Справа № 675/2595/16-ц
Провадження № 2/675/187/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2017 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., при секретарі Беліці М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті 17 квітня 2001 року матері позивачки ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Спадщина складається, зокрема, з права на земельну частку (пай), на яку ОСОБА_1 має право як спадкоємець першої черги за законом. Через втрату вказаного сертифікату позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво на право на спадщину на земельну частку (пай), хоча спадщину прийняла у встановленому законом порядку.

Позивачка ОСОБА_1, представник позивачки ОСОБА_4 в судове засідання не зявились. Представник позивачки звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_2 сільської ради.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області - в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. ст. 1258, 1261 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_3 померла 17 квітня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи.

ОСОБА_1 являється дочкою померлої ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про народження, про укладення шлюбу позивачки, свідоцтвом про смерть спадкодавця, копії яких додані до матеріалів справи.

За таких обставин ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, що підтверджується доводами позивачки, викладеними у позовній заяві, чого не заперечував відповідач.

Згідно листів завідувача Ізяславської держнотконтори № 244/01-16 від 09 лютого 2017 року та завідувача Хмельницьким обласним Держаним архівом № 287/01-18 від 03 лютого 2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

У ст. 1 ЦПК України вказано, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

За життя ОСОБА_3 набула право на земельну частку (пай), розміром 1,87 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП на території ОСОБА_2 сільської ради Хмельницької області, про що їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 008367, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області № 31-28-99.3-2551/0/15-16 від 18 листопада 2016 року, доданою до матеріалів справи.

Вказаний сертифікат на земельну частку (пай) втрачений, що підтверджується доводами позивачки, викладеними у позовній заяві, оголошенням в газеті «Зоря Надгориння» № 47 (11121) від 24 листопада 2016 року, примірник якої доданий до матеріалів справи, внаслідок чого ОСОБА_1 не має змоги отримати свідоцтво право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, що підтверджується доводами позивачки, викладеними у позовній заяві, проти чого не заперечував відповідач.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що права ОСОБА_1 підлягають захисту.

Керуючись ст. 131, 152 Перехідними положеннями ЗК України, Указом Президента України від 08. 08. 1995 року № 720/ 95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. ст. 1216, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1278 Цивільного Кодексу України, Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 292, 294, 296 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Поліське Ізяславського району Хмельницької області, вул. Колгоспна, 7, як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, котра померла 17 квітня 2001 року, на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП на території ОСОБА_2 сільської ради Хмельницької області, розміром 1, 87 га, вартістю 5945 грн. 94 коп., яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 008367, зареєстрованого 18 лютого 1997 року, реєстраційний номер 374 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. С. Янішевська