Справа №336/7546/16-ц
пр.№2/336/579/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді: Артемової Л.Г.,

при секретарі судового засідання: Аксьоновій О.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про повернення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду, з посиланнями на норми ст. 203, 215 та 216 ЦК України, просить визнати недійсним договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару у групі №721073 від 28.09.2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ТзОВ «АВТО ПРОСТО»; стягнути з ТзОВ «АВТО ПРОСТО» на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 14774,40 грн. та судові витрати на правову допомогу у сумі 1200,00 грн.

На обгрунтування позову зазначив, що погодився на пропозицію працівника ТзОВ «АВТО ПРОСТО» про надання йому кредиту на вигідних умовах, та надання автомобіля через 14 днів. Погодившись на пропозицію позивач підписав договори та сплатив кошти у розмірі 14774,40 грн. у якості першого внеску за кредит.

У подальшому зясувалося, що він підписав договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару у групі №721073 від 28.09.2016 року та договір доручення з ТзОВ «АТ СЕРВІС».

Позивач вважає, що договір не відповідає його волевиявленню, приховує фактично укладений договір кредиту, крім того, договір укладений ним внаслідок помилки щодо природи правочину.

Позивач вважає, що грошові кошти отримані відповідачем безпідставно та підлягають поверненню.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову, пояснивши, при цьому, що договір підлягає визнанню недійсним, оскільки укладений під впливом помилки, в дійсності приховує інший договір.

Відповідач заперечував письмово, посилався на правомірність правочину та безпідставність заявленого позову.

Вислухавши представника позивача, розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, встановивши обставини, перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судом встановлено: договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару у групі №721073 був укладений сторонами 28.09.2016 року (а.с.5-6).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з правового змісту Закону України № 3462-ІУ від 02.06.2011 року, яким до ЗУ "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" були внесені зміни до ч. 1 ст. 4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Таким чином, послуги, що надаються ТОВ "АВТО ПРОСТО" унормовані законодавчо, крім того, 12.11.2012 року набуло чинності Розпорядження №1676 від 09.10.2012 року Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах".

15.01.2013 року після набрання чинності Розпорядженням №1676 від 09.10.2012 року ТОВ "АВТО ПРОСТО" отримало Ліцензію на право надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах.

Крім того, Постановою КМ України від 07.12.2016 року №913 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, якими також визначено вимоги до ліцензіатів для отримання відповідних ліцензій.

Статтею 1 Договору, укладеного між сторонами, передбачено: "Предметом Договору є надання Учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «АвтоТак».

Передбачені Договором умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в Договорі "Періодичні платежі".

Розмір одного Періодичного платежу становить 0,8333% (або 1/120) від ціни автомобіля та визначається в Додатку № 1 до Договору.

Учасник зобов'язаний сплатити таку кількість Періодичних платежів, яка є достатньою для сплати повної ціни автомобіля, - тобто, всього 120 внесків (0,8333% х 120 внесків = 100%). Загальна кількість періодичних платежів та щомісячної винагороди названа в Договорі як "Графік внесків".

Загальна кількість Періодичних платежів за Графіком внесків зазначається у Додатку № 1 до Договору і складається з 120 внесків.

Учасник вправі сплачувати щомісяця, як мінімум, один періодичний платіж разом із щомісячною винагородою.

Отже, учасник може сплачувати ціну автомобіля максимально протягом 120 місяців.

Сплачені всіма учасниками певної групи періодичні платежі складають "Фонд групи". Саме за рахунок "фонду групи" щомісяця придбаваються автомобілі, які за визначеними Договором механізмами передаються кожному учаснику певної групи.

Договором між сторонами встановлено, що позивач зобов'язаний щомісячно сплачувати:

1) "Періодичний платіж" - 0,8333% від ціни автомобіля;

2) "Щомісячна винагорода" - 0,415% від ціни автомобіля + ПДВ;

Сплата внесків здійснюється не пізніше 15-го числа кожного місяця.

Розмір кожної окремої щомісячного внеску та загальна сума до сплати вказується в рахунку, який ОСОБА_3 щомісяця надсилає учаснику.

В такому рахунку вказуються платіжні реквізити, за якими здійснюється оплата.

У відповідності до положень Договору, розрахунок щомісячних внесків здійснюється на підставі Поточної ціни Автомобіля.

Укладений між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та Позивачем ОСОБА_4 складається з основного тексту Договору та Додатку №1.

