Справа № 530/251/17
Номер провадження 2/530/286/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., секретарі Бедюх Н.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 липня 2011 року у відділі ДРАЦС Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 44.

Від даного шлюбу вони мають сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії І-КЕ № 232929 (а.с.4).

Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися. Причиною цьому послужила психологічна несумісність, різниця в поглядах на сім'ю та сімейне життя зокрема, часті сварки по питаннях сімейного життя та веденню спільного господарства. Позивач зазначає, що подальше збереження сім'ї та підтримання шлюбних відносин з відповідачем буде суперечити його інтересам та інтересам їх неповнолітнього сина. Підстав для примирення та збереження сім'ї немає. Після розірвання шлюбу син буде проживати разом з відповідачем.

Також просить змінити прізвище відповідачу із «Шкицької» на її дівоче «Катькало» та стягти із неї судовий збір.

Заслухавши пояснення позивача, ОСОБА_1 який підтримав уточнені свої позовні вимоги, представника відповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_4 який частково визнав позовні вимоги, а саме розірвати шлюб, але залишити прізвище відповідачу « Шкицька», та просить не покладати судовий збір на відповідача та дослідивши наявні матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно ст.21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, виходячи з вищевикладеного, проаналізувавши в сукупності досліджені матеріали справи у їх взаємозв'язку, виходячи з положень ст.ст.21,24,112-115 СК України суд бере до уваги, що позивачем не надано доказів того, що відповідачу необхідно змінити прізвище із «Шкицької» на її дівоче «Катькало», але позивач в судовому засіданні уточнив вимоги та не заперечував проти залишення прізвища відповідачу ОСОБА_2..

За змістом ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 2 ст.88 ЦПК України визначено, що, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Враховуючи, норми Закону України «Про судовий збір», що відповідач не звільнений від сплати судового збору, тому, в порядку ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено повністю, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, на думку суду, відповідач не довів обставини, на які він посилався, а саме не надав суду доказів того, що необхідно його звільнити від сплати судового збору.

На основі викладеного та керуючись ст. ст.79-81, 84, 180-184 СК України, ст. ст. 3,10,15, 30, 57- 61, 88, 212-221 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений 16 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану (ДРАЦС) Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 44 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканцем АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 (дівоче прізвище Катькало) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканкою с. Бобрівник, вул. Фрунзе, 42, Зіньківського району Полтавської області розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 - ОСОБА_1, ОСОБА_1 (дівоче прізвище Катькало) ОСОБА_5 - ОСОБА_2.

Стягти з ОСОБА_2 (дівоче прізвище Катькало) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер суду не відомий на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 копійок.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів після проголошення рішення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_6