печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

17 березня 2017 року cуддя Печерського районного суду м. Києва суддя Печерського районного суду м. Києва Москаленко К.О., перевіривши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Зевс Лтд» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся до суду із вищезазначеною заявою про видачу судового наказу.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, заявник керувалась п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" від 23.12.2011 року, до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Отже, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, та наявністю документів на підтвердження перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а також документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Однак заявник в своїй заяві про видачу судового наказу посилається на те, що станом на день звільнення йому нарахована але невиплачена заробітна плата за листопад - грудень 2008 року у розмірі 5 003,52 грн., разом з цим, довідку про заборгованість по заробітній платі станом на дату звернення із вказаною заявою до суду не надав.

Виходячи з вищевикладеного, не вбачається за можливе встановити, який розмір заборгованості та чи існує така заборгованість станом на день звернення заявника до суду з вищезазначеною вимогою, що в свою чергу, свідчити про наявність спору про право.

Відповідно до ст. 100 ч. 3 п. 2 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Враховуючи викладене, керуючись п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" від 23.12.2011 року, п. 1 ч. 1 ст. 96, п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Зевс Лтд» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко