Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Шимківа С.С.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар судового засідання Шептицька С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2017 року задоволено частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 грудня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно на її утримання як дружини з якою проживає дитина до досягнення трьох років, починаючи з 28 грудня 2016 року до 26 квітня 2018 року включно.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що визначений судом розмір аліментів на утримання дітей є надміру високим.

Заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини, оскільки він не працює та не має регулярного доходу.

Його дружина отримує допомогу при народженні дитини та має право на _______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 565/1816/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 22-ц/787/445/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_8

отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, є працездатною.

Таким чином, дружина не набула право на своє утримання з його боку, оскільки нею не надано доказів наявності сукупності обставин, які слугують підставою для присудження аліментів на її утримання.

Він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 2000 грн щомісячно, а на утримання дружини відсутні підстави для стягнення аліментів.

Просить суд змінити оскаржуване рішення в частині визначення розміру аліментів на утримання дітей, зменшивши їх розмір до 2000 грн щомісячно, а в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.03.2010 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ГЮ, № 095355 від 20.05.2014 року (а.с. 5).

Під час перебування сторін у шлюбі у них народилися діти ОСОБА_3 Аніта, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ГЮ № 229406 та серії 1-ГЮ № 128455 (а.с. 6-7).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції вищезазначені вимоги не дотримав.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не працевлаштований та немає регулярного матеріального доходу.

Постановляючи оскаржуване рішення, місцевий суд не врахував зазначені в ст. 182 СК України обставини та прийшов до хибного висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн щомісячно.

Присуджений судом розмір аліментів на утримання дітей підлягає зменшенню до 1000 грн на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, однією з обов'язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у чоловіка можливості надавати дружині, з якою проживає дитина матеріальну допомогу. Позивачем не доведено, а судом не встановлено факту наявності у відповідача такої можливості.

Ураховуючи те, що судом неповно зясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4.

На підставі статті 51 Конституції України, ст.ст. 84, 181, 182, 184, СК України, керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, по 1000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

ОСОБА_9 ОСОБА_8

Судді: С.В. Боймиструк

ОСОБА_2