Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Верніка В.М.

при секретарі : - Росовській О.Ю.,

з участю: - позивача ОСОБА_2,

- відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 28.12.2016 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що 29.09.2006 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які наразв проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Пояснила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають вкрай різні погляди на вирішення сімейних проблем, на сім'ю та на життя в цілому, відсутність порозуміння призвело до втрати почуття поваги та любові, подальше спільне проживання чи примирення з відповідачем неможливе, у зв'язку з чим в провадженні Жмеринського міськрайонного суду перебуває цивільна справа №130/2568/16-ц за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Повідомила, що ОСОБА_3 працевлаштований та має регулярний дохід, займає посаду санітара у Жмеринському психоневрологічному інтернаті та отримує заробітну плату, але останній не виконує покладеного на нього обов'язку та не допомагає утримувати їхніх спільних дітей. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 2/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала заявлені позовні вимоги. Пяснила, що на своєму утриманні має трьох неповнолітніх дітей, яких вона утримує на власні кошти, а відповідач матеріально не допомагає. Дітям постійно потрібно купувати продукти харчування, одяг та засоби гігієни. Вказала, що особисто ваона та діти мають задовільний стан здоров'я. Просила задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_3 заявлені до нього позовні вимоги визнав частково, загалом не заперечуючи щодо сплати ним алівментів на утримання дітей. При вирішені їх рохміру поклався на розсуд суду щодо стягнення аліментів у визначеному законом обмеженні. Вказав, що він має задовільний стан здоров'я. Підтвердив, що працює охорошцем у Жмеринському психоневрологічному інтернаті. Зазначив, що інших утриманців, окрім їх з позивачем неповнолітніх дітей, він не має.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного.

Згідно ч.2 ст.3 Конвенції "Про права дитини" держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до вимог ст.180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно положень ст.128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку.

Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Згідно ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

В судовому засіданні з пояснень сторін, що додатково підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 (а.с.7), серії НОМЕР_4 (а.с.8), серії НОМЕР_5 (а.с.9), встановлено, що сторони є батьками малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання яких позивач просить стягнути аліменти з відповідача.

Згідно довідки квартального комітету "Велика Жмеринка" від 16.12.2016 року (а.с.10) позивач зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1, разом із малолітніми дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оспорюються та не суперечать один одному.

Оскільки право позивача та неповнолітніх дітей на належне утримання останніх з боку відповідача порушено, що фактично підтверджується частковим визнанням позову, воно підлягає судовому захисту в межах заявлених позовних вимог.

Разом з тим, суд вважає, що як заявлений позивачем розмір аліментів на утримання неповнолітнніх дітей у розмірі 2/3 частини доходу не відповідає принципам розумності та справедливості, а тому в даному конкретному випадку визначає необхідним до стягнення розмір аліментів для утримання неповнолітнніх дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, визнаючи хибним тлумачення позивачем норми закону стосовно максимального обмеження відрахувань із заробітної плати в розмірі 70 відсотків у разі стягнення аліментів, оскільки таке обмеження чинним законодавством визначено лише у випадках встановлення одночасно аліментних зобов'язань боржника щодо неповнолітніх осіб та відбування ним покарання у виді виправних робіт, виходячи щонайменше з того, що відрахування в доход держави, передбачені щодо даного виду кримінальних покарань законом максимально обмежені в розмірі 20 відсотків.

Відтак, вказане твердження позивача не узгоджується із правовим висновком у постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року у справі № 6-1798цс16, а саме, що стосовно максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50% заробітної плати боржника, який у відповідності до вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням вказаного невеликого по відношенню до відповідної частки прожиткового мінімуму неповнолітнніх дітей офіційного заробітку відповідача забезпечуватиме відповідне утримання останніх, надання якого є обов'язком обох батьків, а також не порушуватиме прав відповідача, оскільки вказаний розмір аліментів дорівнює максимально можливому розміру відрахувань аліментів із заробітку платника.

Пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору, від попередньої оплати якого в даній категорії справ звільнено позивача, з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру на час подачі позову до суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.3, 5, 8, 10, 60, 88, 174, 209, 210, 212-214, 367 ЦПК України, ст.3 Конвенції "Про права дитини", ст.180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця м.Сквира Київської області, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_10, мешканки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28.12.2016 року до повноліття дітей за відповідним вирахуванням частки, що припадала на кожну дитину, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_11, а також на користь держави одноразово 551 гривню 20 копійок судового збору (р/р 0006 в Банку ГУДКУ у Вінницькій області, МФО 802015, , рядок 1.1.2).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах одного місяця, а саме: з 28.12.2016 року по 28.01.2017 року.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.