Провадження № 2/520/1735/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2017 року

Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі- продажу дійсним та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

28.11.16 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі- продажу дійсним та визнання права власності, в якому просить визнати договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 47,6 кв.м, яка складається з двох кімнат житловою площею 29,2 кв.м, а також коридора, стінної шафи, ванної, туалету, кухні, укладений 30.09.1999 року на Одеській спеціалізованій товарній біржі за №99.09-1591 між ОСОБА_2, діючої від свого імені та в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Розпорядження київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1571 від 29.09.99 року, ОСОБА_3, що діяв від себе особисто з дозволу матері ОСОБА_2 і на підставі Розпорядження Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1571 від 29.09.99 року та ОСОБА_1 і ОСОБА_5 дійсним; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47,6 кв.м, яка складається з двох кімнат житловою площею 29,2 кв.м, а також коридора, стінної шафи, ванної, туалету, кухні.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6, діюча на підставі довіреності, надала до суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримала, просить задовольнити та розглядати справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглядати за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, відповідно до вимоги ст.. 74 ЦПК України, шляхом оголошення у пресі.

Суд, дослідивши подану позовну заяву, надавши оцінку зібраним доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

При розгляді даної справи стосовно позовних вимог щодо визнання дійсним договору купівлі продажу від 30.09.1999 року, суд вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу і на час реєстрації права власності позивачем. Так, судом встановлено, що 30.09.1999 року між покупцями, ОСОБА_1 Васильовчием та ОСОБА_5, а також ОСОБА_2, діючою від свого імені та в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Розпорядження київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1571 від 29.09.99 року, ОСОБА_3, що діяв від себе особисто з дозволу матері ОСОБА_2 і на підставі Розпорядження Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1571 від 29.09.99 року, як продавцями був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 99.09.-1951, відповідно до якого ОСОБА_1, ОСОБА_5 придбали, а ОСОБА_2, діюча від свого імені та в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Розпорядження київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1571 від 29.09.99 року, ОСОБА_3, що діяв від себе особисто з дозволу матері ОСОБА_2 і на підставі Розпорядження Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1571 від 29.09.99 року, продали квартиру № 39 у будинку №3 по пр.-ту академіка Глушка у м.Одесі.

Зазначений договір був зареєстрований Одеською Спеціалізованою Біржею Нерухомості та зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 14.10.1999 року за реєстровим номером 3104-стр142 кн336пр.

Відповідно до ст.227 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Згідно з ст.47 Цивільного кодексу Української РСР, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Суд встановив, що 30.09.1999 року, сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі продажу, про предмет договору і ціну та відбулося повне виконання договору як збоку покупців, які здійснили оплату, так і з боку продавців, які прийняли оплату та передали у володіння і користування ОСОБА_1 та ОСОБА_5 квартиру №39 у будинку № 3 по пр.-ту ак. Глушка у м.Одесі, тобто виконали всі істотні умови договору купівлі- продажу.

Таким чином, беручи до уваги те, що договір не містить умов, які б суперечили закону, зареєстрований на Одеській Спеціалізованій біржі нерухомості, суд вважає необхідним визнати його дійсним.

29.12.2007 року ОСОБА_5 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №126029 видане 30.12.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири №39 у будинку №3 по пр.-ту ак. Глушка у м.Одесі, спадкоємцем якої є ОСОБА_1, яки є чоловіком померлої, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії ІІ-ЯК №0376268 видане 05.04.1967 року Палацом урочистих подій м.Одеси ( а.с.4). Звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті дружини, останньому відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що документ, що підтверджує право власності на спадкове майно, не відповідає вимогам чинного законодавства.

За правилами ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справу п.3.1. Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звернув увагу судів, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно дост.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

З зазначених вище підстав, суд вважає за необхідне визнати дійсним договір купівлі продажу №99.09-1591 від 30.09.1999 року квартири № 39 будинку № 3 по пр.-ту Академіка Глушка в місті Одесі, загальною площею 47,6 кв.м, яка складається з двох кімнат житловою площею 29,2 кв.м, а також коридора, стінної шафи, ванної, туалету, кухні, укладений між ОСОБА_2, діючої від свого імені та в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Розпорядження київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1571 від 29.09.99 року, ОСОБА_3, що діяв від себе особисто з дозволу матері ОСОБА_2 і на підставі Розпорядження Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1571 від 29.09.99 року та ОСОБА_1 і ОСОБА_5 та визнати за ОСОБА_1, право власності на квартиру під № № 39 будинку № 3 по пр.-ту Академіка Глушка в місті Одесі, загальною площею 47,6 кв.м, яка складається з двох кімнат житловою площею 29,2 кв.м, а також коридора, стінної шафи, ванної, туалету, кухні в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_5, померлої 29.12.2007 року.

Керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК Української РСР, ст. ст. 10, 11, 15, 31, 38, 60, 209, 212 -216, 218,223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі- продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 47,6 кв.м, яка складається з двох кімнат житловою площею 29,2 кв.м, а також коридора, стінної шафи, ванної, туалету, кухні, укладений 30.09.1999 року на Одеській спеціалізованій товарній біржі за №99.09-1591 між ОСОБА_2, діючої від свого імені та в інтересах ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Розпорядження київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1571 від 29.09.99 року, ОСОБА_3, що діяв від себе особисто з дозволу матері ОСОБА_2 і на підставі Розпорядження Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1571 від 29.09.99 року та ОСОБА_1 і ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47,6 кв.м, яка складається з двох кімнат житловою площею 29,2 кв.м, а також коридора, стінної шафи, ванної, туалету, кухні в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_5, померлої 29.12.2007 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суду м.Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.