№ 336/7450/16-ц
пр. № 2/336/541/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Жупанової І.Б. при секретарі Падалка А.Р.., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права втрати права користування житлом,,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 є онуком позивача.

Відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 2007 року. Однак з 2015 року у квартирі він не проживає. Де на теперішній час він перебуває позивачу невідомо, оскільки жодних звязків він з нею не підтримує та не спілкується.

Проте реєстрація ОСОБА_2 за даній квартирі чинить позивачу перешкоди, оскільки вона не може оформити субсидію.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про підтримання позовних вимог, просить позов задовольнити та розглядати справу без його присутності, не заперечує проти розгляду справи заочно.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, в звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши заяви представника позивача, докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими доказами.

Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності.

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 23.12.2004 року Укправліням житлового господарства Запорізької міської ради на підставі розпорядження Шевченківської районної адміністрації, отже вона є законним власником вказаної квартири, в звязку з чим її право власності підлягає захисту від протиправних порушень.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що в квартирі, що є власністю позивача, зареєстрований, але не проживає відповідач з 2015 року, що підтверджується актом про не проживання, складеним 06.12.2016 року, виданим головою ЖБК № «Дніпроспецсталь-10» ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, чи остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суддійшов висновку, що реєстрація відповідача за вказаною адресою чинить перешкоди позивачу у користуванні належного їй на праві приватної власності квартири, чим порушує її право власності, тому вважає його таким, що підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 59-61, 208, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, 72 ЖК України, ст.ст. 13 Конституції України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 92 в будинку № 13 по вул. Полякова в м. Запоріжжі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя