ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1412/17
Провадження № 2/362/1397/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Унікредитбанк», ПАТ «Промінвестбанк» про зняття арешту та заборони відчуження з майна,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вимогами про зняття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна, а саме житлового будинку під №10 по вул..Пушкіна в смт.Калинівка Васильківського району Київської області.

Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

У звязку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріли справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з положень ст.ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст.ст.319, 321 та 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, зазначають, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок зняття арешту з майна або його звільнення з-під арешту у цивільному процесі визначений положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року.

З огляду матеріалів цивільної справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 24 березня 1981 року, посвідченого в Калинівській селищній раді Васильківського району Київської області, позивач набув права власності на житловий будинок під №10 по вул..Пушкіна в смт.Калинівка Васильківського району Київської області.

Як вбачається з матеріалів справи 10.09.2004 року Васильківською районною державною нотаріальною конторою, було накладено заборону на відчуження вище зазначеного нерухомого майна.

Вказана обставина підтверджується інформаційною довідкою із Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна номер 1294663 від 10.09.2004 року та інформацією нотаріальної контори від 06.12.2016 року.

З огляду матеріалів справи вбачається, що вище зазначений арешт було накладено згідно повідомлення Державного банку СРСР від 14 травня 1965, та на час його накладення власником вказаного домоволодіння була Завалій (дошлюбне Богаченко» ОСОБА_2.

Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для подальшого здійснення заборони на відчуження майна після набрання судовим рішенням чинності не має, а тому, з метою недопущення порушення майнових прав позивача, заборона щодо нерухомості підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 158, 208, 209, 212, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження житлового будинку під №10 по вул..Пушкіна в смт.Калинівка Васильківського району Київської області, що був внесений реєстратором - другою Васильківською районною державною нотаріальною конторою Київської області до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1294663.

Рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача поданою до Васильківського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.