Номер провадження: 22-ц/785/1684/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_4 та її представника

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2016 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

23 червня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 24 червня 2016 року відкрито провадження по даній справі.

30 червня 2016 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі спеціалізованої станції технічного обслуговування легкових автомобілів на чотири пости, загальною площею 1167,5 кв.м., розташовані за адресою: м.Одеса вул.Балківська, 120а та належать на праві власності ОСОБА_8. Мотивуючи вимоги своєї заяви тим, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду в разі його задоволення.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2016 року заяву про забезпечення позову задоволено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просять скасувати ухвалу суду першої інстанці, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції відповідач по справі ОСОБА_8 та апелянт ОСОБА_6 не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка до апеляційного суду не перешкоджає подальшому розглядові справи та доступі до суду.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, та заперечення на апеляції, перевіривши матеріали цивільної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо не вжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову передбачені ч.1 ст.152 ЦПК України, в тому числі, згідно п.1 позов забезпечується накладенням арешту на майно або кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або у інших осіб.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.09.2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 було укладено Договір іпотеки предметом якого є нежитлові будівлі спеціалізованої станції технічного обслуговування легкових автомобілів на чотири пости, загальною площею 1167,5 кв.м., розташовані за адресою: м.Одеса вул.Балківська, 120а та належать на праві власності ОСОБА_8.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Крім того, у матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_4 від 15.09.2014 року в якій вона дає згоду своєму чоловіку ОСОБА_8 на отримання позики в розмірі 3 000 000 гривень, строком повернення позики до 15.09.2019 року, а також дає згоду на передачу спірних нежитлових будівель у іпотеку ОСОБА_6.

З вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що право вимоги на спірні нежитлові приміщення раніше виникло у ОСОБА_6 відповідно до умов Договору іпотеки.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до розяснень Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Місцевий суд не врахував вищевикладених вимог закону та не дав оцінки тому, що обраний вид забезпечення позову є втручанням в господарську діяльність станції технічного обслуговування.

Така заборона суперечить змісту заходів забезпечення позову та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в порушенні прав інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, а ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2016 року скасуванню, як така, що не відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи, з передачею питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції про скасування ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ця ухвала апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312, 313, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково, ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 04 липня 2016 року скасувати, передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_2

ОСОБА_3