Справа № 524/8810/16-ц
Провадження № 2/524/540/17
07.02.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді - Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання - Коваль Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
До суду звернувся ОСОБА_1 з вищевказаним позовом.
В обґрунтування позову зазначає, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло.
Відповідач не проживає у спірній квартирі з 1998 року по теперішній час, що підтверджується актом ТОВ «Житлоребудсервіс», особисті речі відсутні.
Просить суд, визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 16 в будинку 17 по вулиці Миру в м. Кременчуці.
Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позові.
Відповідач в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.
Треті особи в судове засідання не прибули, про слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Власники володіють, користуються, розпоряджаються своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У спірній квартирі крім інших також зареєстрований син позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
Актом від 25 вересня 2016 року складеного ТОВ «Житлорембудсервіс» підтверджується факт не проживання ОСОБА_2 з 1998 року.
Відповідно частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Як зазначено в постанові Верховного Суду України № 6-57цс11 від 16 січня 2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно ст. 7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.
Отже, оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з 1998 року, відсутнє майно відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити.
Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. 215-218 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити .
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратив право користування, житловим приміщенням, а саме: квартирою № 16 в будинку 17 по вулиці Миру в м. Кременчуці.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. у повернення сплаченого судового збору.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: