АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/1675/17 Головуючий 1-ї інстанції Богдан М.В.
Справа № 641/5400/16-ц Доповідач: Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, в якому просив: 1.зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання ОСОБА_4, 10.10.2003р.н. на підставі рішення Київського районного суду м. Донецька від 18.11.2008року, а саме з 30% (відсотків) від заробітку щомісячно, але не менше 30% (відсотків) прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, до 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% (відсотків) прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття; 2.зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання ОСОБА_5, 06.01.2011р.н. на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.05.2016року, а саме з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% (відсотків) прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.05.2016року до досягнення нею повноліття.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що загальний розмір аліментів, які стягуються з нього на двох дітей складає 55% від усіх видів його заробітку. Зазначає, що він приймав участь в бойових діях в зоні проведення АТО, в березні 2015р. його було поранено, у звязку з чим він з 06.03.2015р. по 23.03.2015р. знаходився на лікуванні з діагнозом контузія вуха. Зараз він проходить амбулаторне лікування та приймає багато ліків. Крім того, у звязку з проведенням АТО, він переїхав до міста Харкова, де, внаслідок відсутності особистого житла, був вимушений укласти договір найму житлового приміщення, вартість проживання в якому складає 6 400,00грн на місяць. Вказує, що розмір аліментів, стягнутих з нього на утримання двох дітей, не враховує його теперішній матеріальний стан.

В судове засідання суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 не зявився, надав заяву, в якій вказував, що заявлені вимоги підтримує і просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 не зявилась, надала заперечення проти позову, в яких посилається на те, що погіршення стану здоровя позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів. Вважає, що наданий позивачем договір оренди житла також не є належною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки договір не зареєстровано в податкових органах.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Зменшено розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, з 30% до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшено розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, позовну заяву залишити без розгляду, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на його незаконність та необґрунтованість, на неповне зясування обставин справи, які суд вважав встановленими. Зокрема вважає, що позивач у котрий раз спробує безпідставно, у своїй корисних цілях, а саме заради свого майнового інтересу, зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів стягнутих на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 не оскаржується, тому відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України в цій частині колегією суддів не переглядається.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності згоди у визначенні способу виконання зобов'язання по утриманню дитини аліменти можуть бути стягнуті за рішенням суду (ст.181 СК України.).

Відповідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу), або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачується щомісячно.

При встановленні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України).

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Донецька від 18.11.2003року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 10.10.2003р.н. в розмірі 30% від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.05.2016року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5, 06.01.2011р.н. в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платнитка або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV „Про виконавче провадження (з послідуючими змінами та доповненнями) він не повинен перевищувати 50% (відсотків) заробітної плати цієї особи.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 57 ЦПК України).

У статті 58 ЦК України визначено вимоги, щодо належності доказів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду доказів, які не стосуються предмета доказування.

В якості обґрунтування заявлених вимог позивачем надано копію договору найму жилого приміщення від 23.11.2015року та довідки про доходи №63, 64 від 07.06.2016року. Із вказаних документів убачається, що ОСОБА_2 орендує в місті Харкові житлове приміщення (квартиру), за користування якої сплачує щомісяця 6 400,00грн. На даний час він працює у Департаменті протидії наркозлочинності Національної полії України на посаді начальника управління і його сукупний дохід за період з 07 листопада 2015 року по 31 травня 2016 року складає 28 146,82грн. За вказаний період служби компенсацію за найм житла департаментом не виплачувалось (а.с.12).

Як свідчать матеріали справи позивач сплачує аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/4 частини від заробітку на кожну дитину окремо, що становить більш ніж 50% (відсотків) відрахувань з його заробітної плати.

Посилання ОСОБА_1 у своїй скарзі на те, що ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що частина аліментних відрахувань на неповнолітніх дітей не може перевищувати 70% (відсотків) усіх видів заробітку колегією суддів не приймаються, оскільки дане положення розповсюджується на осіб (боржників), які відбувають покарання у вигляді виправних робіт та з них одночасно стягуються аліменти.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного і обґрунтованого висновку про наявність на даний час підстав для зменшення розміру стягнутих з ОСОБА_2 за рішенням суду аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, 10.10.2003р.н.

Вирішуючи спір, судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Оскільки, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотримання вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді -