13.03.2017 Єдиний унікальний номер 205/3566/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Новокодацький відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, ?

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 05 травня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Новокодацький відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що постановою Смілянського міськнарсуду від 01.04.1999 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання матері у розмірі ? частини всіх видів заробітка, але не менше ніж по ? неоподаткованому мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з 26.03.1999 року і до повноліття дитини.

01.04.1999 року було видано виконавчий лист № 2-566 та відкрито виконавче провадження.

Однак, відповідач ухиляється від виконання рішення суду та з грудня 2008 року не надає матеріальної допомоги на утримання доньки в розмірі визначеному в рішенні суду, заборгованість по сплаті аліментів складає 19 954, 21 грн.

Розмір пені за період з грудня 2008 року по березень 2016 року складає 6 738, 30 грн.

На підставі вищезазначеного просить стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2008 року по березень 2016 р. у розмірі 6 738, 30 грн. та судові витрати.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, участі в судових дебатах не приймав, про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала частково.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою Смілянського міськнарсуду від 01.04.1999 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітка, але не менше ніж по ? неоподаткованому мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з 26 березня 1999 року і до повноліття дітей (дитини)./а.с. 8/

На підставі постанови Смілянського міськнарсуду від 01.04.1999 року видано 01.04.1999 року виконавчий лист № 2-566/1999.

Виконавчий лист № 2-566/1999 перебував на виконанні в Жовтневому відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 17.03.2016 р. виконавчий лист № 2-566 від 01.04.1999 року направлений для виконання за місцем реєстрації та проживання боржника ОСОБА_2 Заборгованість станом на 17.03.2016 року складає 19 954, 21 грн.

11.04.2016 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 50791811 з виконання виконавчого листа № 2-566/1999.

Згідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_6 було надано довідку-розрахунок про заборгованість ОСОБА_2 за аліментами з 01.12.2008 року відповідно до виконавчого листа № 2-566 від 01.04.1999 року, де зазначено, що за 2008 року нараховано 210,30 грн., сплачено - 200,0 грн.; за 2009 р. нараховано 2 335, 80 грн., сплачено 2 221,20 грн.; за 2010 р. нараховано 3 316,80 грн., сплачено 2 950,00 грн.; за 2011 р. нараховано 3 599,70 грн., сплачено 3 260,00 грн.; за 2012 р. нараховано 4 106,70 грн., сплачено 2 450,00 грн.; за 2013 р. нараховано 4 378,80 грн., сплачено 4 585,00 грн., за 2014 р. нараховано 4 629,60 грн., сплачено 1 200, 00 грн., за 2015 р. нараховано 7 454,11 грн., сплачено 298,00 грн., за 2016 р. нараховано 2 575,60 грн., сплачено 1 170,00 грн.

Загальна сума нарахованих аліментів за вказаний період складає 32 603,41 грн.; загальна сума сплачених аліментів за вказаний період складає 18 334,20 грн.; загальна сума заборгованості станом на 17.03.2016 р. складає 14 269,21 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 196 ОСОБА_7 кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 22 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм ОСОБА_7 кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Пункті 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судом окремих норм ОСОБА_7 кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення.

Відповідач був обізнаний про наявність Постанови суду від 01 квітня 1999 року згідно якої з нього стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж по ? неоподаткованому мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи з 26 березня 1999 року і до повноліття дитини.

Також, з наданої державним виконавцем Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 довідки-розрахунку від 18.07.2016 року вбачається, що боржник ОСОБА_2 сплачував аліменти, але не регулярно і не в повному обсязі, у звязку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним, здоровим, на утриманні інших осіб немає, доказів неможливості сплачувати із об'єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, відтак суд приходить до висновку про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача.

Згідно акту від 23 червня 2016 року підтверджується факт проживання ОСОБА_8 за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 в період з березня 2015 року по січень 2016 року. /а.с. 51/

Тобто, в період з березня 2015 року по січень 2016 року ОСОБА_8 перебувала на утриманні ОСОБА_2, отже відсутні підстави для стягнення неустойки (пені) з відповідача за прострочення сплати аліментів.

Отже пеня за грудень 2008 року складає 3,19 грн., тобто (10,30х1:100)х31=3,19 грн., за жовтень 2009 року (210,30х1:100)х30=65,19 грн.; за листопад 2009 р.- (232,8х1:100)х30=69,84 грн.; за січень 2010 р. (50,30х1:100)х31=15,59 грн.; за березень 2010 р. - (270,30х1:100)х31=83,79 грн.; за червень 2011 р. - (299,10х1:100)х30=89,73 грн.; за грудень 2011 р. - (312,60х1:100)х31=96,90 грн.; за січень 2012 р. - (333,60х1:100)х31=103,41 грн.; за березень 2012 р. - (333,60х1:100)х31=103,41 грн.; за червень 2012 р. - (340,20х1:100)х30=102,06 грн.; за листопад 2012 р. - (348,30х1:100)х30=104,49 грн.; за грудень 2012 р. - (359,10х1:100)х31=111,32 грн.; за січень 2014 р. - (385,80х1:100)х31=119,60 грн., за березень 2014 р. - (385,80х1:100)х31=119,60 грн., за квітень 2014 р. - (385,80х1:100)х30=115,74 грн., за травень 2014 р. - (385,80х1:100)х31=119,60 грн., за червень 2014 р. - (385,80х1:100)х30=115,74 грн., за вересень 2014 р. - (385,80х1:100)х30=115,74 грн., за жовтень 2014 р. - (385,80х1:100)х31=119,60 грн., за листопад 2014 р. - (385,80х1:100)х30=115,74 грн., за грудень 2014 р. - (385,80х1:100)х31=119,60 грн., за січень 2015 р. - (385,80х1:100)х31=119,60 грн., за лютий 2015 р. -(385,80х1:100)х28=108,02 грн., за січень 2016 р. - (1009,11х1:100)х31=312,84 грн., за лютий 2016 р. - (909,11х1:100)х29=263,64 грн., отже за період з січня 2008 р. по грудень 2008 р. сума пені становить 3,19 грн., пеня за період з січня 2009 р. по грудень 2009 р. складає 135,03 грн., пеня за період з січня 2010 р. по грудень 2010 року складає 99,38 грн., пеня за період з січня 2011 року по грудень 2011 р. складає 186,63 грн., пеня за період з січня 2012 року по грудень 2012 року складає 521,34 грн., пеня за період з січня 2014 р. по грудень 2014 р. складає 1 060,96 грн.; пеня з січня 2015 р. по лютий 2015 р. складає 227,62 грн.; пеня з січня 2016 року по лютий 2016 року складає 567,37 грн.

Таким чином, за період з грудня 2008 року по лютий 2016 року сума пені становить 2801,52 грн.

На підставі вищезазначеного, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несплату заборгованості по виплаті аліментів в сумі 2801,52 грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу суд виходить з наступного.

Право на правову допомогу гарантовано ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також докази, що підтверджують факт надання такої допомоги.

Оплата позивачем судового збору в належному розмірі 551,20 грн. підтверджена оригіналом відповідної квитанції банківської установи, витрати на правову допомогу - оригіналом відповідної квитанції адвоката ОСОБА_9 від 27.04.2016 року про сплату позивачем адвокату гонорару в розмірі 500,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги від 26.04.2016 року, у зв'язку з чим судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих ОСОБА_7 кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ч. 4 ст. 195, ч. 1 ст. 196 ОСОБА_7 кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 130, 213-215, 367 ЦПК України,суд, ?

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Новокодацький відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 грудня 2008 року по 01 березня 2016 року у розмірі 2 801,52 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 051,20 грн., що складаються: 551,20 грн. - судовий збір, 500,00 грн. витрати на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко