Справа №2-3440/10
Провадження №6/489/6/17
УХВАЛА

іменем України

01 лютого 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., представника заявника ОСОБА_1, боржника ОСОБА_2, представника боржника ОСОБА_3, старшого державного виконавця Інгульського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ Миколаївської області ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс ОСОБА_5» про заміну сторони у виконавчому провадженні,

встановив:

Заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні, відкритому стосовно виконавчого листа по справі №2-3440 щодо ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення солідарно на користь кредитора заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Представник заявника вимоги заяви підтримав, представник боржника ОСОБА_6 та боржник ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечували.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 21 грудня 2010 року по справі №2-3440 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості в сумі 298505 грн.76 коп., стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» відшкодування судового збору в сумі 850 грн.00 коп. та витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи в сумі 60 грн.00 коп. з кожного.

На підставі заяв ПАТ «Фідобанк» як правонаступника «ПАТ «Ерсте Банк» постановами від 20.12.2013 року державного виконавця Ленінського відділу ДВС ММУЮ відкрито виконавчі провадження із виконання виконавчих листів №2-3440, виданих 07.02.2011 року Ленінським районним судом м.Миколаєва.

На підставі договорів про відступлення права вимоги між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВЕРАЖ» від 28 серпня 2014 року, між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВЕРАЖ» та ТОВ «Фінанс ОСОБА_5» від 15 квітня 2015 року та від 20 серпня 2015 року заявнику перейшли вимоги за кредитним договором та договором поруки, заборгованість за якими була стягнута рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 21 грудня 2010 року по справі №2-3440.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ч.1 ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року по справі № 6-122цс13, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Доводи представника боржника та боржника щодо неможливості відступлення прав вимоги через неповідомлення боржників про такі правочини, відсутність підтвердження розрахунків між сторонами договорів та актів приймання-передачі прав вимоги, відсутність права на здійснення факторингових операцій не є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки самі договори у судовому порядку недійсними не визнані.

Враховуючи, що заміна кредитора у зобовязанні підтверджена належними і допустимими доказами, а саме договорами відступлення права вимоги, керуючись ст.378 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» на правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс ОСОБА_5», , у виконавчому провадженні із виконання виконавчого листа по справі №2-3440, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 21 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованості в сумі 298505 грн.76 коп., стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» відшкодування судового збору в сумі 850 грн.00 коп. та витрат на інформаційне забезпечення розгляду справи в сумі 60 грн.00 коп. з кожного.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя