КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1077/17
Провадження № 2/552/645/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.04.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді Миронець О.К.,
за участі секретаря судового засідання Ваніної Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Бурова компанія «Букрос» про стягнення проіндексованої в звязку з ростом цін заборгованості по заробітній платі,
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Уточнив свій позов в тій частині, що під позовною вимогою «провести індексацію невиплаченої заробітної плати» він має на увазі «здійснити компенсацію втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків його виплати». Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі та компенсацію втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків його виплати.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, заперечень, клопотань або пояснень до суду не подавав. Суд керуючись ч. 4 ст. 169 ЦПК України на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів постановляє зі згоди позивача заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 працював охоронником.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.
Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Як встановлено судом, відповідачем в день звільнення позивача 01.03.2013 року, або пізніше - розрахунок з позивачем проведено не було.
На даний час заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі не погашена, а отже, вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення компенсації втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків його виплати, суд бере до уваги, що відповідно до п.2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
В порушення вимог зазначеного нормативного акту компенсація за порушення термінів виплати заробітної плати позивачу не нараховувалась і не виплачувалась.
Тому суд обраховує розмір компенсації, що підлягає виплаті позивачу у звязку з порушенням термінів виплати його заробітку, в порядку, встановленому п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, згідно якого сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.
Пунктом 4 Порядку передбачено також, що щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
Тому інформацію щодо індексів споживчих цін суд вважає загальновідомою та згідно ч.2 ст.61 ЦПК України такою, що доказуванню не підлягає.
Згідно ст. 367 ЦПК України судове рішення в частині присудження заробітної плати, не більше ніж за один місяць підлягає негайному виконанню.
Крім цього, у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, його необхідно стягнути в дохід держави з відповідача.
Керуючись ст. ст. 209, 213- 215, 223-224 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Бурова компанія «Букрос» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10-денний термін з дня отримання його копії.

В рішенні частини стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню, але не більше ніж за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.К.Миронець