Справа № 310/7601/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: представників позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаними позовами посилаючись на те, що 11.02.2015 року помер її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його сперті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку по вул. Центральна, 26 в с. Азовське Бердянського району Запорізької області, земельної ділянки площею 0,25 га по вул. Садова, 25 в с. Азовське Бердянського району Запорізької області, та ряду рухомого майна.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 вона звернулася до приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу ОСОБА_6 Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Свою відмову нотаріус пояснив відсутністю у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

В подальшому, вона отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку по вул. Центральна, 26 в с. Азовське Бердянського району Запорізької області та на 1/3 частину скутера державний номер АРАА7583

Просила визнати за нею право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,25 га по вул. Садова, 25 в с. Азовське Бердянського району Запорізької області, на 1/3 частину іншого рухомого майна, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, та стягнути з відповідача ОСОБА_4 витрати, повязані з розглядом справи.

В судовому засіданні, представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що позивач має можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину земельної ділянки. Решту позовних вимог вважає не доведеними.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню в звязку з наступним.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом, 11.02.2015 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №317850 (а.с.12).

Родинні відносини померлого ОСОБА_5 з позивачем ОСОБА_3 підтверджуються матеріалами справи та сторонами не спростовуються.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмові від неї.

За змістом ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_3 посилалася на те, що постановою приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу ОСОБА_6 від 31.08.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів, що підтверджують належність нерухомого майна спадкодавцю (а.с. 18-19).

Разом з тим, згідно листа приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 від 09.02.2017 року, він прийняв на зберігання та оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5 Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП №988, виданий 26.12.1994 року (а.с. 60).

Отже перешкод для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом не існує, а тому позовні вимоги про визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,25 га по вул. Садова, 25 в с. Азовське Бердянського району Запорізької області в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають.

Належних та допустимих доказів наявності у спадкодавця іншого рухомого майна (а.с. 44) позивачем суду не надано.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позову в цілому.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57 -61, 79, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І. Крамаренко