Справа №265/4890/16-ц
Провадження №2/265/110/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Мельник І. Г., за участю секретаря Тулянкіної М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності, третя особа Четверта маріупольська державна нотаріальна контора,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що його мати ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на праві власності належало 59/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. На момент смерті матері він був зареєстрований за вищевказаною адресою, тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Зазначав, що спадкоємцями першої черги після смерті матері є він та його сестра, відповідач по справі, яка 16.09.2014 року звернулася в нотаріальну контору та отримала свідоцтво про право на спадщину. Він же з моменту реєстрації і по теперішній час проживає в зазначеному будинку, робив ремонт, оплачував комунальні послуги. Крім частки в спадковому будинку, іншого житла він не має, тому вважає, що на даний момент порушуються його цивільні права на отримання належної йому ? частини спадкового майна після смерті матері ОСОБА_3

Просив визнати часткового недійсним свідоцтво про право на спадщину р-р 3-569 від 12.12.2014 року, яке видано на ім'я ОСОБА_2, недійсним та визнати за ним права власності на ? частину спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. В послідуючим написав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в зв'язку зайнятості на роботі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. У судовому засіданні вказувала, що на момент надання документів до нотаріальної контори не мала відомостей про те, що її брат позивач по справі був зареєстрований у спадковому будинку. В послідуючим звернулася до суду із заяву про подальший розгляд справи за її відсутністю.

Представник третьої особи Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори до суду не з'явився, від в.о. завідуючої нотаріальної контори надійшла заява з прохання розглянути справу без участі представника нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським районним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Жданова ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, про що вчинено актовий запис за № 1554 від 17 грудня 1965 року. В графі батьки визначено: батько ОСОБА_4 і мати ОСОБА_3 (а.с. 5).

Згідно із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, на підставі рішення народного суду Орджонікідзевського району міста Жданова від 04.09.1981 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 59/100 часток будинку АДРЕСА_1 (а.с.8-9;12).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого 27 травня 2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено відповідний актовий запис №793 (а.с.6).

Тобто після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складалась з 59/100 часток житлового будинку , розташованого по АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, сторони по справі є спадкоємцями першої черги померлої ОСОБА_3.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до спадкової справи № 266/2014, ОСОБА_2 16.09.2014 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3.

12 грудня 2014 року ОСОБА_2 державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 59/100 частин житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1, що належить померлій ОСОБА_3.

Як зазначає у листі державний нотаріус Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за законом на 59/100 частин житлового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_1 був виданий ОСОБА_2 після надання необхідних документів, у їх числі довідка за № 518, видана 13.09.2014 року КСН «Таганрозький» щодо відсутності реєстрації за адресою АДРЕСА_1, як самої ОСОБА_2 так і ОСОБА_1.

Однак, як вбачається з копії паспорта позивача ОСОБА_1, останній з 28.09.2010 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1(а.с.4). Дані обставини підтверджуються наданою Маріупольської міською радою Лівобережного району довідкою № 06/356 від 17.08.2016 року про реєстрацію ОСОБА_1 з 28.09.2010 року по теперішній час за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7) та копією домової книги, зареєстрованих осіб у будинку АДРЕСА_1, де зазначено, що позивач зареєстрований за вказаною адресою з 28.09.2010 року (а.с.10-11).

У судовому засіданні позивач зазначав, що на день смерті своєї матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав разом з нею в будинку АДРЕСА_1, після її смерті він також періодично проживає в даному будинку, доглядає за ним, робить ремонт, оплачує комунальні послуги. Вказував, що не має іншого житла, крім зазначеного вище.

Статтею 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відмови позивача ОСОБА_1 від спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5, спадкова справа не містить.

З огляду на таке, судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

22.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою (вхід. № 765/01-14) щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частку спадщини після смерті, 11.06.2014 року ОСОБА_3.

Постановою державного нотаріуса Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори від 30.08.2016 року за № 15000/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на заявлене майно вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 грудня 2014 року.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У відповідності до роз'яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Враховуючи вказані вимоги закону та встановлені судом обставини, свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке складається з 59/100 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, видане державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори 12 грудня 2014 року ОСОБА_2, необхідно визнати частково недійсним, та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину 59/100 часток вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, задовольнивши таким чином позовні вимоги останнього у повному обсязі.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Щодо передчасності подання вказаної позовної заяви через можливість позасудового врегулювання даного спору в порядку ст. 1300 ЦК України не можуть бути враховані судом, оскільки відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила своє небажання звертатись до нотаріальної контори з заявою про внесення змін до виданого їй свідоцтва про право на спадщину. При цьому суд на підставі ст. ст. 10, 11, 27, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта маріупольська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 59/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 37,8 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м, видане 12 грудня 2014 року нотаріусом Четвертою маріупольської державної нотаріальної контори міста Маріуполя Донецької області, яка належала померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, яка складає 59/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, загальною площею 37,8 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Мельник