Справа № 146/470/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" квітня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у смт Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 19 березня 1989 року в с. Антонівка Томашпільського району Вінницької області померла його мати ОСОБА_1, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Лесі Українки, № 60 в с. Антонівка Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері є позивач. Однак, коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом йому було відмовлено у звязку з пропущенням строку звернення в нотаріальну контору та відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак надав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності їх представника, позов визнає.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не зявилися в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

До відносин спадкування необхідно застосовувати чинний на час відкриття спадщини ЦК УРСР (1963 року).

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Судом встановлено, що 19 березня 1989 року в с. Антонівка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_3, що підтверджується повторною копією свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 368608, виданого 18 січня 2017 року Томашпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області(а.с. 3).

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії ІV- УР № 1148341, виданого 2 лютого 1964 року ОСОБА_2 сільською радою ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 (а.с.4)

Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 48 від 10 березня 2017 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Лесі Українки, № 60в с. Антонівка Томашпільського району Вінницької області зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно довідки, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради № 42 від 20 січня 2017 року, після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Лесі Українки, № 60 в с. Антонівка Томашпільського району Вінницької області. Крім того в довідці зазначено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем майна за законом залишився син ОСОБА_1 (а.с.5).

Разом з тим, Томашпільською районною державною нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 в звязку з пропущенням строку звернення в нотаріальну контору, а також відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 13).

Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 224/0116 від 11 квітня 2017 року спадкова справа після померлої 19 березня 1989 року ОСОБА_3 не заведена (а.с. 18).

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524-527, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), статтями 15, 57-62, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Лесі Українки, № 60 в с. Антонівка Томашпільського району Вінницької області, що належав його матері ОСОБА_3, яка померла 19 березня 1989 року в с. Антонівка Томашпільського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Скаковська