Справа № 347/75/17
У Х В А Л А

Іменем України

08.02.2017 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Терлюжак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів скаргу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

в с т а н о в и в:

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся до суду із скаргою до Головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Косівського районного суду відділом ДВС було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі №2-2282/2010р. від 26.07.2011р. про стягнення з ОСОБА_2на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість в сумі 5074,12грн. 28.12.2016р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вважає такі дії державного виконавця неправомірними, оскільки виконавчі дії не проведені належним чином та не в повному обсязі виконана робота щодо пошуку майна та коштів боржника. Просить скасувати постанову від 28.12.2016р. про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобов»язати державного виконавця поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа.

Представник скаржника в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Головний державний виконавець Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, подав до суду заперечення на скаргу в якій зазначає, що державним виконавцем було вжито всіх заходів щодо стягнення заборгованості по виконавчому листу №2-2282/2010 від 26.07.2011р., а оскільки майно на яке може бути звернено стягнення у боржника відсутнє, тому ним винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.

ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, причини неявки суду не відомі.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ч.1п.9 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є обовязковість судового рішення.

Згідно ч.1,2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі рішення Косівського районного суду від 02.12.2010р. по справі №2-2282/2010р. судом було видано виконавчий лист про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» («ВіЕйБі Банк») заборгованість за кредитним договором №05/08/138-05/бк від 03.06.2008р. в сумі 5074,12грн.

По даному виконавчому листу 02.06.2016р. головним державним виконавцем Косівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження та боржнику надано термін до 09.06.2016р. добровільно виконати виконавчий документ та надати підтверджуючі документи про самостійне виконання рішення.

Однак, як вбачається із матеріалів справи боржником самостійно в наданий термін рішення суду не виконано, а тому державний виконавець почав виконувати його в примусовому порядку.

Частиною 1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до запитів державного виконавця від 14.06.2016р. видно, що він звертався в ТСЦ 2643 РСЦ в Івано-Франківській області про наявність в боржника транспортних засобів та в державну інспекцію сільського господарства в Івано-Франківській області про наявність зареєстрованої сільськогосподарської (будівельної) техніки, проте ним отримані відповіді 08.07.2016р. та 29.06.2016р. в яких зазначено, що за боржником транспортні засоби та сільськогосподарська техніка не зареєстровані.

Згідно постанови від 30.08.2016р. вбачається, що в процесі здійснення виконавчих дій, державним виконавцем було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2

Долучений до матеріалів скарги акт державного виконавця від 16.11.2016р. свідчить про те, що державним виконавцем було також здійснено виїзд по місцю проживання боржника за адресою зазначеною в виконавчому документі та встановлено, що майно на яке можна б було звернути стягнення у боржника не виявлено.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.12.2016р., відомості про майно ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до п.2ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

А тому, на підставі проведених виконавчих дій, державним виконавцем 28.12.2016р. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення, що передбачено вимогами ЗУ «Про виконавче провадження» .

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, постанову Головного державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 від 28.12.2016р. законною, оскільки державним виконавцем було вжито всіх заходів щодо стягнення заборгованості по виконавчому листу №2-2282/2010 від 26.07.2011р., а тому підстави для її скасування відсутні.

Крім цього, згідно ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, як стверджується матеріалами справи скаржник пропустив встановлений термін оскарження даної постанови, оскільки як вбачається із супровідного листа відділу ДВС постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2016р. була направлена ПАТ «ВіЕйБі Банк» 29.12.2016р., однак останні звернулися до суду тільки 18.01.2017р., тобто з пропуском встановлено законом строку.

Також слід зазначити, що виконавчий документ може бути повторно пред"явлено для виконання протягом трьох років з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

На підставі наведеного ст.ст. 18, 37, 74 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 383-388ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до Головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві - відмовити.

Ухвала суду вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М.І.Крилюк