АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/960/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2017 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору іпотечного кредиту недійсним, повернення безпідставно набутого майна (іноземної валюти), стягнення коштів з банку за депозитними вкладами в іноземній валюті,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати недійсними договір про іпотечний кредит №CSR0G0 від 18.03.2008 та іпотечний договір №CSR0G0 від 18.03.2008, укладені між сторонами у справі, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в іноземній валюті 26583,47 доларів США, які незаконно отримані банком, заборгованість в іноземній валюті за договором банківського вкладу (депозиту) №SAMDNWFD900 від 13.10.2014, яка складається із внеску у сумі 1745,00 євро, а також сплатити відсотки за цим вкладом у сумі 266,38 євро та заборгованість в іноземній валюті за договором банківського вкладу (депозиту) №SAMDNWFD600 від 19.03.2015, яка складається із внеску у сумі 190,00 доларів США, а також відсотків за цим вкладом у сумі 19,90 доларів США.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення даного позову, якою просив заборонити ПАТ КБ «ПриватБанк» та його регіональному управлінню вчиняти будь-які дії, спрямовані на звернення у власність установи банку предмету іпотеки - житлового приміщення АДРЕСА_1, до розгляду справи по суті та заборонити вчиняти нотаріальні дії відносно вказаного житлового приміщення, що спрямовані на його передачу у власність ПАТ КБ «ПриватБанк», мотивуючи про те, що судом позовні вимоги у даній справі про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів наразі не розглянуто, однак Черкаське ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» розпочало процедуру стягнення заборгованості, яка незаконно нарахована за неіснуючим правочином та правочином який є оспорюваним, про що свідчить вимога банку від 25.01.2017 №1147/17 про звільнення житлового приміщення, яке перебуває в іпотеці банку.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 28.02.2017 вказану заяву задоволено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. В обґрунтування вказує на те, що позивачем не повернуто банку кредитні кошти, що забезпечено предметом іпотеки, а натомість заявлено вимогу про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними та про стягнення з банку коштів на користь позичальника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Згідно ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до розяснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином для того, щоб було вжито заходів для забезпечення позову у справі заявнику необхідно довести доказами факт того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

Предметом позову у даній справі є вимоги, зокрема, про визнання недійсними іпотечного та кредитного договорів, положення яких наразі є чинними.

Необхідність забезпечити позов у даній справі заявник обґрунтовує можливістю в банку звернути стягнення на предмет іпотеки під час розгляду його позову по суті спору, посилаючись на те, що відповідач прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки вищевказаної квартири, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом ПАТ КБ «ПриватБанк» від 25.01.2017 року, в якому йдеться про намір продажу предмету іпотеки (а.с.26).

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Згідно п. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу відхилити .

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2017 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору іпотечного кредиту недійсним, повернення безпідставно набутого майна (іноземної валюти), стягнення коштів з банку за депозитними вкладами в іноземній валюті залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення, подальшому провадженню у справі не перешкоджає та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий :

Судді :