233 № 233/5709/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвій Т.О.

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про розірвання кредитних договорів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 1 425 585 грн. 50 коп., в якій зазначив, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 26 серпня 2008 року було укладеного кредитний договір № 265/8-195, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача грошові кошти у розмірі 20 800,00 доларів США, крім того, 09 жовтня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 265/8-225, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача у справі кредит в розмірі 79 400,00 доларів США. За вказаними договорами відповідно до їх умов та умов додаткових угод відповідач зобов'язалась належним чином використати та повертати позивачу вказані кредитні кошти у строки, визначені в договорах (додатковій угоді), а також сплачувати відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах кредитних договорів, а саме здійснювати погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків щомісячно, не пізніше 15 числа кожного місяця, за порушення зобов*язань договорами передбачалася сплата пені. Відповідач ОСОБА_2 не виконала належним чином свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року, яка станом на 26 вересня 2016 року складається із заборгованості по кредиту у розмірі 915 582 грн. 28 коп., заборгованості по процентам у розмірі 279 096 грн. 14 коп., заборгованості по простроченим процентам у розмірі 33 873 грн. 37 коп.; пені за прострочку тіла кредиту у розмірі 9 486 грн. 18 коп., пені за прострочку відсотків у розмірі 1 175 грн. 43 коп., та пені за прострочку відсотків у розмірі 315 грн. 94 коп., а всього 1 239 529 грн. 34 коп.; та заборгованість за кредитним договором № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року, яка станом на 26 вересня 2016 року складається із заборгованості по кредиту у розмірі 151 482 грн. 21 коп., заборгованості по процентам у розмірі 31 946 грн. 64 коп., заборгованості по простроченим процентам у розмірі 2 627 грн. 31 коп., а всього 186 056 грн. 16 коп. В зв*язку з порушенням позичальником умов кредитних договорів на підставі п. 4.4 договору банком було здійснено досудову (іпотечну) вимогу щодо дострокового виконання позичальником своїх зобов*язань в повному обсязі, яка підлягала виконанню протягом 30 днів з дати її отримання, однак відповідачем не була виконан. Таким чином позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року, № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року в загальному розмірі 1 425 585 грн. 50 коп., а також відшкодувати понесені судові витрати, пов*язані зі сплатою судового збору у розмірі 21 772 грн. 30 грн.

09 березня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк» про розірвання кредитних договорів, в якій позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить договори кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року та № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року, укладені між сторонами, розірвати, зобов'язання, що виникли з вказаних договорів кредиту - припинити. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначила, що пред*явивши їй вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитними договорами, сплату відсотків за користування кредитом на пені, кредитор відповідно до ч. 2 т. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов*язання як кінцевого строку виконання його умов, суть зобов*язання було змінено з періодичного на одноразове, про що роз*яснено у Правовій позиції ВСУ від 09 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16. На її думку, змінивши строк та умови виконання зобов*язань, банк тим самим в односторонньому порядку відмовився від укладеного правочину та фактично застосував наслідки розірвання кредитних договорів, припинивши строк користування кредитами. Зазначила, що укладені сторонами кредитні договори відповідають всім ознакам споживчого кредиту, тому відносини, що виникли між позивачем і відповідачем регулюються вимогами Закону України "Про захист прав споживачів". Банком у кредитному договорі, розділ 3, передбачено право кредитора змінювати його умови в односторонньому порядку лише в інтересах та з боку банку, підвищувати процентну ставку, що суперечить положенням вказаного закону. Кредитні договори взагалі не містять порядку їх зміни в інтересах споживача (позичальника), не містять жодних умов про порядок припинення або розірвання договору, тому в цілому на її думку суперечать вимогам діючого законодавства. Вважає, що банк порушив її право як споживача на інформацію, не попередивши її про валютні ризики при укладенні кредитних договорів, валюта кредиту всупереч законодавству України була визначена у доларах США, а мала б бути визначена у гривні із зазначенням валютного еквіваленту. Враховуючи викладене, просила її зустрічний позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги первісного позову та пояснив, що в даному випадку мало місце неналежне виконання умов кредитних договорів відповідачкою, що призвело до утворення заборгованості. Відповідач, не повернувши кредитні кошти, досі ними користується. Вимога банку про дострокове погашення в повному обсязі кредитних заборгованостей відповідачкою не була виконана, тому позивач був змушений звернутися до суду. Пояснив, що строк позовної давності в даному випадку не пропущений, оскільки строк остаточного повернення кредитних заборгованостей визначений кредитними договорами до 2018 року та саме з того часу розпочнеться перебіг позовної давності. Наполягав на тому, що платіж за кредитним договором № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року у розмірі 500 грн. був здійснений 14 березня 2014 року особисто відповідачкою у касу банку, на підтвердження чого надав суду копію меморіального ордеру, пояснивши, що оригінали касових документів банку знаходяться в архіві у м. Макіївка Донецької області та доступ до них у зв*язку із проведенням антитерористичної операції відсутній.

Проти задоволення зустрічного позову представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував, надавши письмові заперечення (а.с. 167-169). Пояснив, що позивач ОСОБА_2 замінює поняття строку виконання зобов*язань поняттям строку його припинення. Звернувшись до суду із даним позовом, банк не вчинив односторонньої відмови від умов договору, своєю вимогою він змінив строк його виконання. Доводи зустрічного позову про введення позичальника банком в оману є неналежними, оскільки ОСОБА_2 звернулась до банку із заявами про видачу кредитів, була ознайомлена з умовами кредитування та укладаючи довгостроковий кредитні договори мала враховувати всі ризики. Зазначив, що позивач має згідно ліцензії право видавати кредити в іноземній валюті. Просив у задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 179) та письмові заперечення (а.с. 140-142, 183-187), просила застосувати положення Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" в частині нарахування пені за прострочку відсотків та тіла кредиту, а також застосувати строк позовної давності та залишити без задоволення вимоги банку за кредитним договором № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року у зв*язку із його спливом, в іншій частині - розрахунок суми боргу здійснити в межах позовної давності. У письмових запереченнях наполягала, що останній платіж за кредитним договором № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року вона здійснила 27 серпня 2013 року та 14 березня 2014 року 500 грн. на рахунок кредитора не вносила. Просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги зустрічної позовної заяви (а.с.179).

З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 09 жовтня 2008 року був укладений кредитний договір №265/8-225 на споживчі цілі з встановленням іпотеки (а.с. 7-14).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року позичальник ОСОБА_2 отримала від ПАТ «Укрсоцбанк» на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 79 400,00 доларів США. зі сплатою 16% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку до цього договору, що є його невід*ємною частиною, надалі за текстом - кредит на умовах, визначених цим договором, при цьому сторони узгодили порядок та строки погашення кредиту по 661,67 доларів США до з 15 листопада 2008 року по 15 вересня 2018 року; з до 08 жовтня 2018 року у сумі 661,27 доларів США, щомісячно до 15 числа кожного місяця, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 08 жовтня 2018 року, кредит надано позичальнику на споживчі цілі із встановленням іпотеки (а.с. 7).

Згідно з п. 1.3. кредитного договору № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором, кредитор укладає в день укладення цього договору - з позичальником іпотечний договір ІП № 265/8-87, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку: двокімнатну квартиру, загальною площею 49,5 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, іпотечною вартістю 489 000,00 грн., що в еквіваленті складає 99 259,11 доларів США (а.с.8, п. 1.3.1)

Згідно п. 2.4 кредитного договору № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (а.с.8).

Пунктами 3.3.8 кредитного договору № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року передбачені зобов'язання позичальника своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1, 2.4 цього договору (а.с.11).

Відповідно до п. 4 кредитного договору № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 рокуу разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4, 2.10 цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених в п. 1.1, 3.2.3, 3.3.14 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

17 червня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року, відповідно до якої було викладено в новій редакції п.1.1, п.п.1.1.1, п. 1.2 та п. 2.1, визначено графік погашення кредиту, детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту наведено в Додатку 1 до цієї угоди, що є її невід*ємною частиною (а.с.17-18).

17 лютого 2010 року сторони уклали додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року відповідно до умов якої, сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування, визначених договором, а саме встановлено нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 17,16 % річних (п.2.1 а.с.19); встановлено новий графік погашення залишку кредитної заборгованості (п.2.2); змінено порядок сплати процентів (п.п.3.1-3.3); встановлено новий порядок погашення кредитної заборгованості (п.4 а.с.20) та ін., при цьому детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки, абсолютне значення подорожчання кредиту наведено в додатку 1 до цієї додаткової угоди, що є її невід*ємною частиною (а.с.21-22)

02 жовтня 2012 року сторонами було підписано договір про внесення змін № 3 до договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року відповідно до якого сторони дійшли згоди Договір кредиту викласти в новій редакції, у зв'язку з переходом кредитора на нове програмне обслуговування в ІБС «Flex Cube» (а.с.24-25) з додатками: додаток № 1 до договору кредиту, в якому наведені тарифи (а.с.36); додаток № 2 - заява ОСОБА_2 на погашення кредитної заборгованості (в т.ч. достроково) (а.с.37); додаток № 3 до договору - пам*ятка позичальника, екземпляр цієї пам*ятки позичальника отримано ОСОБА_2 02 жовтня 2012 р. (а.с.38); додаток №4 - детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту (а.с.40-42).

02 жовтня 2012 року сторони уклали договір про внесення змін № 4 до договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року, відповідно до якого сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування, які викладені в договорі кредиту (з урахуванням усіх змін та доповнень до нього):

Пунктом 1.1 договору про внесення змін № 4 до договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року змінено валюту кредиту, та перевести суму кредиту 77 372,97 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 37 689,83 доларів США в гривню за курсом 8,17 гривень за 1 долар США, що станом на дату укладення цього договору про внесення змін загалом становить 940 063 грн. 08 коп. Зміна валюти кредиту здійснюється шляхом рефінансування наявної на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованості за договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів) (а.с.44);

Відповідно до п. 1.2 договору про внесення змін № 4 до договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року встановлено максимальний ліміт кредитування на рефінансування наявної на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованості за договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів) в сумі 940 063 грн. 08 коп.

Згідно з п. 1.3 договору про внесення змін № 4 до договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року заборгованість за кредитом складає 940 063 грн. 08 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими на дату укладення цього договору внесення змін, вважається погашеною.

Пунктом 1.4 договору про внесення змін № 4 до договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року передбачено, погашення зазначеної в п. 1.3. цього договору про внесення змін заборгованості за кредитом здійснюватиметься згідно з графіком, який є додатком № 1 до цього Договору про внесення змін, в наступному порядку: шляхом договірного списання кредитором коштів в сумі належного до погашення платежу за кредитом з поточного рахунку позичальника № НОМЕР_1 до 02 числа включно кожного місяця, починаючи з листопада 2012 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 01 жовтня 2028 року, включно на умовах, визначених договором кредиту з урахуванням положень цього договору про внесення змін.

П.п. 1.5 - 1.6 договору про внесення змін № 4 до договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом та порядок сплати процентів (а.с. 44-45).

Пунктом 1.8 договору про внесення змін № 4 до договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту наведено в Додатку № 2 (а.с.49-52) до цього договору про внесення змін та є його невід*ємною частиною.

Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки за абсолютне подорожчання кредиту з врахуванням максимального можливого розміру процентної ставки, що передбачений п. 1.5.2.3 цього договору про внесення змін, наведено в Додатку № 3 (а.с.53-56) до цього договору про внесення змін та є його невід*ємною частиною.

Відповідно до п. 2 договору про внесення змін № 4 до договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року інші умови договору кредиту залишаються незмінними і діють в частині, що не суперечить даному договору про внесення змін, при цьому сторони підтверджують за ними свої зобов'язання.

Додатком № 1 до договору про внесення змін № 4 договору про внесення змін № 4 до договору кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року встановлено графік погашення кредиту (а.с.47-48).

Судом оглянуті надані на підтвердження позовної вимоги заява на видачу готівки № VK1 від 09 жовтня 2008 року та меморіальний ордер № 371466904 від 03 жовтня 2012 р. на суму 940 063 грн. 08 коп., отримувач ОСОБА_2 (а.с.58).

Крім того, 26 серпня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір №265/8-195 на споживчі цілі з встановленням іпотеки (а.с. 59-65).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року позичальник ОСОБА_2 отримала від ПАТ «Укрсоцбанк» на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 20 800,00 доларів США. зі сплатою 15% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1 до цього договору (а.с.66), що є його невід*ємною частиною, надалі за текстом - кредит на умовах, визначених цим договором.

Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту наведено в Додатку № 2 до цього договору (а.с.68-69), що є невід*ємною частиною, кредит надано позичальнику на споживчі цілі з встановленням іпотеки.

Згідно з п. 1.1.1 кредитного договору № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року погашення кредиту буде здійснюватися в наступному порядку до 15 числа кожного місяця, починаючи з 1 вересня 2008 року (останній платіж 15 серпня 2018 року): з 15 вересня 2008 по 15 липня 2018 року по 173,33 доларів США; до 15 серпня 2018 р. 173,73 доларів США (а.с. 59).

Згідно з п. 1.3. кредитного договору № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором, кредитор укладає в день укладення цього договору - з позичальником іпотечний договір ІП № 265/8-77, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 64,20 кв.м, житловою площею 37,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, іпотечною вартістю 125 972 грн. 60 коп., що в еквіваленті складає 26 008,59 доларів США (а.с.60, п. 1.3.1)

Згідно п. 2.4 кредитного договору № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (а.с.60).

Пунктами 3.3.8 кредитного договору № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року передбачені зобов'язання позичальника своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1, 2.4 цього договору (а.с.63).

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору № 265/8-195 від 26 серпня 2008 рокуу разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4, 2.10 цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених в п. 1.1, 3.2.3, 3.3.14 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (а.с.64).

02 жовтня 2012 року між сторонами було підписано договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року, відповідно до якого сторони дійшли згоди Договір кредиту викласти в новій редакції, у зв'язку з переходом кредитора на нове програмне обслуговування в ІБС «Flex Cube» (а.с.70-75) з додатками: додаток № 1 до договору кредиту, в якому наведені тарифи (а.с.76); додаток № 2 - заява ОСОБА_2 на погашення кредитної заборгованості (в т.ч. достроково) (а.с.77).

02 жовтня 2012 року сторонами було підписано договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року з графіком погашення кредиту (а.с.78-79) з додатками до нього (а.с.80-84)

Відповідно до п. 1.1 договору про внесення змін № 1 до договору кредиту № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року замінено валюту кредиту та перевести суму кредиту 17 132,60 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 3 446,00 доларів США в гривню за курсом 8,17 грн. за 1 долар США, що станом на дату укладення договору про внесення змін заголом становить 168 118 грн. 99 коп. Зміна валюти кредиту здійснюється шляхом рефінансування наявної на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованості за договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів).

Пунктом 1.2 договору про внесення змін № 1 до договору кредиту № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року встановлено максимальний ліміт кредитування на рефінансування наявної на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованості за договором кредиту (окрім нарахованих пені, штрафів в сумі 168 118 грн. 99 коп.

Відповідно до п. 1.3 договору про внесення змін № 1 до договору кредиту № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року в результаті здійснення рефінансування заборгованості за договором кредиту (окрім нарахованих пені та штрафів) з дати укладення цього договору про внесення змін: - заборгованість за кредитом складає 168 118, 99 грн.; - заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими на дату укладання цього договору про внесення змін, вважається погашеною.

Згідно з п. 1.4 договору про внесення змін № 1 до договору кредиту № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року погашення зазначеної в п. 1.3 цього договору про внесення змін заборгованості за кредитом здійснюватиметься згідно з графіком, який є додатком 1 до цього договору про внесення змін, в наступному порядку: договірного списання кредитором коштів в сумі належного до погашення платежу за кредитом з поточного рахунку позичальника до 15 числа, включно кожного місяця, починаючи з листопада 2012 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 01 жовтня 2028 року включно, на умовах, визначених договором кредиту з урахуванням положень цього договору про внесення змін.

П.п. 1.5-1.6 договору про внесення змін № 1 до договору кредиту № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом та порядок сплати процентів(а.с. 78-79).

Пунктом 1.8 договору про внесення змін № 1 до договору кредиту № 265/8-195 від 26 серпня 2008 рокудетальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту наведено в Додатку № 2 (а.с.80-82) до цього договору про внесення змін та є його невід*ємною частиною.

Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки за абсолютне подорожчання кредиту з врахуванням максимального можливого розміру процентної ставки, що передбачений п. 1.5.2.3 цього договору про внесення змін, наведено в Додатку № 3 (а.с.83-84) до цього договору про внесення змін та є його невід*ємною частиною.

Відповідно до п. 2 договору про внесення змін № 1 до договору кредиту № 265/8-195 від 26 серпня 2008 рокуінші умови договору кредиту залишаються незмінними і діють в частині, що не суперечить даному договору про внесення змін, при цьому сторони підтверджують за ними свої зобов'язання.

Додатком № 1 до договору про внесення змін № 1 до договору кредиту № 265/8-195 від 26 серпня 2008 рокувстановлено графік погашення кредиту (а.с.79).

Позивачем на адресу відповідача ОСОБА_2, дошлюбне прізвище якою змінено відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.91), було направлено вимоги про погашення заборгованості за договором кредиту № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року за вих. № 19.1-10/96-1885 від 01 квітня 2016 року (а.с.151-153) та за кредитним договором № 265/8-195 від 09 жовтня 2008 року за вих. № 19.1-10/96-1886 від 01 квітня 2016 р. (а.с.166).

В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Факт одержання від кредитора кредитних коштів за вказаними вище кредитними договорами та їх використання відповідачем ОСОБА_2 не оспорювався.

Заборгованість за кредитним договором № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року згідно розрахунку (а.с. 6) станом на 26 вересня 2016 року становить 1 239 529 грн. 34 коп. та включає: заборгованість за кредитом в розмірі 915 582 грн. 28 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 279 096 грн. 14 коп., заборгованість за простроченими процентами в розмірі 33 873 грн. 37 коп.; заборгованість за пенею за прострочку відсотків у розмірі 1 175 грн. 43 коп.; заборгованість за пенею за прострочку відсотків у розмірі 315 грн. 94 коп.; заборгованість за пенею за прострочку тіла кредиту у розмірі 9 486 грн. 18 коп.

Заборгованість за кредитним договором № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року станом на 26 вересня 2016 року (а.с.6) складає 186 056 грн. 16 коп. та включає: заборгованість за простроченими процентами у розмірі 2 627 грн. 31 коп.; заборгованість по процентам у розмірі 31 946 грн. 64 коп.; заборгованість по тілу кредиту у розмірі 151 482 грн. 21 коп.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем ОСОБА_2

При цьому, суд вважає неправомірним нарахування позивачем у справі за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).

Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 97, 160). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку Донецької області.

Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, нарахування пені за порушення зобов*язань по кредитним договорам відповідачці проведено за останній рік, що також вбачається з наданого банком розрахунку (а.с. 125-129, 132,135). Тож, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї частини первісних позовних вимог.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача в судовому засіданні, у зв*язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобов*язань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків на її адресу банком було надіслано вимоги від 01 квітня 2016 року про погашення заборгованості за кредитами у 30-денний строк з дати отримання вимоги, якою банк повідомив позичальника, що у зв*язку з чисельними порушеннями умов договору відповідно до його положень строк користування кредитами вважається таким, що сплив (а.с. 151, 166).

Таким чином, пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання за вказаними вище кредитним договорами, що узгоджується з Правовою позицією ВСУ у справі № 6-1077цс15 від 02 вересня 2015 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

У Правовій позиції від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1457цс16 ВСУ наголосив, що суди повинні дослідити графік погашення кредитної заборгованості та встановити чи передбачають умови кредитного договору виконання зобов'язання частинами або у вигляді періодичних платежів, і у випадку вчинення боржником оплати чергового платежу, чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, а відтак така не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Як зазначив ВСУ у Правовій позиції від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

З детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року (а.с. 124-125) вбачається, що останній платіж по тілу кредиту позичальником було здійснено 05 листопада 2012 року - сумі 2709,96 грн. По сплаті відсотків 05 листопада 2012 року позичальником внесено - 7737,48 грн., 29 грудня 2012 року - 7974,54 грн., 13 лютого 2013 року - 2000 грн., 27 лютого 2013 року - 13 000 грн., 29 березня 2013 року - 8315,02 грн., 23 липня 2013 року - 895 грн., 27 серпня 2013 року - 5000 грн., тощо. Вказані платежі відповідачкою не оспорювалися.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 заперечувала факт внесення 14 березня 2014 року нею платежу у сумі 500 грн., на підтвердження якого представником позивача суду надано копію меморіального ордеру № 657977586 від 14 березня 2014 року (а.с. 196), у якому призначення платежу вказано як: погашення нарахований процентів по кредитам, розрахунок за період з 02 серпня 2013 року по 01 листопада 2013 року згідно договору № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року, при цьому, відсутні підписи платника та касира банку. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні оригінал касового документу знаходиться в архіві у м. Макіївка Донецької області та надати його на огляд суду неможливо.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вказана копія меморіального ордеру у розумінні ст.ст. 57-60 ЦПК України не може слугувати належним доказом внесення платежу від 14 березня 2014 року саме відповідачкою. Суд зазначає також, що згідно детального розрахунку заборгованості (а.с. 125) до 14 березня 2014 року відповідачкою така сума як 500 грн. у рахунок погашення заборгованості не вносилася.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що переривання строку позовної давності в даному випадку не мало місця та позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, про застосування наслідків якого заявлено відповідачкою. Тому, у задоволенні позовних вимог первісного позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 265/8-225 від 09 жовтня 2008 року слід відмовити.

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року (а.с. 200-201), проведеного у межах строку позовної давності, за період з 15 листопада 2013 року по 15 листопада 2016 року розмір заборгованості за відсотками склав 36 766,15 грн., при цьому із заявою про збільшення позовних вимог в цій частині позивач не звертався. Заборгованість за відсотками, яка згідно розрахунку почала утворюватися з травня 2014 року та яку позивач просив стягнути з відповідачки за позовною заявою, складає (31946,64 грн. + 2627,31 грн.) = 34 573,95 грн. (а.с. 3, 6);

- тіло кредиту за даним розрахунком позивачем визначено в сумі 151 482,21 грн., при цьому позначка в уточненому розрахунку про його нарахування за період з 15 листопада 2013 року по 15 листопада 2016 року відсутня; згідно розрахунку заборгованість з тіла кредиту почала утворюватися з травня 2014 року та згідно щомісячних нарахувань на час звернення позивача до суду складає 25 392,98 грн. (а.с. 200-201).

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову та з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ «Укрсоцбанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року за період часу з листопада 2013 року по листопад 2016 року, яка включає: заборгованість за кредитом в сумі 25 392, 98 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 34 573,95 грн., а всього 59 966, 93 грн., відмовивши у задоволенні іншої частини позовних вимог.

В силу ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані із сплатою судового збору (а.с. 1) в розмірі (1,5% від 59 966,93 грн.) 899,50 грн.

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк» про розірвання кредитних договорів суд прийшов до наступного.

Як встановлено судом, позивач під час укладення кредитних договорів позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 була ознайомлена з його умовами (а.с.193-194), звернулася із запитами на отримання кредиту (а.с. 189-192), та висловила своє волевиявлення на їх укладення шляхом підписання кредитних договорів. Крім цього, згідно виписки по рахунках вбачається, що ОСОБА_2 до певного часу належним чином виконувала свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що остання знала про умови кредитування та визнавала свої зобовязання перед банком.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 ЦК України.

Згідно статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ч.2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно статей 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року N 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків"є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання).

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Верховним Судом України висловлена аналогічна правова позиція в постанові від 24.09.2014 року у справі № 6-145цс14, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду, який зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушення визначених кредитними договорами зобов*язань зі своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків відповідач фактично не заперечувала, не оспорюючи того факту, що умови кредитних договорів нею не виконані належним чином.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення зустрічного позову .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 265/8-195 від 26 серпня 2008 року за період часу з листопада 2013 року по листопад 2016 року, яка включає: заборгованість за кредитом в сумі 25 392 гривні 98 копійок, заборгованість за відсотками в розмірі 34 573 гривні 95 копійок, а всього 59 966(п*ятдесят дев*ять тисяч дев*ятсот шістдесят шість) гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 899 (вісімсот дев*яносто дев*ять) гривень 50 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про розірвання кредитних договорів - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 10 квітня 2017 року. Повний текст рішення суду виготовлений 18 квітня 2017 року.

Суддя: