Справа № 2-1275/11 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/981/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника відповідача(апелянта) ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 30 червня 2011 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009р. ПАТ «ОТП Банк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Галицького РВ УМВСУ у Львівській області про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.(а.с.2-6)

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 09 грудня 2010р. вищезгаданий позов було задоволено.(а.с.109-112)

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитом 2327984,17 грн., заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками 263253,76 грн., пеню 115924,38 грн., а всього 2707162,32 грн. заборгованості за кредитним договором.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки відповідно до договорів іпотеки від 27.11.2007р. №PML-600/236/2007/1, №PML-600/236/2007/2, №PML-600/236/2007/3, №PML-600/236/2007/4, а саме:

- квартиру №6, яка знаходиться за адресою: м.Львів, пл.Ринок,44, загальною площею 65,5 кв.м. і належить на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 05.03.2007р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим №694.

- квартиру №4а, яка знаходиться за адресою: м.Львів, пл.Ринок,44, загальною площею

11,5кв.м. і належить на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 05.04.2007р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим №1290.

-квартиру №1а, яка знаходиться за адресою: м.Львів, пл.Ринок,44, загальною площею 67,2 кв.м. і належить на праві приватної власності ОСОБА_7 Михайлівні на підставі договору купівлі - продажу посвідченого 16.04.2007р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №354.

-квартиру №1, яка знаходиться за адресою: м.Львів, пл.Ринок,44, загальною площею 59,9 кв.м. і належить на праві приватної власності ОСОБА_7 Михайлівні на підставі договору купівлі - продажу посвідченого 20.06.2007р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим №2620.

Виселено ОСОБА_6 з жилого приміщення, а саме квартири №6 та квартири №4а, які знаходиться за адресою: м.Львів, пл.Ринок,44, та знято останню з реєстраційного обліку у ВСПРФО Галицького РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області.

Виселено ОСОБА_7 з жилого приміщення, а саме квартири №1 та квартири №1а, які знаходиться за адресою: м.Львів, пл.Ринок,44, та знято останню з реєстраційного обліку у ВСГІРФО Галицького РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі 1 699,98 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 30 березня 2011р. заяву про скасування заочного рішення задоволено та вищезгадане заочне рішення скасовано.(а.с.140)

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 30 червня 2011р. позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартии №6 та №4а по пл..Ринок,44 у м.Львові, які належать на праві власності ОСОБА_6, квартири №1а та №1 по пл..Ринок,44 у м.Львові, які належать на праві власності ОСОБА_10 та виселення і зняття з реєстрації усіх осіб, які проживатимуть та /або будуть зареєстровані у даних квартирах залишено без розгляду.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 30 червня 2011 року позов ПАТ «ОТП Банк» - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 338 606 долари США 92 центи (еквівалент в гривнях на 08.09.2009 р. за курсом НБУ становить 2 707 162,32 грн.) заборгованості за кредитним договором №ML-600/236/2007 від 27.11.2007р.

Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення суду оскаржили представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, та відповідачка ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі, апелянти зазначають, що дане рішення є незаконним та необґрунтованим і таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Зокрема зазначають, що 27.11.2007 року для забезпечення виконання договору кредиту між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено договори поруки. Згідно умов вказаних договорів поруки поручителі зобовязувалися перед кредитором відповідати за порушення зобовязань боржника, що випливають з договору кредиту від 27.11.2007 р., укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 як солідарними боржниками. Вказаними договорами поруки не визначено строк після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами вказаних договорів встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобовязань боржника, за кредитним договором. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернених отриманих у кредит коштів має обчислюватися, з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є предявлення до нього позову. Таким чином, встановлення строку дії кредитного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань, що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука вважається припиненою в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Відповідна правова позиція зазначена в постановах ВСУ від 14.09.2016р. по справі №569/1б48/14-ц, від 29.06.2016р. по справі №6-272цс16. Також, судом першої інстанції помилково зазначено солідарне стягнення грошових коштів з трьох осіб: ОСОБА_11. ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Тобто не взято до уваги той факт, що було укладено два договори поруки від 27.11.2007 p. №SR-600/236/2007/l (між ОСОБА_2 В і. та ПАТ «ОТП Банк» ) та SR-600/236/2007/2 (між ОСОБА_12 та ПАТ «ОТП Банк» ) для забезпечення виконання договору кредиту, що фактично унеможливлює солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_13, договірні відносини між якими відсутні. Просять апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

