ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3348/17
провадження № 2/753/3496/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Леонтюк Л. К., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Торговий дім 25А " про визнання звільнення незаконним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім 25А" про визнання звільнення незаконним.

Матеріали цивільної справи надійшли до загальної канцелярії Дарницького районного суду м. Києва ( м. Київ, вул. О. Кошиця, 5 - а ) за вх. № 8697 від 20 лютого 2017 року і передані судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі у приміщенні суду ( по вул. Севастопольській, 14 ) 22 лютого 2017 року за № 492, що підтверджується даними контрольного журналу.

Зазначена позовна заява була подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Згідно ст.122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвалою суду від 22 лютого 2017 року позивачу було надано 5-ти денний строк для усунення недоліків, а позовна заява залишена без руху, та роз"яснено позивачу, що Згідно ст. 5 ч.1 п. 1 Закону України " Про судовий збір " в редакції на день подання позову від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак у своїх позовних вимогах позивач просить зобов"язати Товариство з обмеженою відповідальністю " Торговий дім 25А " оформити соціальну відпустку у зв"язку з вагітністю та пологами і відпустку по догляду за дитиною до 3 - х років та здійснити всі необхідні виплати в зв"язку з таким оформленням.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1 пп. 2 Закону України « Про судовий збір » за подання до суду позовної заяви не майнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір в розмірі, що складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і не майновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та не майнового характеру.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає, що ставка судового збору за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

27 березня 2017 року за вх. № 14924 до загальної канцелярії суду від ОСОБА_2 надійшли документи в порядку виконання ухвали суду від 22 лютого 2017 року, однак вказані недоліки не усунуті в повному обсязі, оскільки надано квитанцію про сплату вимоги не майнового характеру, а вимога про стягнення моральної шкоди не сплачена судовим збором.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND, заява N 28249/95, п. 53 рішення від 19 червня 2001 року). У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Україна взяла на себе зобов"язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зазначені недоліки не дають підстав для відкриття провадження по справі.

Підстав для продовження строку для усунення недоліків передбачених ст. 73 ЦПК України не встановлено, оскільки останній не може бути продовжений з ініціативи суду і підлягає продовженню, за наявності підстав, виключно за клопотанням сторони або іншої особи, яка не встигла вчинити певну процесуальну дію.

За таких обставин вважаю, що заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. ст. 73, 121, 209-210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Торговий дім 25А " про визнання звільнення незаконним з копіями документів доданих до позову повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу положення ч. 5 ст. 121 ЦПК України про те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києві шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Л.К.ЛЕОНТЮК