АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 666/6319/15-ц Головуючий в суді 1 інстанції: Гаврилов Д.В.
Номер провадження: 22-ц/791/808/17 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Склярської І.В.

суддів: Базіль Л.В.

Пузанової Л.В.

секретар Чертков Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_3 про відшкодування виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27.12.2014 року в м. Херсоні, на вул. 49 ХГВ, 24 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю автомобіля НОМЕР_1, застрахованого в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, якого постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.01.2015 р. визнано винним у скоєній ДТП.

Позивачем було відшкодовано ТОВ «Український лізинговий фонд», який є власником автомобіля НОМЕР_1, витрати на ремонт автомобіля в сумі 14244,18 грн.

Враховуюче те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП застрахована не була, в досудовому порядку сторони врегулювати спір не змогли, просив:

1)стягнути з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суму майнової шкоди в розмірі 14244,18 грн.;

2)стягнути з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суму судового збору в сумі 1218 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі, вважаючи, що заявлена до стягнення сума відшкодування є завишеною.

В письмових запереченнях представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» доводи апеляційної скарги не визнає, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_3, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що здійснивши виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування позивач набув право зворотної вимоги до відповідача в межах фактично виплачених коштів.

Cтаттею 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України "Про страхування" предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Таким чином, ЦК України та Закон України "Про страхування" передбачає три види страхування, а саме: особисте, майнове та страхування відповідальності.

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація).

Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував та встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним доказам та правильно виходив з того, що до позивача, який виплатив ТОВ «Український лізинговий фонд» у зв'язку із пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП страхове відшкодування за генеральним договором добровільного страхування наземного транспорту, перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки шкода була завдана ТОВ «Український лізинговий фонд» пошкодженням автомобіля з вини відповідача ОСОБА_3 і страховик відшкодував йому збитки за договором страхування, сплачена ним сума страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача в порядку суброгації, як передбачено ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", тому суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що страховою компанією не доведена обґрунтованість суми заподіяної шкоди та не заявлялося клопотання про призначення судової експертизи для визначення її розміру, оскільки її розмір був визначений страховою компанією відповідно до договору страхування, документів, складених внаслідок ДТП, страхового акту та ОСОБА_3 в суді першої та апеляційної інстанції не спростований.

Також, встановлення за актом огляду транспортного засобу «розриву бампера заднього», на думку судової колегії не суперечить визначення в довідці ДАІ «деформації заднього бамперу», а тому колегія суддів не погоджується з цими доводами апеляційної скарги, як підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.В. Склярська

Судді: Л.В. Базіль

Л.В. Пузанова