Позивач та відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача(апелянта) ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що вказане рішення не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

27 листопада 2007 року між позивачем ПАТ «ОТП Банк» та відповідачкою ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № ML-600/236/2007 про надання кредиту у розмірі 300 000,00 дол.США. Згідно виписки за поточним рахунком відповідача за 28.11.2007р. відповідачкою ОСОБА_5 було отримано кошти згідно договору кредиту, а тому згідно умов договору, остання зобовязалася щомісячно повертати позивачу кошти по отриманому кредиту та відсотки за користування кредитом в розмірі 5,99% річних та F1DR - 7,5% річних, не пізніше 28.11.2022р. частинами, визначеними згідно кредитного договору.

Як вбачається з договору поруки SR-600/236/2007/l від 27.11.2007р. відповідач ОСОБА_2 взяв на себе зобовязання відповідати за виконання відповідачкою ОСОБА_5 умов кредитного договору та згідно п.1.2 даного договору, зобовязався нести солідарну відповідальність у випадку його невиконання чи неналежного виконання відповідачкою. 27.11.2007р. з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором додатково, на тих же умовах, було укладено договір поруки № SR-600/236/2007/2 між банком та ОСОБА_4, яка відповідно до договору несе солідарну відповідальність з відповідачкою ОСОБА_5 за виконання умов кредитного договору.

Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення відповідачем термінів чи умов погашення грошових зобовязань позивачу надано право вимагати дострокового повернення кредиту, що відповідає положенню ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Як встановлено судом, відповідачі умов договору не виконали, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіком повернення кредиту.

13 липня 2009 року банком позичальнику та поручителям надіслано вимогу про погашення заборгованості за кредитним договром, яка останніми отримана 16.07.2009 року, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. (а.с.16зв,17зв,19зв.)

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 08.09.2009р. загальна сума заборгованості за кредитом становить 338606, 92 доларів США (еквівалент в гривнях на день подання позову за курсом НБУ становить 2707162,32 грн.), з яких: залишок заборгованості по кредиту - 291180,01 дол.США, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 32927, 30 дол.США, нарахована пеня за невиконання умов кредитного договору - 14 499, 61 дол.США.

Згідно з ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позичальник порушила умови кредитного договору щодо строків платежів відповідно до умов договору, договором передбачено право банку вимоги дострокового повернення кредиту при порушенні строків платежів за договором, в звязку з чим підставною є вимога кредитора про дострокове повернення кредиту, процентів та сплату пені.

Висновок суду першої інстанції в цій частині відповідає обставинам справи та доказам, що містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині визначення порядку стягнення коштів у звязку з наступним.

Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК).

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

А відтак, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зміст вказаної норми вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобовязання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст.554 ЦК) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою.

Таким чином, законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобовязання, проте, в цьому випадку норма ч.3 ст.554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю.

За таких обставин, кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобовязання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Отже, стягуючи з боржника та поручителів у солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що в даному випадку норма ч.3 ст.554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено окремі договори поруки. (а.с.23,24)

За таких обставин, оскаржуване рішення суду необхідно скасувати в частині визначення порядку стягнення коштів, стягнувши вказану суму заборгованості за кредитним договором у користь позивача солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2, і солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги щодо припинення поруки є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи досудова вимога про дострокове стягнення всієї суми заборгованості була надіслана 13 липня 2009р. та отримана поручителями 16.07.2009р., а із позовом щодо дострокового стягнення всієї суми заборгованості Банк звернувся 16.09.2009р..

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, передбачені ч.1 ст. 309 підстави для скасування рішення суду, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» та солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 і солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 338606 доларів США 92 центи( еквівалент в гривнях на 08.09.2009р. за курсом НБУ становить 2707162,32 грн.)

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 30 червня 2011 року скасувати та ухвалити нове, яким позов ПАТ ОТП «Банк» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 338606 доларів США 92 центи( еквівалент в гривнях на 08.09.2009р. за курсом НБУ становить 2707162,32 грн.), і стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 338606 доларів США 92 центи( еквівалент в гривнях на 08.09.2009р. за курсом НБУ становить 2707162,32 грн.).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_14