Справа №635/2891/16-ц
Провадження № 2/635/909/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді - Караченцева І.В.,
при секретарі - Ус Ю.В.,
за участі представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики та понесених нею судових витрат по сплаті судового збору, -
До суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, в якому просить суд ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача суму заборгованості за договорами позики у розмірі 10 000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України складає 261000 грн. 00 коп., а також судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви до суду у розмірі 2615 грн. 00 коп.
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 28.03.2013 р. між нею та відповідачем було укладено договір позики, передбачений ст. 1046 ЦК України. На підтвердження укладення договору відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України відповідач надала розписку, якою засвідчила отримання грошової суми у розмірі 8000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України складає 208000 грн. 00 коп. Згідно з розпискою відповідач зобовязалась повернути отримані кошти на першу вимогу. Така вимога була предявлена неодноразово, одна з них була предявлена 15.03.2016 р., проте залишилась невиконаною. Крім того, 20.06.2013 р. між сторонами було укладено договір позики, за яким відповідачем було надано боргову розписку, датовану 20.06.2013 р. Відповідно до цієї розписки відповідач отримала від позивача грошову суму у розмірі 2000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України складає 52 2000 грн. 00 коп. та зобовязалась повернути ці кошти у строк два місяці. На цей час у жодній частині відповідачем своїх грошових зобовязань за договорами позики від 28.03.2013 р. та 20.06.2013 р. виконано не було, а тому позивач звертається до суду з даним позовом для стягнення вказаних коштів у судовому порядку.
Позивач до суду не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги в судовому засіданні підтримав в повному обсязі, у звязку з неявкою відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи .
Відповідач в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином рекомендованою кореспонденцією (а.с.50, 64-65).
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28 березня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики у формі розписки, відповідно до якого позивач передала відповідачу грошову позику у розмірі 8000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України складає 208000 грн. 00 коп. Згідно з розпискою відповідач зобовязалась повернути отримані кошти на першу вимогу (а.с. 62).
Вказана розписка підписана позичальником (відповідачем) та засвідчена свідком ОСОБА_5, що відповідає вимогам цивільного законодавства.
Крім того, судом встановлено, що 20 червня 2013 року між сторонами було укладено договір позики, за яким відповідачем було надано боргову розписку, датовану 20.06.2013 р. Відповідно до цієї розписки відповідач отримала від позивача грошову суму у розмірі 2000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України складає 52 2000 грн. 00 коп. та зобовязалась повернути ці кошти у строк два місяці (а.с.61).
Позивачем на адресу відповідача була надіслана письмова вимога про повернення вказаних коштів, однак вона залишилась невиконаною (а.с.7-8).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно ст.ст. 625 ч.2, 1050 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2615 грн. 00 коп. (квитанція від 25.03.2016 р.
Виходячи з вище викладеного, керуючись ст.ст. 192, 533, 625, 1046, 1048 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-216, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2) заборгованість у розмірі 261000 грн. 00 коп. (двісті шістдесят одну тисячу гривень нуль копійок) та понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2615 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот п'ятнадцять гривень нуль копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.
Суддя І.В.Караченцев