Справа № 541/2665/16-ц
Провадження №2/541/148/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 лютого 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в

складі:головуючої, судді Куцин В.М.,

з участю секретаря Євдокимової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Полтавської області про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради Полтавської області про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування. за законом після

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті дружини ОСОБА_3, яка померла 23 березня 2016 року, залишилася спадщина, що складається з права на отримання земельної частки (паю) площею 5,3549 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району, яке успадкувала остання після смерті ОСОБА_4, 21 березня 2012 року, внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка». За життя дружина не встигла отримати правовстановлюючий документ на землю. В звязку цим нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) і він звернувся до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не зявилися. Представник позивача ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі на підставі доказів які є в справі (а.с. ).

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився, заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило.

В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 23.03.2016 року померла ОСОБА_3 даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії VІІ-МЮ № 617519 від 25.03.2016 року (а.с.8). Яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживала разом із чоловіком ОСОБА_1 (а.с.6).

Частиною 3 статті 61 ЦПК України, встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11серпня 2014 року, яке набрало законної сили 26.08.2014 року, визнано за ОСОБА_3 право на отримання земельної частки (паю) в розмірі 5,3549 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району, внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка» в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 21 березня 2012 року (а.с.3-4). Даний факт підтверджується копією спадкової справи № 192/2012, з матеріалів якої встановлено, що після померлої ОСОБА_4, прийняла спадщину ОСОБА_3 (а.с. 59-77).

Згідно довідки Управління Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Полтавської області від 24.03.2016 року вартість вищезазначеної земельної ділянки становить 207088,11 грн. (а.с.5).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_1 спадщину отримав її чоловік ОСОБА_1, яка складається із грошового вкладу з належними відсотками та компенсаціями, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 36,37).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_6 крім ОСОБА_1 із заявами про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 ніхто не звертався (а.с.20).

Постановою нотаріуса від 16.11.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) в розмірі 5,3549 умовних кадастрових гектарів (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що заявлені позовні вимоги про визнання права позивача ОСОБА_1 на спадкування за законом що складається з права на отримання земельної ділянки на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району площею 5,3549 умовних кадастрових гектарів, після смерті ОСОБА_3, яке успадкувала остання після смерті ОСОБА_4, 21 березня 2012 року, внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка». підлягають задоволенню.

В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Керуючись ст.ст. 16, 1261, 1268, 1217 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 197, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3 право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 23 березня 2016 року, що складається з права на отримання земельної частки (паю) площею 5,3549 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району, яке успадкувала остання після смерті ОСОБА_4, 21 березня 2012 року, внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області, через Миргородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_7