Справа №: 615/1522/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 р. м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Товстолужського О.В.,

при секретареві Неділько І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області, третя особа: Валківська державна нотаріальна контора Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що відноситься до колгоспного типу двору.

Після уточнень позову в ньому зазначено, що 10.05.1995 року померла бабуся позивача ОСОБА_2, яка на день смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня вул. Конєва) № 99. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за цією ж адресою. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала все своє майно позивачу та його брату ОСОБА_3. ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв позивач згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР оскільки фактично проживав зі спадкодавцем, доглядав за нею, а після поховання 10.05.1995 року розпорядився рухомим майном померлої, мав у наявності правовстановлюючі документи на спадковий будинок, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Після смерті ОСОБА_2 позивач з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не відкривалась. Інших спадкоємців на майно ОСОБА_2 немає. Через відсутність правовстановлюючого документа на будинок та неможливість перевести колгоспний двір до іншої категорії з видачею свідоцтва про право власності на будинок як на обєкт права приватної власності у звязку зі смертю голови колгоспного двору, оформити спадщину на це майно у нотаріальній конторі неможливо.

Позивач вимагає встановити факт належності житлового будинку ОСОБА_2 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований у с. Високопілля, Валківського району, Харківської області, вулиця Хмелівська (колишня вул. Конєва) № 99.

В судовому засіданні позивач був відсутній. Представник позивача надав до суду заяву, згідно змісту якої позов підтримує та прохає розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача Високопільської сільської ради в судовому засіданні також був відсутній, проте надіслав до суду заяву згідно змісту якої не заперечує щодо заявлених позовних вимог і просить провести розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи - Валківської районної державної нотаріальної контори в судовому засіданні також був відсутній, проте надав до суду інформацію за вих. № 135/01.16

від 31.01.2017 року, відповідно до змісту якої не має заперечень проти задоволення позову ОСОБА_1 та прохає розгляд справи проводити за його відсутності.

Дослідивши наявні докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 10.03.1995 року померла ОСОБА_2, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії I-ВЛ № 400943, виданого Високопільською сільською радою Валківського району, Харківської області 20.08.2003 року.(а.с.12)

ОСОБА_2 була бабусею позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії V-УР № 1243050, виданого Високопільським С/ЗАГС Валківського району, Харківської області 11.06.1965 року (а.с.13) та свідоцтвом про народження батька позивача ОСОБА_4, де його матірю вказана спадкодавець ОСОБА_1Г.(а.с.14-16)

В різних документах зазначено різне прізвище спадкодавиці, а саме «Свергун» та «Свиргун». Враховуючи, що дані про вік, місце мешкання, дітей та інше, збігаються, суд вважає, що це одна і таж особа.

27.03.1991 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений виконкомом Високопільської сільської ради Валківського району, Харківської області за реєстровим № 41, яким заповідала все своє майно ОСОБА_1 та ОСОБА_3О.(а.с.17)

Згідно інформації Валківської державної нотаріальної контори №135/01.16 від 31.01.2017 року, після померлої ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалась, заяви про прийняття спадщини не надходили. Спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт на імя онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Позивач фактично прийняв спадщину та має право оформити її, бо інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 відмовився на його користь та спадщину взагалі не приймав. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями в с. Високопілля вул. Конєва, 99 та відноситься до типу колгоспного двору. Саме через цю обставину, спадкоємець не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальному порядку. Спадкові права на інше майно спадкодавця (за наявності такого) можуть бути оформленні в нотаріальному порядку.(а.с.43)

Зі змісту довідки виданої Високопільською сільською радою Валківського району, Харківської області 17.11.2016 року за № 822 витікає, що ОСОБА_1 фактично проживав з ОСОБА_2 з 1990 року, доглядав за нею, а після її поховання 10.05.1995 року розпорядився рухомим майном померлої, мав у наявності правовстановлюючі документи на спадковий будинок, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. В цій же довідці міститься інформація про те, що вулиця «Конєва» в с. Високопілля, Валківського району Харківської області в даний час має назву «Хмелівська».(а.с.18)

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок за р.№ 48 від 27.06.1990 року, власником будинку, що входить до складу спадкового майна та знаходиться в с. Високопілля Валківського району, Харківської області по вул. Конева № 99 є «Свергун Марія Герасимівна».(а.с.20)

З наданих до матеріалів справи документів вбачається, що спадкодавець за життя володіла вказаним будинком та проживала в ньому. Додатково цей факт підтверджується технічним паспортом на цей житловий будинок від 20.01.1990 року, де його власником зазначається ОСОБА_5.

Отже, спірний будинок за життя належав спадкодавцю.

Таким чином, з цих документів вбачається, що на час ліквідації поняття колгоспного двору 16.12.1993 року, ОСОБА_2 була єдиним його членом і інших осіб які мають право на частку у колгоспному дворі немає, а правовстановлюючий документ на будинок, як на об'єкт права приватної власності вона за життя не отримала.

О формити право на спадщину на вказане майно в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки Згідно підпункту 4.15 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

На даний час правовстановлюючий документ на це нерухоме майно не може бути виданий позивачу у зв'язку зі смертю власника оскільки, відповідно до розяснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку».

Враховуючи, що правовідносини виникли на час відкриття спадщини, що є моментом смерті спадкодавця, то суд керується положеннями закону, що діяв на той час, тобто ЦК УРСР (в ред. 1963 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

Частина 1 статті 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) встановлює, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, враховуючи, що спадкодавець виразив свою волю щодо розпорядження свого майна склавши заповіт, яким заповіла усе майно позивачу та його брату, який в свою чергу відмовився на користь ОСОБА_1, спірний будинок належав спадкодавцю, а позивач прийняв спадщину, суд вважає позовні вимоги в частині визнання за ним права власності обгрунтованими.

Разом з тим, ОСОБА_1 вимагає встановити факт належності житлового будинку спадкодавиці.

Оскільки під час розгляду справи були встановлені певні обставини, а саме, що ОСОБА_5 належав спірний житловий будинок, то вимоги в частині встановлення факту належності цього будинку спадкодавиці, задоволеними бути не можуть.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, які згідно літер плану Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виданого КП «Валківське Бюро Технічної Інвентаризації» 27.05.2016 року складаються з: Житлового будинку «А-1» загальною площею 44,7 кв.м, житловою площею 22,5 кв.м., веранди «а» - площею 13,7 кв.м., ганку площею 3,4 кв.м., сараю «Б» - площею 3,8 кв.м., колодязя «К» - 9,6 п/м., та знаходяться за адресою: с. Високопілля, Валківського району, Харківської області, вулиця Хмелівська (колишня вул. Конєва) № 99.

В задоволенні іншої частині вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6