Справа № 602/98/17
Провадження № 2/602/87/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2017 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - Костів Л.І.,

з участю:

секретар - Головатюк О.І.,

позивача- Омелянчук В.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача- Тижук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вербовецька сільська рада Лановецького району Тернопільської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вербовецька сільська рада Лановецького району Тернопільської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті його батьків ОСОБА_4, померлої 10 липня 1996 року, ОСОБА_5, померлого 29 жовтня 1996 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батьків та прийняв спадщину, так як на момент їхньої смерті спільно проживав з ними та був зареєстрований в одному житловому будинку. Після їхньої смерті продовжував проживати у будинку, що належав батькам, обробляв присадибну земельну ділянку, проводив поточний ремонт будинку, оплачував комунальні платежі, в нього на руках знаходились правовстановлюючі документи, будинкова книга та ощадні книжки батьків.

За життя його батьки працювали в колгоспі ім.Кутузова с.Вербовець Лановецького району Тернопільської області, який згодом було реорганізовано в сільськогосподарське підприємство СВЗМП а/ф «Вербовець». Батько ОСОБА_5 працював у вказаному господарстві з 1953 року по 01 жовтня 1996 року, мати - ОСОБА_4 - з 1959 року по жовтень 1996 року і з членів колгоспу вони не виключалися.

21 червня 1996 року КСП агрофірма «Вербовецька» було видано Державний акт на право колективної власності на землю. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 безпідставно не були внесені до списку колгоспників. На момент видачі Державного акта на право колективної власності на земельну ділянку вони повинні були бути включені до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), оскільки з членів КСП агрофірма «Вербовецька» виключені не були. При зверненні до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області із заявою про надання йому земельних часток (паїв), як спадкоємцю померлих батьків, йому було видано письмову відмову та рекомендовано звернутися за захистом своїх прав до суду. Позивач просить визнати за ним, як за спадкоємцем за законом після померлих батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, право на земельну частку (пай), на які вони мали право за життя.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Вербовецької сільської ради Лановецького району Тернопільської області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи, однак від нього на адресу суду надійшла заява слухати справу в його відсутності, позовні вимоги винає.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області ОСОБА_6 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнала, так як ні позивач, ні померлі ОСОБА_5П, ОСОБА_4 за їхнього життя не звернулися до суду за захистом порушеного права на земельну частку(пай). В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги визнала та пояснила, що не заперечує проти визнання за ОСОБА_2 права на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_5П, ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працювала з матірю позивача ОСОБА_2 Матір позивача - ОСОБА_4 працювала дояркою в колгоспі с.Вербовець Лановецького району Тернопільської області з 1954 року по 1992 рік, а потім вийшла на пенсію. Батько позивача - ОСОБА_5, працював водієм. Вони всі були членами сільськогосподарського підприємства і особисто в неї є пай. Чому батьків позивача не включили до списку пайовиків вона не знає. Були загальні збори членів колгоспу, ми приймали участь. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 також приймали участь в загальних зборах. Усі, хто працював, були членами колгоспу та всі подали заяву.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона працювала в колгоспі с.Вербовець Лановецького району Тернопільської області з 1968 року по 2002 рік. Вони з батьками позивача були односельчанами. Їй відомо, що ОСОБА_4 почала працювати в колгоспі з 7 класу та до виходу на пенсію. ОСОБА_5 працював водієм в колгоспі. Вона має пай, так як теж працювала з ними в колгоспі на посаді бухгалтера. Чому батьків позивача не включили до списку пайовиків вона не знає.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши докази по справі, суд з'ясував наступні обставини.

ОСОБА_4 померла 10 липня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ИД № 004148, виданим 11 липня 1996 року Вербовецькою сілсьською радою Лановецького району Тернопільської області, актовий запис № 18.

Згідно довідки Вербовецької сільської ради Лановецького району Тернопільської області №285 від 22 квітня 2016 року, ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Колгоспна), 25 Лановецького району Тернопільської області, разом з нею на день смерті проживали та були зареєстровані син - ОСОБА_2 та чоловік - ОСОБА_5.

ОСОБА_5 помер 29 жовтня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ИД № 194094, виданим повторно 02 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 23.

ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Колгоспна), 25 Лановецького району Тернопільської області, разом з ним на день його смерті проживав та був зареєстрований його син - ОСОБА_2, що підтверджується довідкою №286, виданою 22 квітня 2016 року Вербовецькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області.

ОСОБА_2 є сином померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІ-АВ №031184, виданим 04 квітня 1972 року Вербовецькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області, актовий запис № 7.

Згідно довідок №№283, 284, виданих 22 квітня 2016 року сільським головою с.Верещаки Лановецького району Тернопільської області, на підставі особових книг по оплаті праці та стажових книг, ОСОБА_5 працював в колгоспі імені Кутузова з 1953 року по 01 жовтня 1996 року, ОСОБА_4 працювала в колгоспі імені Кутузова з 1959 року по жовтень 1995 року.

ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області від 25 травня 2016 року №0-248/9-020 ОСОБА_2 відмовлено у наданні земельних часток (паїв), як спадкоємцю батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду.

З довідки архівного відділу ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області №106 від 05 вересня 2016 року вбачається, що в документах архівного фонду СТВЗМП а/ф «Вербовець» с.Вербовець Лановецького району Тернопільської області (колгосп ім.Кутузова с.Вербовець) в протоколах загальних зборів та протоколах правління колгоспу імені Кутузова с.Вербовець за 1953- 1996 роки, 1959 -1995 роки рішення про виключення з членів колгоспу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не значаться.

Відповідно до відповіді №972/02-16/10 ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тернопільської області від 16 серпня 2016 року на адвокатський запит, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися районною державною адміністрацією та списку громадян, яким передавалися земельні частки (паї) в приватну власність для товарного сільськогосподарського виробництва по КСП агрофірма «Вербовецька» на території Вербовецької сільської ради Лановецького району Тернопільської області прізвища ОСОБА_4 та ОСОБА_5П, - відсутні.

Як вбачається з довідки №29-1911-99.9-554/2-16, виданої 13 липня 2016 року відділом Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Тернопільської області, згідно книги реєстрації та видачі державних актів на право колективної власності на землю, державний акт на право колективної власності на землю агрофірми «Вербовецька» на території Вербовецької сільської ради Лановецького району Тернопільської області (за межами населеного пункту) був виданий 21 червня 1996 року серії ТР5.

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було внесено у списки колгоспників, які мають право на земельну частку (пай).

На час паювання колективних земель, що перебували в колективній власності колгоспу КП агрофірма «Вербовецька» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були колгоспними пенсіонерами, тобто фактично були членами даного колективного підприємства, а тому відповідно до Земельного кодексу України (в редакції 1992 року), Указів Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вони отримали право на земельну частку (пай).

Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п.2 Указу Президента України №720 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільсько-господарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах коллективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п.п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст.25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного Кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного списку пайовиків особи, яка була членом колективного підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N720/95 і має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час видачі Державного акту на землю та на час набрання чинності Указу Президента України №720/95 від 8 серпня 1995 року ОСОБА_5П, ОСОБА_4 були членами КСП агрофірма «Вербовецька» та безпідставно не були включені до списку членів підприємства, які мають право на земельну частку (пай), що не може позбавити їх права на земельну частку, сертифікат на право на земельну частку (пай) на їх ім'я безпідставно не видавався.

Такий сертифікат видається громадянину України - членові колективного сільськогосподарського підприємства і засвідчує право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності підприємства, у вказаному розмірі (в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» , пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Доказів того, що ОСОБА_5П, ОСОБА_4 були виключені з членів КСП агрофірма «Вербовецька» матеріали справи не містять, і не здобуто під час судового розгляду.

Згідно ст.548 ЦК Української PCP, який діяв на час відкриття спадщини після смерті батьків позивача, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.549 ЦК Української PCP, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Крім того строк оформлення спадщини після її прийняття законом не обмежений.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті матері та батька, ОСОБА_2, як спадкоємець за законом першої черги, спадщину померлих прийняв в силу ст.549 ЦК Української PCP, так як проживав з ними разом на момент смерті, користувався предметами їх домашнього вжитку. Спадщина ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належить позивачу з моменту відкриття спадщини в силу ч. 2 ст. 548 ЦК Української PCP. Строк оформлення спадщини після її прийняття, - законом не обмежений.

Таким чином, оскільки позивач, на підставі ст.548-549 ЦК Української РСР, фактично прийняв спадщину, тому суд задовольняє позов і визнає за позивачем право на земельну частку (пай), яке мали його батьки ОСОБА_5П, ОСОБА_4

Керуючись, ст.ст. 256,257,261 ЦК України, ст. ст.529,548,549 ЦК Української РСР 1963 року,ст.ст.22,23 ЗК України (в редакції 1990 року), ст.ст.20,21 Закону України «Про власність»,Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну ласність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»№ 720/95 від 08.08.1995 р.,ст.ст. 10, 11, 57-61, 73, 197, 209, 212, 214,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай), яке мали ОСОБА_4, померла 10 липня 1996 року, ОСОБА_5, померлий 29 жовтня 1996 року, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_9