Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/131/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

02.02.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Гайсюка О.В., Голованя А.М.

за участі секретаря Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2016 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації.

Зазначала, що на протязі останніх шести місяців відповідач періодично відвідує Тарасівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області, у якій навчається у третьому класі її онук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час відвідування школи відповідач безпідставно підвищує голос, іноді виражається нецензурною лайкою, непристойно в присутності людей виражається в в її адресу та адресу вчителів школи, розповсюджує неправдиві чутки про їх поведінку та про те, що вона разом з вчителями знущаються та спричиняють тілесні ушкодження її онуку.

10.03.2016 року під час останньої перевірки, яка була проведена за зверненням відповідача, було встановлено, що такі факти є надуманими та не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, від батьків учня ОСОБА_5 відсутні жодні претензії як до неї так і до вчителів школи.

14.03.2016 року за вимогою відповідача до школи прибула телевізійна компанія «Інтер» і на телепередачі зазначеного каналу відповідач оприлюднила неправдиві чутки про поведінку вчителів школи, а також їх знущання та спричинення тілесних ушкоджень її онуку.

Наведені відповідачем факти не відповідають дійсності та ганьблять її честь, гідність та ділову репутацію не лише в селі Тарасівка Бобринецького району Кіровоградської області, але й за його межами.

Уточнюючи позовні вимоги позивач просила викладені відповідачем факти образ та недостовірної інформації по відношенню до неї в присутності громади с.Тарасівка, а також у її зверненні та виступі на телепередачі «Інтер» 14.03.2016 року відносно неї з боку відповідача, щодо порушення прав учня третього класу Тарасівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бобринецької районної ради Кіровоградської області ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати недостовірними, тобто такими, що не відповідають дійсності та порушують охоронювані законом особисті немайнові права, порушують честь, гідність та ділову репутацію, інші вимоги залишила без змін (а.с.96).

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.10.2016 року позов задоволено частково.

Суд визнав поширену ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_2 інформацію у її зверненнях та виступі з питань порушення прав учня третього класу Тарасівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бобринецької районної ради Кіровоградської області ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на загальнонаціональному каналі «Інтер» 14.03.2016 року на телепередачі «Стосується кожного», яка вийшла в ефір 01.04.2016 року щодо вчинення постійних пянок в приміщенні школи, душіння ОСОБА_5, тобто нанесення тілесних ушкоджень недостовірною, тобто такою, що не відповідають дійсності та порушує особисті немайнові права, порочить гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_2.

Зобовязано ОСОБА_3 направити ОСОБА_2 листа про спростування вищевказаної недостовірної інформації щодо вчинення постійних пянок в приміщенні школи, душіння ОСОБА_5, тобто нанесення тілесних ушкоджень, стосовно ОСОБА_2, за адресою зареєстрованого місця проживання останньої: с.Тарасівка Бобринецького району Кіровоградської області, вул. Суворова, буд.30 (поштовий індекс 27240), не пізніше пятнадцяти днів з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4В, який діє в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначав, що ОСОБА_3 за національністю молдованкаі в недостатній мірі володіє українською та російською мовами, а позивач могла неправильно сприйняти її висловлювання.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до положень ст.303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 висловлюючись з питань порушення прав учня третього класу Тарасівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бобринецької районної ради Кіровоградської області ОСОБА_5 вчителями та директором вказаної школи у її зверненнях та виступі на телепередачі «Стосується кожного» загальнонаціонального каналу «Інтер» 14.03.2016 року, яка вийшла в ефір 01.04.2016 року, з приводу поведінки ОСОБА_2 та вчителів, де повідомила про «Пянки у школі», «Вони напилися і прийшли до мене додому. Єсли вони кожен день пяні, кожен день пяні», «Вона прийшла з «білим домом», також зібрала 20 людей, душила мою дитину, як хотіла», тобто повідомила про вчинення постійних пянок в приміщенні школи, душіння ОСОБА_5, тобто нанесення тілесних ушкоджень, що підтверджується долученим до справи відеозаписом «Касается каждого. Эфир от 01.04.2016. Мир третьеклассника» (зокрема відеозапис з 11:16хв. по 11:50хв., з 30:30 хв. по 32:40 хв., з 38:57 по 40:00 хв.) на DVD-диску в справі (а.с.28).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що висловлювання ОСОБА_3 з питань порушення прав учня третього класу Тарасівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бобринецької районної ради Кіровоградської області ОСОБА_5 вчителями та директором вказаної школи у її зверненнях та виступі на загальнонаціональному каналі «Інтер» 14.03.2016 року на телепередачі «Стосується кожного», яка вийшла в ефір 01.04.2016 року з приводу їх поведінки, а саме щодо вчинення постійних пянок в приміщенні школи, душіння ОСОБА_5 тобто нанесення тілесних ушкоджень, - не є оціночними судженням, а є фактичним твердженням, адже вказану інформацію можливо перевірити на предмет правдивості.

ОСОБА_2 навчає дітей Тарасівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бобринецької районної ради Кіровоградської області української мови та літератури, також є директором вказаної школи, тобто на яку покладається завдання з навчання та виховання дітей вказаної школи, а тому вона належить також до вчителів (педагогічних працівників) Тарасівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бобринецької районної ради Кіровоградської області, про яких відповідач поширила недостовірну інформацію, яка порушує її особисті немайнові права. Позивач приймаючи участь на телепередачі «Стосується кожного» обгрунтовано сприймала висловлювання відповідача на свою адресу.

Колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, таким, що не відповідає обставинам справи і нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно положень ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (статті 3, 28).

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

У пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи «№1 від 27.02.1009 року розяснено, що заява про захист честі, гідності та ділової репутації має містити відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

У пункті 15 зазначеної постанови розяснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких

обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові

права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_2 з 17 серпня 2001 року по даний час працює директором Тарасівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бобринецької районної ради Кіровоградської області (наказ по відділу освіти від 16 сеорпня 2001 роу №32-к) (а.с.14).

01.04.2016 року в ефір телеканалу «Інтер» вийшла телепередача «Стосується кожного» на якій були присутні, в тому числі, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3

Темою телепередачі був конфлікт, який мав місце між педагогічним колективом Тарасівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бобринецької районної ради Кіровоградської області та ОСОБА_3

З перегляду долученого до матеріалів справи запису телепередачі «Стосується кожного» (а.с.28) вбачається, що поширена відповідачем на телепередачі інформація не стосувалася конктретно позивача ОСОБА_2

Оскільки відповідач висловлювалась в адресу всіх вчителів школи, без зазначення їх прізвищ та імен, висновки суду першої інстанції, що відповідач поширювала недостовірну інформацію безпосередньо по відношенню до позивача ОСОБА_2 є безпідставними та не відповідають обставинам справи.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що відповідач ОСОБА_3 поширювала відносно неї недостовірну інформацію поза межами телепередачі. Не визначено коло осіб кому саме була поширена інформація.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2 суду пояснила, що відповідач розповсюджувала неправдиву інформацію стосовно вчителів школи, а вона є вчителем та директором школи.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що згідно положень ст.277 ЦК України право на спростування недостовірної інформації має фізична особа, про яку поширено таку інформацію, тоді як неправдивої інформації безпосередньо про позивача відповідачем розповсюджено не було.

Частиною 7 ст.277 ЦК України визначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції зобовязав ОСОБА_3 направити ОСОБА_2 листа про спростування недостовірної інформації щодо вчинення постійних пянок в приміщенні школи, душіння ОСОБА_5, тобто нанесення тілесних ушкоджень, стосовно ОСОБА_2, за адресою місця проживання останньої.

Проте рішення суду в цій частині не узгоджується з положеннями ч.7 ст.277 ЦК України, оскільки позивач вказувала, що недостовірну інформацію відповідач розповсюджувала коли приходила до школи, а також на каналі «Інтер» на телепередачі «Стосується кожного», яка вийшла в ефір 01.04.2016 року.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування і порушення норм матеріального та процесуального права, відповідно до п.п.2-4 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмові в задоволенні позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 606 грн. 32 коп. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 606 грн. 32 коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючи суддя: С.І.Мурашко

Судді: О.В.Гайсюк

ОСОБА_7