Справа № 515/196/17
Провадження № 6/515/445/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про оголошення розшуку боржника

15 лютого 2017 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Чебан А.П.,

за участі секретаря Дечевої І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника,

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2017 року начальник Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі Татарбунарський РВДВС ГТУЮ) в Одеській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має невиконані зобовязання, покладені на неї. В обґрунтування подання зазначила, що на примусовому виконанні Татарбунарського РВДВС ГТУЮ Одеської області перебуває виконавче провадження, відкрите 13 липня 2016 року, за вимогою про сплату боргу №Ф-88ЗУ від 12.03.2011 року, виданою Управлінням Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ боргу у розмірі 782 грн. 34коп. Посилаючись на те, що ОСОБА_2 борг самостійно не сплатила, за адресою реєстрації не мешкає, точне її місце проживання невідоме, державний виконавець вважала, що є підстави для оголошення розшуку боржника.

Державний виконавець, поінформований про дату, час та місце розгляду подання належним чином, в судове засідання не з'явилася. В поданні про оголошення розшуку боржника начальник Татарбунарського РВДВС ГТУЮ просила його розглядати без участі представника райвідділу.

Перевіривши наведені у поданні доводи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з огляду на таке.

З доданих до подання матеріалів вбачається, що відповідно до вимоги про сплату боргу №Ф-88ЗУ від 12.03.2011 року, виданою Управлінням Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області, до стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ належить борг у розмірі 782 грн. 34коп. (а.с.2).

Судом встановлено, що 13 липня 2016 року за вказаною вимогою відкрито виконавче провадження №51639165 (а.с.3). Вищевказану постанову про відкриття провадження надіслано боржнику за місцем реєстрації (а.с.3 «зворот»).

Зі змісту акту державного виконавця від 24.11.2016 року слідує, що при виході виконавця за адресою, вказаною у виконавчому документі, встановлено, що боржник за зазначеною адресою не проживає. Зі слів свекрухи, боржник проживає в м.Одеса. (а.с.10).

Аналогічна інформація міститься у відповіді Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 23.12.2016 року (а.с.8), наданої на запит ВДВС про місце проживання боржника.

З відповідей Територіального сервісного центру №5145 Регіонального сервісного центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України №809 від 12.10.2016 року, Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області №№, НОМЕР_1 від 13.07.2016 року, Державної податкової служби України №№, НОМЕР_2 від 14.07.2016 року, а також з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.09.2016 року №173823572 слідує, що боржник ОСОБА_2 зареєстрованих транспортних засобів не має, не отримує пенсію та дохід, податки не сплачує, не має відкритих банківських рахунків, на які можливо звернути стягнення при виконанні вимоги про сплату боргу (а.с.а.с.4-7,9). У власності ОСОБА_2 є 1/2 частина житлового будинку №36 в м.Миколаїв по вул.Аерофлотській (а.с.6) та квартира за адресою: просп.Глушкова, №4, кв.6 в м.Одеса (а.с.7), однак за викладених обставин на вищевказане майно неможливо звернути стягнення при виконанні вимоги про сплату боргу, оскільки згідно ч.7 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. А встановлений судом борг, який підлягає стягненню з ОСОБА_2, складає 782грн. 34коп., тобто в 4 рази менше від розміру мінімальної заробітної плати.

Вирішуючи питання про можливість оголошення розшуку боржника суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання боржника або дитини чи місцезнаходження їхнього майна.

Згідно з п.4 Розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року, за неможливості зясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.

З огляду на те, що державним виконавцем вжито необхідні заходи, спрямовані на виявлення майна ОСОБА_2, її доходів, на які можливо було б звернути стягнення, та вчинено ним в межах наданих законом повноважень дії для встановлення місця проживання боржника, які не дали результату, суд доходить висновку про необхідність оголошення розшуку ОСОБА_2 за останнім відомим місцем її реєстрації та проживання на території Татарбунарського району Одеської області.

Задовольняючи подання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

За встановлених обставин оголошення розшуку ОСОБА_2, на думку суду є легітимним, адже встановлюється на підставі відповідного закону, виправданим та пропорційним. Відтак, оголошення розшуку боржника не становитиме порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210, 375 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Подання начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника задовольнити.

Оголосити розшук боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за останнім відомим місцем реєстрації і проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проведення розшуку доручити Татарбунарському відділенню поліції Арцизького ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Чебан