Єдиний унікальний номер 225/1300/16-ц Номер провадження 22-ц/775/28/2017
Головуючий в 1 інстанції Геря О.Г.
Доповідач Папоян В.В.
Єдиний унікальний номер 225/1300/16-ц
Номер провадження 22-ц/775/28/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Папоян В.В.

суддів Біляєвої О.М., Кішкіної І.В.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 29 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, якій під час розгляду справи уточнював. На обґрунтування вимоги зазначав, що відповідно до кредитного договору №SAMDN6467 від 03.02.2014 року, позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 35 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 30.08.2015 року виникла заборгованість у розмірі 39 760,34 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, процентами, комісією та штрафами.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 29 вересня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 390,80 грн., з яких 29013,59 грн. - заборгованість за кредитом, 8 377,21 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом та суму судового збору у розмірі 1 295,88 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в який просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог повному обсязі. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема вважає, що у зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції суттєво змінилися обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору. Тому, з урахуванням положень ст.. 652 ЦК України, наявні підстави для внесення змін в кредитний договір. Проте суд, розглянувши справу у його відсутність, позбавив його можливості звернутися до суду з відповідним зустрічним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Відповідач у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення лише в оскаржуваній частині і відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини. Позивачем рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог не оскаржується.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду підлягає залишенню без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини по справі і надані сторонами докази та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610 ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням законодавства є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

При розгляді справи встановлено, що 03 лютого 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір №SAMDN6467 про відкриття та обслуговування платіжної картки, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 35 000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2% річних на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у разі погашення заборгованості у строк понад 30 днів с моменту її виникнення та сплатою комісії. За умовами договору встановлено строк дії картки 1 рік.

Як убачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте у порушення умов договору відповідачем умови погашення кредиту не виконуються, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за основним зобов'язанням складає 29 013 грн. 59 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом 8 377 грн. 21 коп., штрафу 500 грн. (фіксована частина) та 1869 грн. 54 коп. (відсоткова ставка). Відповідачем по справі не надано доказів на спростування розміру заборгованості із тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, визначеного позивачем.

За таких обставин, задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини що витікають з кредитного договору, але позичальником порушуються зобов'язання за цим кредитним договором, а тому сума заборгованості за основним зобов'язанням та процентами підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для внесення змін у договір, оскільки відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст.. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Проте на а час розгляду справи будь-які зміни до укладеного договору не вносилися. Сторонами по справі позовних вимог у порядку передбаченому ст.ст. 31, 123 ЦПК України щодо зміни умов договору не подано. Тому, з урахуванням положень ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справу за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених ними вимог, розглядаючи справу суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності між сторонами договору з певними умовами.

Решта доводів апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і висновків суду не спростовують. Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

головуючий суддя В.В. Папоян

судді О.М. Біляєва

І.В. Кішкіна