Справа № 646/7676/16-ц
№ провадження 2/646/240/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.17 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Журавель В.А.

при секретарі Штефан А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаззбут», треті особи Кабінет Міністрів України, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про зобовязання скасувати нараховану заборгованість

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду, посилаючись на те, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та своєчасно сплачує за надані послуги споживання природного газу. Однак у квітні 2016 року позивач отримав рахунок за газ, в якому було зазначено про наявність заборгованості в розмірі 784 грн. за період часу з травня 2015 року по лютий 2016 року. Позивач зазначив, що дії відповідача з приводу нарахування заборгованості у зазначеній сумі суперечать Постанові Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року з подальшими змінами та також Постанові КМУ № 619 від 09 червня 1996 року, відповідно до яких було встановлено норму споживання газу для громадян, в яких відсутні лічильнику обліку спожитого газу. Враховуючи, що позивачем своєчасно та у повному обсязі сплачено за надані послуги з постачання газу, він просив зобовязати відповідача скасувати нарахований боргу в сумі 784 грн. та сплачену суму коштів 87 грн. зарахувати у якості переплати за спожитий газ .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав судові аналогічні пояснення.

Представник відповідача ТОВ «Харківгаззбут» ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що в період з травня 2015 року по січень 2016 рік норми споживання газу для населення які не мають лічильників застосовувалися у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України МУ № 619 від 08.06.1996 року в редакції станом на 06.05.2015 року, тобто в редакції Постанови КМУ №237 від 29.04.2015 року, якою були зменшені такі норми вдвічі. Постанову КМУ №237 від 29.04.2015 року було оскаржено в судовому порядку та за рішенням суду її було визнано недійсною та скасовано. Під час касаційного перегляду вказаних рішень суду в Вищій адміністративний суд України в своїй ухвалі від 28.01.2016 року погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції стосовно того, що допущені КМУ під час прийняття спірної постанови, є достатніми для визнання її незаконною, нечинною з моменту прийняття, що означає, що така постанова не породжує правових наслідків з моменту її прийняття. За таких обставин, всі розрахунки з споживачами без лічильників з 06.05.2015 року по 28.01.2016 рік повинні були проводитися згідно постанови КМУ №619 в редакції станом на 01.10.2014 рік, у звязку з чим позивачу і був проведений відповідний перерахунок. На підставі викладеного, вважав, дії ТОВ «Харківгаз збут» законними та обґрунтованими. Крім того, представник відповідача зазначила, що діючим законом не передбачено такого способу захисту права як скасування боргу. Тому просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Кабінету Міністрів України - ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала та пояснила судові, що відповідно до Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює тільки ті повноваження, які закріплені за ним законодавчо і тільки за їх здійснення несе відповідальність. Статтею 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» встановлено основні повноваження Кабінету Міністрів України, відповідно до якої до повноважень Кабміну не входить проведення розрахунків за спожитий газ.

Представник третьої особи - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, а також письмові пояснення, в яких зазначив, що листом НКРЕКП від 26.04.2016 року, в межах наданих повноважень, було надано рекомендації постачальникам природного газу утриматися від незаконних дій, пов»язаних з виставленням побутовим споживачам рахунків, в яких вказуються донарахування обсягів спожитого газу минулих періодів у звязку із скасуванням постанови КМУ № 237.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не піддягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і є споживачем природного газу (особовий рахунок № НОМЕР_1), послуги якого надаються ТОВ «Харківгаз збут».

Згідно рахунку за газ та послуги з газопостачання за лютий 2016 року ОСОБА_1 було повідомлено про існування заборгованості за спожитий газ станом на 17.03.2016 року в розмірі 784 грн. 00 коп. / а. с. 6/.

Правовідносини з постачання, в тому числі фізичним особам, енергетичних ресурсів регулюються статтею 714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженимипостановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року;постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 року "Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників".

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором. а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 11, 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246 споживач, у разі відсутності лічильників газу, зобов'язаний щомісячно вносити плату за надані послуги з постачання природного газу згідно діючих тарифів на газ та відповідно до встановлених законодавством норм споживання. Плата за надані послуги повинна вноситися абонентом не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця.

Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників в період виникнення спірних правовідносини регулювалися Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 року № 619.

Постановою КМУ №237 від 29.04.2015 року до норм споживання газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 1996 року №619 були внесенні наступні зміни: у графі «Норма споживання» цифри «6», «9» і «18» замінні відповідно цифрами «3», «4,5» і «9» відповідно; в абзаці першому пункту 5 приміток до норм цифру «9» замінено на цифру «4,5».

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року, яка була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 року, адміністративний позов був задоволений повністю: визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників"від 29 квітня 2015 року № 237; зобов'язано Кабінет Міністрів України, відповідно до частини 11статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, після набрання постановою суду законної сили невідкладно опублікувати резолютивну частину даної постанови суду у виданні, в якому його було офіційно оприлюднене.

При цьому суд приймає до уваги те, що під час касаційного перегляду постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року у даній справи, даючи оцінку законності та обґрунтованості прийнятих судами першої та апеляційної інстанції судових рішень, Вищій адміністративний суд України зазначив, що з огляду на те, що проект регуляторного акту (оспорювана постанова КМУ) не був у жодний спосіб оприлюднений, за умови відсутності аналізу регуляторного впливу акту та погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, а також зважаючи на порушення відповідачем принципу передбачуваності, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов законного та обґрунтованого висновку, що наведені порушення, допущені Кабінетом Міністрів України під час прийняття спірної постанови, у сукупності є достатньою підставою для визнання її незаконною, не чинною з моменту прийняття, що означає, що така постанова не породжує правових наслідків з моменту її прийняття.

За таких обставин, з огляду на визнання постанови КМУ №237 від 29.04.2015 року незаконною та нечинною з моменту її прийняття, за спірний період (з травня по лютий 2016 року) мали діяти норми споживання газу для населення у разі відсутності лічильника, які визначені Постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 року в редакції станом на 01.10.2014 року.

Оскільки за спірний період позивач сплачував за спожитий газ, виходячи із норм споживання, визначених Постановою КМУ №237 від 29.04.2015 року, яка за вищевказаним рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року, визнана незаконною та нечинною з моменту прийняття, відповідач обґрунтовано провів позивачу перерахунок за спожитий газ виходячи з норм споживання відповідно до Постанови КМУ № 619 від 08.06.1996 року в редакції станом на 01.10.2014 року.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме:

1. визнання права;

2. визнання правочину недійсним;

3. припинення дії, яка порушує право;

4. відновлення становища, яке існувало до порушення;

5. примусове виконання обовязку в натурі;

6.зміна правовідношення;

7.припинення правовідношення;

8. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9. відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10. визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, діючим цивільним законодавством не передбачено такого способу захисту прав як скасування боргу.

У звязку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання ТОВ «Харківгаззбут» скасувати нараховану заборгованість та зарахувати сплачені кошти в розмірі 87 грн. у якості переплати за спожитий газ задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 714 ЦК України, постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року; постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 року "Про затвердження норм споживання природного газу населенню у разі відсутності газових лічильників", суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про зобовязання ТОВ «Харківгаззбут» скасувати нараховану заборгованість та зарахувати сплачені кошти відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А.Журавель