Справа №472/939/16-ц 08.02.2017 08.02.2017 08.02.2017
Справа № 472/939/16-ц
Провадження №22-ц/784/93/17 Суддя першої інстанції: Чаричанського П.О.
Категорія 39 Суддя-доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 лютого 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Крамаренко Т.В.,

суддів: Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем: Тищенком Л.С.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 1 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року представник позивача ОСОБА_3Г - ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначав, що 22 лютого 2006 року помер його дідусь ОСОБА_3 після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння №66 по вул. Одеській в с. Миколаївка, Веселинівського району Миколаївської області і земельну ділянку. За життя ОСОБА_3 заповіту не склав. 15 травня 2012 року помер його батько ОСОБА_5, який за життя спадкових прав після смерті дідуся не оформив. Інших спадкоємців після смерті дідуся окрім нього немає. Правовстановлюючі документи на вказане майно знаходились на зберіганні у його матері ОСОБА_6, яка лише у 2016 році повідомила про них. Він, як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але з пропуском установленого законом шестимісячного строку, у звязку з чим державним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно.

Посилаючись на поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме відсутність інформації про те, що після смерті дідуся батько не оформив спадкових прав та постійне перебування по роду своїй діяльності у відрядженні за кордоном, позивач просив суд, визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його дідуся ОСОБА_3, померлого 22 лютого 2006 року.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 1 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням всіх обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. ст. 1216,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Положеннями статей 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 22 лютого 2006 року помер (а.с. 6).

Після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння №66 по вул. Одеській в с. Миколаївка Веселинівського району, Миколаївської області, який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 16 липня 1987 року (а.с.99).

З особового рахунку №30 погосподарського обліку Миколаївської сільської ради за 2006-2010 року вбачається, що померлий ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 один (а.с. 80-82).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Веселинівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (а.с.28-29).

Згідно копій свідоцтв про народження видно, що померлий ОСОБА_3 є дідусем позивача (а.с. 4-5).

Позивач відповідно до приписів ч.1 ст. 60 ЦПК України, повинен довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог.

Наполягаючи на задоволені позову, ОСОБА_2, як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини посилався на відсутність інформації про те, що його батько після смерті дідуся не прийняв спадщину, а також постійне перебування по роду своїй діяльності у відрядженні за кордоном.

Як встановлено, 15 травня 2012 року помер батько позивача - ОСОБА_5 (а.с. 7).

На підставі заяви позивача від 25 липня 2012 року Веселинівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведена спадкова справа №100/2012 щодо майна померлого ОСОБА_5 (а.с. 126-132).

Саме під час звернення до нотаріальної контори після смерті свого батька, позивач дізнався про те, що його батько після смерті дідуся своїх спадкових прав не оформив.

26 травня 2016 року листом завідувача Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_7, на заяву ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті дідуся було надано розяснення, щодо строку для прийняття спадщини та можливості звернутися до суду з відповідним позовом (а.с. 11-12).

З 12 травня 2011 року позивач ОСОБА_2 по 12 травня 2016 року мав посвідчення моряка та у період з 10 червня 2011 року по 17 грудня 2011 року, з 12 вересня 2012 року по 5 квітня 2013 року , з 12 вересня 2014 року по 27 травня 2015 року , з 17 серпня 2015 року по 15 квітня 2016 року та 20 травня 2016 року перебував у відрядженні (а.с.34-35, 105).

Наведе свідчить про те, що після встановлення обставин неприйняття батьком позивача спадщини після смерті дідуся у 2012 році, саме з цього часу та по травень 2016 року ОСОБА_2 перебував у відрядженнях за кордоном.

Після закінчення відрядження позивач одразу звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся, про що свідчить його заява від 25 травня 2016 року (а.с.11).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що причини пропуску строку на прийняття спадщини ОСОБА_2 є поважними, оскільки повязані обєктивними обставинами.

Оскільки, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення на підставі п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову та визначенням позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_8, померлого 22 лютого 2006 року строком два місяці з моменту набрання рішення законної сили, який колегія суддів вважає достатнім для вчинення цієї дії.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 1 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого 22 лютого 2006 року строком два місяці з моменту набрання цього рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: