Справа № 500/1550/17
Провадження № 2/500/1944/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.
при секретарі Кравченко Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У квітні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.12.1988 року відділом РАГСУ Салехардського міськвиконкому Тюменською області, актовий запис № 361, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя між сторонами поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, спільне господарство не ведеться та сумісне проживання припинено. Збереження сімї неможливо, і суперечить їхнім інтересам.
Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, суду пояснив, що шлюбно-сімейні стосунки припинено приблизно 3-4 роки тому.
Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 31.12.1988 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ФР № 484047 від 31.12.1988 р. (а.с.6).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Альону, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено.
Питання щодо розподілу спільного майна вирішення у судовому порядку не потребує.
Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.
Керуючись ст.ст. 110,112 СК України, ст.ст. 10,11,60,61,174,208,209,212,213-215,218, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрований 31.12.1988 року відділом РАГСУ Салехардського міськвиконкому Тюменською області, актовий запис № 361, розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя:(підпис) З оригіналом згідно: Суддя: ОСОБА_3