Справа № 307/4379/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області на рішення Тячівського районного суду від 14 листопада 2016 року за позовом управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів, надміру виплачених, -

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року УПФ у Тячівському районі звернулося в суд із даним позовом. Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області 17.02.2009 року за призначенням пенсії по втраті годувальника. При зверненні за призначенням пенсії громадянка ОСОБА_1 надала трудову книжку годувальника, яка підтвердила стаж роботи ОСОБА_2 (1981 р.н.) за період з 01.08.1999 р. по 27.10.2004 р. у МПП «Ельдорадо» Тячівського району Закарпатської області. Згідно даних персоніфікованого обліку трудовий стаж годувальника складав 3 роки 8 місяців 24 дні. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» управлінням Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області ОСОБА_1 було призначено пенсію по втраті годувальника на неповнолітню дитину, ОСОБА_3, 2005 р.н.. Однак, в 2013 році спеціалістами управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області проводилася перевірка правильності надання довідки про заробітну плату та стаж роботи в МПП "Ельдорадо" для обчислення пенсії (акт №21 від 15.03.2013 р.). У ході даної перевірки встановлено, що ОСОБА_2, 1981 р.н., у відомостях МПП «Ельдорадо» по нарахуванню заробітних плат за 1999-2004 р.р. відсутній, у наказах про прийом на роботу не значиться, а отже, керівником підприємства до системи персоніфікованого обліку було безпідставно внесено індивідуальні дані на вказаного громадянина. Крім того, у трудовій книжці ОСОБА_2 відсутній підпис власника книжки, а дата заповнення не відповідає дійсності, так як дана книжка надрукована після 2000-го року, а отже, не могла бути заповнена в 1999 році. Посилаючись на те, що внаслідок подач підроблених документів ОСОБА_1 безпідставно отримала пенсію по втраті годувальника, просило суд стягнути її з відповідачки.

Рішенням Тячівського районного суду від 14 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ у Тячівському районі просить дане рішення скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що позивачем доведено факт підробки ОСОБА_1 трудової книжки.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із його недоведеності.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 36 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності. При цьому дітям пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. У свою чергу в ст. 32 даного Закону вказано, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією до досягнення особою 23 років включно - 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки; для осіб 32 років і старших - 5 років.

Згідно статті 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У ст. 50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань із боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата й платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку й недобросовісності з боку набувача.

З аналізу даних норм слідує, що безпідставно отримана пенсія може бути повернута в примусовому порядку в разі встановлення факту недобросовісності дій набувача такої пенсії, зокрема, подання ним недостовірних (підроблених) документів. Указаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Також слід зазначити, що правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене в ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню лише в разі наявності цих фактів (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 р. у справі N 6-91цс14 та від 22.01.2014 р. у справі № 6-151цс13).

Слід зазначити, що ОСОБА_1 11.02.2010 року зареєструвала шлюб зі ОСОБА_5, та після реєстрації шлюбу прізвище її «ОСОБА_1», що доводиться Свідоцтвом про шлюб від 11.02.2010 року, серія НОМЕР_1, а.с. 26.

У позовній заяві зазначено, що при оформленні пенсії у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_1 подала до пенсійного фонду трудову книжку ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 01.08.1999 року, і саме з посиланням на підробку ОСОБА_1 такої трудової книжки позивач звернувся до суду з даним позовом.

Разом із тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів які б підтверджували факт підробки ОСОБА_1 вказаної трудової книжки.

В Акті перевірки правильності надання довідки про заробітну плату та стажу роботи для обчислення пенсії лише вказано, що гр. ОСОБА_2 в МПП «Ельдорадо» у відомостях по нарахуванню заробітної плати відсутній. У наказі про прийом на роботу не значиться, (а.с. 4). У Протоколі №9 засідання комісії управління ПФУ в Тячівському районі Закарпатської області з питань, пов'язаних із відшкодуванням надміру виплачених пенсій та повернення пенсіонерами сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання від 21.05.2014 року зазначено, що періоди трудової діяльності ОСОБА_2 підтвердити первинними документами виявилося неможливо, оскільки нарахування зарплати гр. ОСОБА_2 не проводилося, тому без врахування вищезазначеного періоду роботи у ОСОБА_1 відсутнє право на призначення пенсії по втраті годувальника, (а.с. 5). У той же час у даних документах жодним чином не вказано про підробку ОСОБА_1 трудової книжки ОСОБА_2.

Також із матеріалів справи вбачається, що Тячівським відділом Національної поліції проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000013 за ознаками кримінальних правопорушень. Передбачених ст. 191 ч. 1, ст. 358 ч. 1 КК України по факту незаконного отримання ОСОБА_1 грошових коштів у якості допомоги у зв'язку із втратою годувальника. Постановою прокуратури Тячівського району від 08.12.2015 року в даному кримінальному провадженні призначено судово-почеркознавчу експертизу із приводу виконання записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 01.08.1999 року, (а.с. 65, 66). Разом із тим, матеріали справи не містять ні висновку такої експертизи, ні будь-яких результатів розслідування по вказаному кримінальному провадженні, хоча на момент розгляду справи судом першої інстанції вже пройшов майже рік із того часу.

Стосовно відсутності в трудовій книжці підпису власника, то вказане не може розцінюватися як підробка, позаяк дана графа трудової книжки взагалі не заповнена. При цьому, посадова особа пенсійного фонду, проявивши певну обачність повинна була встановити дану обставину ще при подачі ОСОБА_1 трудової книжки, чого зроблено не було. Тобто, дана обставина також не є свідченням підробки трудової книжки.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів підроблення ОСОБА_1 трудової книжки та відмовою у позові із цих підстав.

Отже, позаяк Управлінням не надано доказів про вчинення саме ОСОБА_1 зловживань (недобросовісності) по підробці трудової книжки, що призвело б до безпідставної виплати їй сум пенсії по втраті годувальника, то доводи апеляційної скарги даного висновку суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі наведеного, та керуючись статтями 307, 308, 313, 314, 315, і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області, відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 14 листопада 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді