СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/628/17
Провадження № 4-с/306/10/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Жиганської Н.М.

за участі секретаря Дешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Свалява справу за скаргою ОСОБА_1 на дії посадової особи державної виконавчої служби Свалявського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії посадової особи ДВС Свалявського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 про скасування постанов про арешт коштів боржника.

Як на підставу заявлених вимог скаржник посилається на те, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.12.2004 року по цивільній справі № 2-1323/2004 стягнено з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 боргу в сумі 124698,05 грн. та державного мита. На підставі вищевказаного рішення суду, був виданий виконавчий лист від 31.01.2005 року та заступником начальника ВДВС Свалявського РУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 35868262 про арешт коштів боржника та накладено арешт на відкриті у скаржника рахунки в АТ «Райффайзен банк АВАЛЬ» в межах суми 118181,51 грн. З 2000 року скаржник був субєктом підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем, а тому йому. як приватному підприємцю, було відкрито підприємницький розрахунковий рахунок № 6 в АТ «Райффайзен банк АВАЛЬ» від 04.07.2000 року, а згодом зазначений рахунок було закрито, а замість нього відкрито розрахунковий рахунок № 2 в АТ «Райффайзен банк АВАЛЬ» від 14.05.2010 року. На сьогоднішній день ніякої підприємницької діяльності скаржник не здійснює, має офіційне працевлаштування та має намір припинити підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця, однак статус підприємця втратити не має можливості, поскільки не має змоги закрити відкритий підприємницький рахунок, на який накладено арешт відповідно до постанов від 14.03.2013 року та 01.04.2013 року.

07.03.2017 року скаржник звернувся із заявою до начальника Свалявського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про скасування постанови в частині накладення арешту на кошти ОСОБА_1, тому що працює в ТОВ «Плосківський завод мінеральних вод» та з його заробітної плати щомісячно на користь ОСОБА_5 здійснюються відрахування та сплачуються кошти у відповідності до примусового виконання виконавчого листа від 31.05.2005 року за № 2-1323/2004 року. 09.03.2017 року у задоволенні заяви було відмовлено. Просить суд скасувати постанови ВП №35868262 від 14.03.2013 року та 01.04.2013 року щодо накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 № 2, №6 в АТ «Райффайзен банк «Аваль» та зняти арешт з вищевказаних рахунків.

В судове засідання скаржник не зявився, подавши до суду заяву (вх. № 2236 від 03.04.2017 року) про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник Свалявського РВ ДВС в судове засідання не зявилася, подавши суду заяву (№ 2291 від 05.04.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника відділу ДВС.

Дослідивши матеріали справи та доводи скарги, суд доходить слідуючого висновку.

Згідно з розясненнями Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальнихсправ від 07.02.2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень" - відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому, вони набувають процесуального статусу заявника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, а отже набув право на звернення до суду із відповідною скаргою.

В судовому засіданні перевірено доводи заявника та надані докази:

?відмова заступника начальника Свалявського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2про зняття арешту на кошти боржника ОСОБА_1 від 09.03.2017 року за № 2432 (а.с. 8);

?копії постанов про арешт коштів боржника ВП № 35868262 від 14.03.2013 року та 01.04.2013 року щодо накладення арешту на кошти ОСОБА_1, що містяться на рахунках №2, № 6 в АТ «Райффайзен банк «Аваль» (а.с. 12-13);

?копія довідки № 11 від 15.02.2017 року, видана ТОВ Плосківський завод мінеральних вод за місцем роботи ОСОБА_1 (а.с. 11);

?копія повідомлення про внесення запису № 2004918 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 13.01.2017 року про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (а.с. 5);

?копії довідок про відкриття рахунків АТ «Райффайзен банк «Аваль» на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 (а.с. 17-18);

ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України - стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

За правовим змістом ч. 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» - фізичні особи, фізичні особи-підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним.

Відповідно до ст. 59 ч. 4 п. 7 Закону України Про виконавче провадження - арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 59 ч. 2 Закону України Про виконавче провадження - у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, зважаючи на те, що виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж продовження накладення арешту на рахунки боржника, оскільки ОСОБА_1 на даний час приватним підприємцем не являється і, підприємницької діяльності не здійснює та, беручи до уваги те, що із заробітної плати ОСОБА_1 щомісячно на користь ОСОБА_5 здійснюються відрахування та сплачуються кошти у відповідності до примусового виконання виконавчого листа від 31.05.2005 року за № 2-1323/2004 року, суд доходить висновку, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 210, 383-387 ЦПК України, ст.ст. 48, 59, 69 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанови ВП № 35868262 від 14.03.2013 року та 01.04.2013 року щодо накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 № 2, № 6 в АТ «Райффайзен банк «Аваль».

Зняти арешт з рахунків № 2, № 6 в АТ «Райффайзен банк «Аваль».

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

ОСОБА_6