Додаток підписаний сторонами і є невід'ємною частиною Договору. Відповідно до п. 19.2 ст.19 Договору "Підписання цього Договору та Додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та Додатків до нього".

ОСОБА_4 Позивача було включено до групи №1254 та надано порядковий номер - 85 у цій групі.

У зв'язку з чим, Позивачем було сплачено Винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи в розмірі 3% + ПДВ від Поточної ціни автомобіля вказаної в Додатку №1.

Також в Договорі та Додатку № 1 до нього міститься опис послуг, що надаються ТОВ "АВТО ПРОСТО".

Опис послуг приведений детально, зрозуміло, розбірливим шрифтом, що виключає інше тлумачення умов Договору.

Таким чином, Позивачу до підписання Договору, очевидно була доступна вичерпна інформація про послуги, що надаються Відповідачем, яку він здатний усвідомити.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Підпис Учасника в Договорі стоїть поряд із текстом наступного змісту: "Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ОСОБА_3, проінформований про всі можливі витрати у зв'язку із укладенням Договору, уважно прочитав та зрозумів ОСОБА_4 та Додатки до нього.

Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує свої права та обов'язки за Договором, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за Договором, умови Договору йому зрозумілі та він вважає їх вигідними для себе."

Даний факт є свідченням обізнаності Позивача як відносно предмету Договору, так і щодо його прав та обов'язків за договором.

Додатковою гарантією повного усвідомлення кожним учасником своїх прав та обов'язків за договором виступає п. 12.1.5 ст. 12 Розділу II Договору, відповідно до якого, "Якщо Учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати підписання Договору, ОСОБА_4 вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобов 'язань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачених за Договором про адміністрування.".

Тобто, підписавши ОСОБА_4, Учасник має 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, причому, у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти.

Про своє рішення Учасник має повідомити ОСОБА_3 шляхом подання заяви до центрального офісу.

Неподання своєї заяви про розірвання Договору згідно п. 12.1.5 ст. 12 Розділу II Договору та підпис Позивача на Договорі та Додатку до нього є доказом того, що Позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що Позивач вважає дані умови Договору справедливими по відношенню до себе.

Крім того, перед укладенням договору 28.09.2016 року Позивачем було підписано заяву про намір укласти ОСОБА_4 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі через систему ОСОБА_5.

Відповідно до вказаної заяви Позивач заявив наступне: "3 Внутрішніми правилами надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (Автомобіля) у групах ТОВ "Авто Просто" ознайомлений. Я заявляю, що ТОВ "Лето Просто" надало мені інформацію про суть фінансової послуги, що пропонується із зазначенням вартості цієї послуги, про порядок сплати податків і зборів за рахунок фізичної особи в результаті отримання фінансової за Договором, про правові наслідки та порядок здійснення розрахунків внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги, механізм захисту фінансовою установою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги, повідомлено реквізити національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, а також реквізити органів з питань захисту прав споживачів"

Таким чином, умови надання Позивачеві послуг на підставі Договору та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно в Договорі та Додатках до неї.

Відтак, позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги Відповідача та порядок їх надання, при цьому, письмовий доказ жодним чином Позивачем не спростований.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 230 ЦК України "обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або вона замовчує їх існування".

Позивач не навів жодного доказу, що його обманули щодо природи правочину або прав чи обов'язків за Угодами.

Крім того, 11.09.2013 року ВСУ ухвалено Постанову №6-40цс13, відповідно до якої заяву ТОВ "Авто Просто" задоволено, ухвалу ВВСУ скасовано, справу направлено на новий розгляд до ВССУ. Правовою позицією ВСУ було встановлено, що в діяльності ТОВ "Авто Просто" не вбачається порушень ст.ст. 18, 19 ЗУ "Про захист прав споживачів", в тому числі обману.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Підсумовуючи все викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги Позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Крім того, ставлячи питання про визнання договору недійсним внаслідок помилки, позивач помилково вважає, що кошти отримані за недійсним договором повертаються як такі, що отримані безпідставно за правилами ст. 1212 ЦК України.

Також приховування змісту одного договору іншим не є підставою для визнання його недійсним, удаваність договору є окремою підставою для судового захисту.

Не є доказом недійсності правочину договір доручення №721073 від 28.09.2016 року, укладений між ОСОБА_2та ТОВ «АТ СЕРВІС», яким він уповноважує ТОВ «АТ СЕРВІС» вчинити від його імені та за його рахунок дії за договором, а саме щодо сплати винагороди щодо спірного договору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 14, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Артемова