Справа № 303/4463/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів - Готра Т.Ю, Бисага Т.Ю.,

секретарі - Чучка Н.В.,

з участю: ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Великолучківської сільської ради Мукачівського району, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання владних рішень незаконними та їх скасування, визнання свідоцтва про право власності недійсним та набуття часткового права власності на домоволодіння,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що його батькові ОСОБА_6 належить будинок, що в АДРЕСА_1, в якому він проживав та є зареєстрованим. В 1997 року його батько почав проживати в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 В серпні 2001 року він одружився і перейшов проживати до дружини в АДРЕСА_2 не змінюючи реєстрацію з батьківського будинку, по АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 його батько ОСОБА_6 помер. 13.05.2015 року він звернувся до Мукачівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька, як спадкоємець першої черги. Однак нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв'язку з існуванням заповіту його батька на ім'я співмешканки ОСОБА_5 Великолучківською сільською радою було видано його батьку свідоцтво про одноособове право власності на домоволодіння в АДРЕСА_1. Підставою видачі такого свідоцтва на праві власності було рішення виконавчого комітету Великолучківської сільської ради №230 від 06.09.2004 року. Вважає, що в даному домоволодінні 1/2 частка належить йому на праві приватної власності, оскільки станом на день припинення існування колгоспу тобто 15.04.1991 року він з батьком мали рівні частки в цьому будинку по 1/2 частині, оскільки їх домогосподарство відносилось до колгоспного двору, а на той час він був ще неповнолітнім.

З врахуванням наведеного позивач просив визнання недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Великолучківської сільської ради №230 від 06 вересня 2004 року про оформлення права власності на реєстрацію домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 свідоцтва про право власності на нерухоме майно - домоволодіння по АДРЕСА_1 яке було видане 10 листопада 2004 року виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради на ім'я ОСОБА_6; встановити, що станом на 15 квітня 1991 року тобто на день припинення існування колгоспу ім.Леніна в с.Великі Лучки, Мукачівського району на майно, яке належало колгоспному двору по АДРЕСА_1, право власності належало в рівних частках по 1/2 членам колгоспного двору ОСОБА_6 та його неповнолітньому сину ОСОБА_2, які на той час проживали в даному колгоспному дворі і не втратили права на частку в його майні та визнання права спільної часткової власності в рівних долях по 1/2 частці на домоволодіння в АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_2 та померлим батьком ОСОБА_6

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 листопада 2016 року у позові ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, як незаконне та таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Представник Великолучківської сільської ради Мукачівського району та представник третьої особи, ТзОВ "Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 22.07.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівської РДА Закарпатської області) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 28.01.1999 року (паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 23.04.2015 року).

У відповідності до повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 17.05.2016 року Мукачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

13.05.2016 року ОСОБА_2 звертався до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6

25.05.2016 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_6 у зв'язку з тим, що померлий ОСОБА_6 все своє майно заповів дружині ОСОБА_5

Як слідує із заповіту від 31.03.2015 року ОСОБА_6 все своє майно заповів ОСОБА_5. Позивач зазначає, що належне його батькові дворогосподарство в АДРЕСА_1 є колгоспним, що стверджується довідкою №2004 від 19.05.2016 року виданої виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради та відповідно до довідки №2020 від 20.05.2016 року, вказаний будинок побудований в 1985 році.

Встановлено, що 06 вересня 2004 року виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради Мукачівського району винесено рішення №230 «Про оформлення права власності на реєстрацію домоволодіння», яким виконавчий комітет вирішив оформити право власності на реєстрацію житлового будинку в АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 та видати свідоцтво про право власності.

10.11.2004 року виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в якому зазначено, що власником домоволодіння є ОСОБА_6

Як слідує з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_4 від 10.11.2004 року власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6

Суд, відмовляючи у задоволенні позову, вказує, що оскільки позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Великолучківської сільської ради №230 від 06.09.2004 року та свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане також виконавчим комітетом Великолучківської сільської ради, а позов пред'являє до Великолучківської сільської ради, яка даного рішення не приймала та є неналежним відповідачем.

Згідно ч.1 ст.11 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» ради та виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад приймають рішення в межах своєї компетенції.

З наведених норм закону слідує виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради та сільські, селищні, міські ради є різними органами місцевого самоврядування, з різним порядком утворення, різними повноваженнями та різним порядком прийняття рішень, а тому не можуть відповідати за прийняті один одним рішення.

Судом зазначено, що пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред'явити позов до належного відповідача.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Мукачівської районної нотаріальної контори Шпеник М.Ю. 17.06.2016 року, спадкоємницею в заповіті майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, яке складається з: житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1, є його дружина ОСОБА_5

Вказане свідоцтво ніким не оспорено. Без скасування вищевказаного свідоцтва, вирішувати питання про право власності на спірне майно за ОСОБА_2 є неможливим.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу з дотримання норм матеріального та процесуального права та зазначені в апеляційній скарзі доводи не спростовують вказане.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: