Провадження № 4-с/761/119/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

при секретарі Сівоха І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - скаржник) звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, відповідно до якої просив визнати дії державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дацько О.Л. щодо повернення виконавчого листа стягувачу незаконними та скасувати постанову державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дацько О.Л. про повернення виконавчого документа стягувачеві № 52197976 від 25.10.2016 року.

Скарга мотивована тим, що 25.10.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку із не здійсненням скаржником авансування витрат на виготовлення експертного висновку.

Разом із тим, як зазначав скаржник, він не отримував жодного запиту від державного виконавця щодо необхідності проведення авансування витрат на виготовлення експертного висновку, а останній формально та майже відразу після відкриття виконавчого провадження виніс оскаржувану постанову та повернув виконавчий лист стягувачу, чим порушив ст.ст. 37, 43, 47, 74 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні скаржник та його представник подану скаргу підтримали та просили суд про її задоволення.

Державний виконавець та боржник в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Державний виконавець жодних заперечень на подану скаргу, а також доказів законності прийнятого ним рішення суду не надав.

Уважно дослідивши матеріали справи за скаргою, заслухавши скаржника та його представника, суд прийшов до висновку про те, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із м матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Бородянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 52197976 з виконання виконавчого листа № 2-5026/09, виданого 16.04.2009 року Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1435749,30 грн.

25.10.2016 року державним виконавцем у вказаному провадженні було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон) (а.с. 5).

Слід зазначити, що Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV втратив чинність з 5 жовтня 2016 року.

Разом із тим п. 7. Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом.

Разом із тим, згідно із ч. 4 ст. 47 Закону про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Проте, на виконання вказаних вимог закону, оскаржувана постанова не була затверджена начальником відділу, якому державний виконавець безпосередньо підпорядкований.

Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що державний виконавець повідомляв стягувача про необхідність проведення авансування витрат на виготовлення експертного висновку, а також того, що державним виконавцем було дотримано вимогу п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону та здійснено попередження стягувача про повернення йому виконавчого документа.

З огляду на зазначене, дії державного виконавця не можна визнати законними і обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 37, 43, 47 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дацько О.Л. щодо повернення виконавчого листа стягувачу - незаконними.

Скасувати постанову державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дацько О.Л. про повернення виконавчого документа стягувачеві № 52197976 від 25.10.2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ М.А. РИБАК