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія"Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Бережанського районного суду від 16 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія"Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 пред"явив позов до ОСОБА_4 про відшкодування 965,13 грн. матеріальної та 55000 грн моральної шкоди, із приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" 50000 грн страхового відшкодування.

Позивач зазначив, що 27 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_4, що 16 грудня 2014 року застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", керуючи автомобілем марки «ВАЗ - 2121» державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп"яніння в м. Бережани виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ - 110307» державний номерний знак НОМЕР_3 під його керуванням з двома пасажирами ОСОБА_5 та її донькою ОСОБА_6

Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, пасажир ОСОБА_5 загинула, пошкодженням автомобіля йому заподіяно майнову шкоду на суму 50960,13 грн.

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2015 року залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27 квітня 2016 року. ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Після вступу в законну силу вироку Бережанського районного суду він 26 травня 2016 року звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про страхове відшкодування за шкоду, спричинену здоров'ю та майну.

Внаслідок розгляду заяви було встановлено, що шкоду, спричинену здоров'ю, було відшкодовано іншою страховою компанією, тому в цій частині питання про здійснення відшкодування не вирішувалось. У відшкодуванні шкоди спричиненої його майну, а саме автомобілю, було відмовлено листом № 3689 від 29 червня 2016 року, при цьому ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» послалось на те, що позивач впродовж 1 року з дня настання страхового випадку не подав заяву про страхове відшкодування за шкоду, спричинену майну.

Посилаючись на те, що відмова у виплаті відшкодування є незаконна, позивач просив його вимоги задовольнити.

Рішенням Бережанського районного суду від 16 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 45905,13 грн. (сорок п'ять тисяч дев'ятсот п'ять гривень тринадцять копійок) матеріальної шкоди.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в дохід спеціального фонду Державного бюджету України 506,00 грн. (п'ятсот шість гривень) судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 500,00 грн. (п'ятсот гривень) матеріальної шкоди та 40000,00 грн. (сорок тисяч гривень) моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 440,96 грн. (чотириста сорок гривень дев'яносто шість копійок) сплаченого при зверненні до суду судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 в доход спеціального фонду Державного бюджету України 285,57 грн. (двісті вісімдесят п'ять гривень п'ятдесят сім копійок) судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначив, що порушення норм матеріального права полягає у тому, що суд порушив вимоги ст. 37.1.4. ЗУ «ОСЦПВВНТЗ», яка встановлює, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року 12 місяців), якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. ДТП сталася 27.04.15 р., а повідомлення про подію Позивач подав 26.05.16 р., через 13 місяців (1 рік та 1 місяць), а заяву на виплату подано - 13.06.16 р. - через 14 місяців (1 рік та 2 місяці)

Представник ПрАТ "УСК"Княжа Вієнна Іншуранс Груп" будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явився.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник заперечили відносно апеляційної скарги та пояснили, що у результаті ДТП він, позивач, отримав літерні ушкодження у вигляді: ран лобної ділянки голови, синця повік правого ока та струсу головного мозку як один із видів закритої черепно-мозкової травми, забою м'яких тканин ділянки правого плечового суглобу та передньої поверхні лівого коліна, закритого перелому лівого наколінника з крововиливом у порожнину колінного суглобу (гемартрозом), які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 792 від 02.07.2015 року, призвели до тривалого (більше як 21 день) розладу здоров'я та за цією ознакою належать до середнього ступеня тяжкості. Його було госпіталізовано на стаціонарне лікування, що тривало із 27 квітня 2015 року по 21 травня 2015 року. Після закінчення стаціонарного лікування він ще тривалий час проводив амбулаторне лікування, оскільки був обмежений у самостійному пересуванні. За його проханням дружиною було повідомлено ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про настання страхового випадку а також повідомлено страхову компанію «Уніка», в якій було застраховано його цивільно-правову відповідальність. Після отримання повідомлення про настання страхового випадку, Страховик повідомив, що про дану ДТП страхову компанію повідомив ОСОБА_4 та було сказано, що після вирішення справи за даною ДТП в суді, за наявності підстав, він зможе звернутись для отримання страхового відшкодування. Після вступу в законну силу вироку Бережанського районного суду він 26 травня 2016 року звернувся із заявою про страхове відшкодування. Вважає, що рішення суду винесено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників апеляційного розгляду справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 27 квітня 2015 року близько 17 год. 20 хв. у результаті зіткнення транспортних засобів "ВАЗ-2121" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та «ЗАЗ-110307» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 останній отримав тілесні ушкодження.

Згідно вироку Бережанського районного суду від 28 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 28 квітня 2016 року винним у дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_4

На момент ДТП відповідальність ОСОБА_4 була застрахована приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Внаслідок аварії власнику автомобіля «ЗАЗ - 110307» р.н. НОМЕР_3, 2004 року випуску, червоного кольору ОСОБА_1 спричинено шкоду 50965 грн. 13 коп., що становить розмір середньої ринкової вартості цього автомобіля, та підтверджується висновком експерта № 4-85/15 від 27.05.2015 року.

Згідно листа № 3689 від 29 червня 2016 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» прийняла рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1, послалось на те, що ОСОБА_1 впродовж 1 року з дня настання страхового випадку не подав заяву про страхове відшкодування за шкоду, спричинену майну (а.с. 21).

Як вбачається із наявного у справі заперечення на позов від 29.06.2016 року вих. № 16-182 (а.с. 32-34) представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зазначає, що у випадку дотримання позивачем обов'язку щодо подачі у передбачений законом строк заяви про страхове відшкодування, розмір страхового відшкодування мав би становити 45905,13 грн. (50965,13 грн. вартість до ДТП - 4560 грн. вартість після ДТП - 500 грн. франшиза), а не суму зазначену у позові.

Відповідно до ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 1 п. 1.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілі це юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю транспортного засобу, зазначеному в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності при його експлуатації особою, відповідальність якої застрахована і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

У пункті 9.2. ст. 9 Закону передбачено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно з ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 35.1 цього Закону встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з п. п. 37.1.4. п.37.1 ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З врахуванням встановлених судом обставин та зазначених норм права, колегія суддів вважає, що позивач ОСОБА_1 не пропустив однорічного строку на подання заяви про страхове відшкодування, оскільки потерпілим, особою, яка має право на отримання відшкодування (стаття 35.1 Закону) він став 28 квітня 2016 року, в день постановлення ухвали апеляційного суду Тернопільської області, якою вирок Бережанського районного суду від 28 жовтня 2015 року залишено без зміни.

Встановлено, що згідно вироку Бережанського районного суду від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_4 доржньо-транспортну пригоду вчинив, перебуваючи в стані тяжкого отруєння алкоголем.

Відповідно до пункту 38.1.1. статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" відхилити.

Рішення Бережанського районного суду від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський