10 квітня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 березня 2017 року,
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про солідарне стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,
До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в якій представник скаржників ставить питання про скасування рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2010 року та ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 27 березня 2017 року. Однак скаржником до касаційної скарги додано ксерокопію рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2010 року та завірену належним чином ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року.
Згідно п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 326 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, клопотання особи, яка подає скаргу.
Крім того, касаційна скарга не відповідає вимогам ч. 5 ст. 326 ЦПК України, оскільки до скарги не додано завіреного належним чином оскаржуваного судового рішення першої інстанції, яке повинно бути підписане працівником апарату суду та скріплене гербовою печаткою суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 326 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а також копії оскаржуваних рішень (ухвал) судів першої та апеляційної інстанції, при цьому до касаційної скарги додаються копії судових рішень видані судом в порядку передбаченому ст. 222 ЦПК України.
Згідно із п. п. 13.6, 13.7, 13.8 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 17 грудня 2013 року № 173, копії рішень, ухвал повинні бути підписані працівником апарату суду та скріплені гербовою печаткою.
Таким чином представнику скаржників слід надіслати на адресу суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та вказати у прохальній частині скарги судові рішення, які скаржник просить переглянути, при цьому вказати суд який їх ухвалив та дати їх ухвалення та додати до касаційної скарги завірене належним чином оскаржуване судове рішення першої інстанції.
Також слід зазначити, що особою, яка подала касаційну скаргу, не надано доказів про оплату судового збору, при цьому скаржником в прохальній частині касаційної скарги ставиться питання про відстрочку сплати судового збору.
Однак зі змісту касаційної скарги вбачається, що представник
ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 обґрунтовуючи свої доводи щодо тяжкого майнового стану ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказує про те, що скаржники не в змозі сплатити судовий збір, просить звільнити від сплати судового збору.
Частина 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Частина 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.
Аналіз наведених вище норм, дає підстави дійти висновку про те, що законодавцем встановлено три види пільг щодо оплати судового збору, а саме: відстрочення, розстрочення та звільнення від оплати судового збору, які за своєю юридичною природою мають різне юридичне значення та наслідки.
Таким чином, скаржнику потрібно визначитись, яку саме процесуальну дію щодо сплати судового збору (відстрочення, розстрочення чи звільнення від оплати судового збору) скаржник просить застосувати, посилаючись на тяжке майнове становище, надіславши на адресу суду відповідне клопотання. При цьому скаржнику потрібно надати суду докази, які підтверджують тяжке майнове становище.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення
ст. 121 ЦПК України.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_9 підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних вище недоліків.
Керуючись ст. ст. 121, 325,328 ЦПК України,
Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків - протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, але не пізніше 12 травня 2017 року.
У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І. Євтушенко