Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Справа № 711/442/17
Номер провадження2-о/711/33/17
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючий суддя Дунаєв С.О.
при секретарі Нарадько Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,
Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити той факт, що ОСОБА_2, яка народилась 02.07.1928р., померла 01.10.2016р. в м. Луганськ. В обґрунтування вимог заявник зазначив, що ОСОБА_2 є його бабусею і померла в м. Луганськ, що на теперішній час є тимчасово неконтрольованою територією України у зв'язку з проведенням антитерористичної операції. Оскільки отримати належний документ та провести державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 її родичі не можуть здійснити, то він звернувся до суду з цією заявою.
В судове засідання заявник не з'явився, проте надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі і зазначив, що підтримує вимоги в повному обсязі.
В якості письмових доказів судом досліджені свідоцтво про народження ОСОБА_1 /а.с.17/, паспорт ОСОБА_1 /а.с.15/,свідоцтво про народження ОСОБА_3 /а.с.9/, свідоцтво про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_2 /а.с.8/, паспорт ОСОБА_2 /а.с.7/, а також документи, видані нелегітимними установами, які діють на території м. Луганськ, зокрема, довідка про причину смерті ОСОБА_2 /а.с.5/, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 /а.с.6/, довідка з місця проживання ОСОБА_3 в м. Луганську /а.с.13/ та інші.
Дослідивши та оцінивши усі наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Заявник є онуком ОСОБА_2, яка проживали в м. Луганськ.
Відповідно до довідки про причину смерті від 02.10.2016р. та свідоцтва про смерть від 05.10.2016р. ОСОБА_2 померла 01.10.2016р. в м. Луганськ у віці 88 років від захворювання дісциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеню, атеросклероз судин головного мозку ІІІ ступеня. Реєстрація смерті ОСОБА_2 проведена в установі, яка створена органами нелегітимної організації Луганської Народної Республіки. Проте, оскільки зазначений орган реєстрації створений не у відповідності із законодавством України на території, де проводиться антитерористична операція, то державна реєстрація факту смерті ОСОБА_2 проведена не була, що підтверджується наданими суду відомостями з Головного територіального управління юстиції у Черкаській області /а.с.25/.
У зв'язку зі смертю ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно.
11.01.2017р.Черкаський міський ВДРАЦС відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 /а.с.4/, через те що свідоцтво про смерть видано органом створеним не на підставі закону України.
На теперішній час для проведення реєстрації смерті ОСОБА_2 необхідно встановити факт її смерті, оскільки вона померла на території Луганської області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією і документи видані органами та установами, створеними в порядку не передбаченому законами України, є недійсними. Тому заявник звернувся до суду з зазначеною заявою задля можливості в подальшому реалізувати право на спадкування після смерті ОСОБА_2 та проведення державної реєстрації її смерті у відповідності із встановленим законом порядком.
Згідно п.5 ч.2 ст.234 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч.1 ст.256 ЦПК передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Як встановлено судом подія смерті ОСОБА_2 відбулася 01.10.2016р. на території м. Луганськ, тобто частині України, яка відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015р. №252-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №1085 (із змінами згідно розпорядження КМУ від 05.05.2015р. №428-р) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», є тимчасово окупованою територією України.
Згідно ст.9 Закону України №1207-VII від 15.04.2014р. «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Свідоцтво про смерть, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 видане нелегітимним органом, який створений не на підставі законів України. За таких обставин зазначений документ є недійсним та не може бути підставою для проведення державної реєстрації факту смерті ОСОБА_2.
Разом з тим, згідно ч.4 ст.9 Закону №1207-VII встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Лоізіду проти Туреччини», «Кипр проти Туреччини»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії», «Іласку та інші проти Молдови та Росії»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. В контексті цього не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.
Застосовуючи зазначений висновок у справі «Кипр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це ставило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Отже, встановлюючи наявність факту смерті ОСОБА_2, суд вважає за можливе прийняти в якості доказів документи, які видані нелегітимними установами на тимчасово окупованій території України.
З обставин справи вбачається, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне для захисту майнових інтересів її родичів, забезпечення встановленого в Україні правового порядку регулювання правових наслідків смерті фізичної особи. При цьому суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.2571 ЦПК, з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України можуть звернутися родичі такої особи.
Враховуючи досліджені у судовому засіданні письмові докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2, яка народилась 02.07.1928р.н., дійсно померла 01.10.2016р. від захворювання на території м. Луганськ, що є територією України, а тому суд дійшов висновку про можливість задоволення вимог заявника.
Згідно ч.7 ст.235 ЦПК при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.4 ст.2571 ЦПК ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.212-215, 256, 2571, 259 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.
Встановити, що ОСОБА_2, яка народилась 02 липня 1928р. в с. Фурманівка Ново-Українського району Кіровоградської області, померла від захворювання 01 жовтня 2016року в м. Луганськ України.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у справі, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: ОСОБА_5