Справа № 442/2924/17
Провадження № 2/442/1372/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2017 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідачі, в якій просить прийняти цивільний позов до розгляду в кримінальній справі та стягнути з відповідачів 11336 грн. 56 коп..

Перевіривши матеріали справи, приходжу до переконання, що позовну заяву слід залишити без руху виходячи з наступного.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статті 119 ЦПК України.

Наслідком недотримання зазначених умов є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК України).

За положеннями ч. 3 ст. 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Однак, в порушення такого, позивачкою позовна заява не підписана.

Крім цього, перелік документів, що додаються до заяви не відповідає фактично наявним (п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України). В переліку додатків до заяви вказано «Витяг з сайту НБУ про офіційний курс гривні», однак такого при матеріалах справи немає. Додано ухвалу апеляційного суду Львівської області, проте в додатках така не значиться.

Крім цього, позовна заява ОСОБА_4 зареєстрована як цивільна справа №442/2924/17, за змістом позовної заяви даний позов готувався як цивільний позов в кримінальному провадженні (що чітко прослідковується з прохальної частини заяви), в такому випадку позов повинен бути поданий органу досудового розслідування або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження ; у позовній заяві зазначено, що Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області розглядається кримінальне провадження щодо обвинувачених відповідачів по даному позову, результати його розгляду суду не представлені. Позивачем додано ухвалу Львівського апеляційного суду від 28.03.2017 року про обвинувачення ОСОБА_2, ОСОБА_3, з якої вбачається, що дійсно позивачка є потерпілою в кримінальному провадженні, однак, такою ухвалою вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2016 року, яким останніх було засуджено частково скасовано. Поряд з тим, така ухвала не належно оформлена (не прошита, не скріплена гербовою печатко, тощо)

Крім цього, позивачем в описовій частині позову конкретизовано про завдання їй матеріальної та моральної шкоди, однак в прохальній частині не конкретизовані позовні вимоги, а саме не вказано яким чином:солідарно або будь-яким іншим способом підлягає стягненню моральна та матеріальна шкода з відповідачів.

Крім того, згідно роз»яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи вище наведене, позивачу в позовній заяві слід уточнити норми процесуального законодавства, на які вона посилається при зверненні до суду, надати належний доказ, який би встановлював причино-наслідковий зв'язок між діями відповідача та завданням шкоди позивачу, та в контексті визначеного, позивачу слід висунуті вимоги уточнити.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв»язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в триденний термін з дня отримання копії ухвали, в протилежному випадку - позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Нагірна О.Б. .