Справа № 592/762/17
Провадження № 2-з/592/10/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м.Суми

Суддя Ковпаківського райсуду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ковпаківського райсуду м. Суми знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання обєктами права спільної сумісної власності та визнання права спільної сумісної власності подружжя.

Позивачем заявлено вимоги про визнання обєктами права спільної сумісної власності подружжя та визнання права спільної сумісної власності подружжя на наступне майно: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 29,97 кв.м, житловою площею 17,4 кв.м; легковий автомобіль марки ВАЗ 21099, 2006 р. випуску, д.н. НОМЕР_1; гараж цегляний, розташований у автогаражному кооперативі «Обслуговуючий кооператив «Радуга»; меблі, побутова техніка та інше рухоме майно, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1.

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 29,97 кв.м, житловою площею 17,4 кв.м, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3; легковий автомобіль марки ВАЗ 21099, 2006 р. випуску, д.н. НОМЕР_2, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3; гараж у гаражному кооперативі «Обслуговуючий кооператив «Радуга» (40031, м.Суми, просп.Курський), який належить ОСОБА_3; майно, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, - забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль та гараж, оскільки по справі відсутні докази про належність відповідачеві - ОСОБА_3 легкового автомобіля марки ВАЗ 21099, 2006 р. випуску, д.н. НОМЕР_2, та гаражу у гаражному кооперативі «Обслуговуючий кооператив «Радуга» (40031, м.Суми, просп.Курський).

Щодо накладення арешту на майно, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_1 та яке належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1, то суд вважає за необхідне відмовити, оскільки не надано ніяких даних, які б ідентифікували дане майно (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, виробнича марка, дата виготовлення (випуску), ступінь зносу) та не надано доказів того, що саме перелічене позивачем майно знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_2.

Щодо вимог ОСОБА_1 про накладення арешту на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 29,97 кв.м, житловою площею 17,4 кв.м, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3, то суд зазначає наступне. У заяві позивач зазначає, що у 2013 році вона та ОСОБА_3, маючи 6000 дол.США власних заощаджень, купили за 21000 дол. США однокімнатну квартиру АДРЕСА_3. 10000 дол. США було взято у борг (у позику) у подруги матері колишнього чоловіка - ОСОБА_4, а 5000 дол. США ОСОБА_2 позичив у інших осіб своїх знайомих. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 17.04.2013 р. та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.09.2016 р., - квартира під №25 в будинку №41 за адресою: м. Суми, вул. Холодногірська належить на праві власності ОСОБА_3

Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів позивача та з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідачів, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що в свою чергу унеможливить виконання можливого рішення, суд вбачає доцільним накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 29,97 кв.м, житловою площею 17,4 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 29,97 кв.м, житловою площею 17,4 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3.

В іншій частині заяви відмовити.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Б. Князєв