РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

25 січня 2017 року

Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді: Нев'ядомського Д.В.

При секретарі: Кузнецовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Третя особа:

Відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м.Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської місцевої ради про усунення перешкод у здійснені права власності, -,

В С Т А Н О В И В:

23.08.2016 року до Київського районного суду м.Харкова звернулись позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якій просять :

Усунути перешкоди у здійснені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 права власності шляхом визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Зобов'язати Відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м. Харкова зняти з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_3, та ОСОБА_4.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Перед початком судового засідання позивачі надали відповідну заяву про слухання даної справи без їхньої участі , позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, також просили суд слухати дану справу без фіксування процесу технічними засобами.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовується , суду не надали, про час та місце розгляду справи відповідачі повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили

Представник Третьої особи у судове засідання не з»явився , але надав до суду відповідну заяву про слухання даної справи без його участі на підставі закону .

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 26.02.1999 р., р. №2-99-157420 трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачам по справі - подружжю ОСОБА_1, ОСОБА_2, та відповідачам ОСОБА_3. /дочка/ та ОСОБА_4 /онук/.

У квартирі за вказаною адресою, окрім власників, зареєстровані також їхня друга дочка ОСОБА_5 та онук ОСОБА_6

Але фактично у квартирі проживають тільки позивачі по справі. Усі відповідачі декілька років тому поїхали з України, проживають за її межами і на цей час є громадянами Російської Федерації. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані у АДРЕСА_2. ОСОБА_5 - у АДРЕСА_3, ОСОБА_6. - у АДРЕСА_4.

Усі вони надали , ОСОБА_1, довіреності з метою здійснення зняття їх з реєстрації за адресою спірної квартири. Але у цьому позивачці ОСОБА_1 було відмовлено, що підтверджується відповідями від 05.3 1.2015 р. за підписом начальника Київського РВ у м Харкові ГУ ДМС України в Харківській області Л. О. Міщенко.

Реєстрація відповідачів у квартира АДРЕСА_1 створюють певні труднощі у здійсненні ними права власності. Позивачі змушені робити за них відповідні квартирні платежі, не можуть оформити субсидію, хоча обидва досягни пенсійного віку.

Ст.. 391 ЦК України гарантує захист права власності від порушень, не пов'язаних і позбавленням володіння.

Стаття 150 ЖК України говорить про те, що громадяни, які мають у приватній власності будинок /квартиру/, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї понад один рік.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4., які не є власниками спірної квартири, не проживають з нами декілька років і можуть бути визнаними такими, що втратили право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1 та підлягають зняттю з реєстрації за вказаною адресою.

Що стосується відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6, то вони, як учасники спільної сумісної власності на спірну квартиру, не можуть бути визнаними такими, що втратили право користування житловою площею. Але зняттю з реєстрації вони підлягають, так як висловили на це своє бажання, зареєстровані у іншому місті, фактично у квартирі не проживають.

Наказом МВС України №1077 від 22.11.2012 р. затверджений порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні. Згідно п.3.1 даного Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником чи за рішенням суду. Своє фактичне місце проживання відповідачі вказали у згаданих довіреностях, в яких також висловлено їх бажання знятися з реєстрації за адресою спірної квартири. Крім того, не проживання відповідачів у спірній квартирі підтверджується актом за нашим місцем помешкання, довідками з місця проживання відповідачів.

У силу положень статей 21, 24 ,41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Статями 317, 358, 361 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник при цьому може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, мешкання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Таким чином, оскільки відповідачі у спірній квартирі не проживають більше одного року не оплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті, вони вважається такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В даному випадку відповідачі, втратили право власності на квартиру, втратили разом з одним із його складових, а саме право користування даною квартирою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 355, 356, 358, 391 ЦК України, ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Третя особа:

Відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м.Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської місцевої ради про усунення перешкод у здійснені права власності - задовольнити в повному обсязі.

Усунути перешкоди у здійснені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 права власності шляхом визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Зобов'язати Відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м. Харкова зняти з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_3, та ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.В. Нев'ядомський