Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/794/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2017 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Савчака А.В.

серктаря - Подусівської Л.В.

за участю

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великоглібовеької сільської ради Перемишлянського району та ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно, визнання недійсним та скасування рішення виконкому, свідоцтв, заповіту та витягу з Державного реєстру

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суд з даним та просить визнати частково недійсними і скасувати:

рішення виконавчого комітету Великоглібовицької сільської ради рішення № 60 від 18.112010 р. про надання ОСОБА_6 дозволу на оформлення права власності на будинок на АДРЕСА_1 в цілому в частині оформлення права власності ОСОБА_6 на 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих ОСОБА_2;

свідоцтво про право власності, видане 01.08.2011 р. на ім'я ОСОБА_6 на житловий будинок та господарські будівлі на АДРЕСА_1 в цілому, в частині оформлення права власності ОСОБА_6 на 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих ОСОБА_2;

нотаріально посвідчений 05.03.2013 р. заповіт ОСОБА_6 щодо заповідання ОСОБА_5 житлового будинку з усіма господарськими будівлями і спорудами на АДРЕСА_1 в цілому, виключивши із спадкового майна їй ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих ОСОБА_2;

свідоцтво про право на спадщину (серія - НВХ № 450005), видане 08.082016 р. на ОСОБА_5 на житловий будинок та господарські будівлі на АДРЕСА_1, виключивши із спадкового майна 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд , успадкованих ОСОБА_2 в частині 1/2 ідеальної частки будинку і господарських будівель та споруд;

Витяг № 65698901 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданий 08.08.2016 р. на ім'я ОСОБА_5 на житловий будинок та господарські будівлі на АДРЕСА_1, виключивши із спадкового майна 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих ОСОБА_2;

Визнати за позивачем - ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель на АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Великі Глібовичі Перемишлянського району Львівської області. Його батьками були: ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Позивач ще мав рідного брата ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4

Батькам позивача на праві власності належав житловий будинок, який складається з 2-х житлових кімнат, кухні та коридору і господарських споруд, що знаходиться на АДРЕСА_1. В цьому будинку вони всі проживали разом однією сім'єю.

ІНФОРМАЦІЯ_5 батько позивача - ОСОБА_8 помер, ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивача - ОСОБА_7. На момент смерті батьків позивач та його брат проживали та були прописані в батьківському будинку і фактично обоє прийняли спадщину. Позивач проживав в батьківському будинку до 1992 року, а його брат ОСОБА_6 залишився проживати сам у батьківській хаті.

Позивач стверджує, що у них з братом були нормальні родинні відносини і йому не було відомо, що брат у 2010 році оформив право власності на батьківський будинок лише на себе, а після смерті заповів його доньці ОСОБА_5

Весь час як за життя батьків так і після їх смерті позивач проживав у батьківському будинку на АДРЕСА_1, 22 роки з батьком і 25 років з матір'ю та 12 років після смерті матері, тобто, він прийняв спадщину після них і вона належить йому з моменту відкриття спадщини. Покійні батьки заповіту не складали. Не заперечуючи права брата на спадщину після смерті батьків, позивач не відмовлявся від своєї частки у спадковому майні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 позов підтримали, дали пояснення аналогічні заявленому позову та просять позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача- Великолглібовецька сільська рада в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позову не визнали.

В судовому засідання представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_4 позову не визнав, зазначивши, що відповідно до ст..267 ЦК України позивач ОСОБА_2 втратив право на звернення з даним позовом до суду у зв'язку із пропущенням строку позовної давності, оскільки право власності на батьківський будинок був оформлений його братом ще у 2010 році. В позові просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження слідує, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Великі Глібовичі і його батьками були ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

Згідно довідки Великоглібовецької сільської ради слідує, що ОСОБА_2 з дня народження і до 18.08.1992 року був зареєстрований в с.Великі Глібовичі Перемишлянського району.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження слідує, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Великі Глібовичі і його батьками були ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про смерть слідує, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно свідоцтва про смерть слідує, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно даних по господарських книг за 1971-1982 роки вбчається, що на момент смерті батьків з ними проживали позивач та його брат ОСОБА_6

Згідно свідоцтва про смерть слідує, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно рішення виконавчого комітету Великоглібовецької сільської ради №60 від 08.11.2010р. слідує, що ОСОБА_6 дозволено оформити документи на право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2016р. слідує, що ОСОБА_5 прийняла спадкове майно, а саме житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 та грошові вклади після померлого ОСОБА_6

Суд вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке було чинне на момент смерті батьків позивача, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP , затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5 тощо.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963р.) спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Статтею 527 Цивільного кодексу Української PCP в редакції від 18.07.1963 р. (втратив чинність 01.01.2004 р.) було встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно зі статтею 529 Цивільного кодексу Української PCP при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до статті 548 Цивільного кодексу Української PCP для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 Цивільного кодексу Української PCP встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття,спадщини заяву про прийняття спадщини.

Батькам позивача згідно даних погосподарських книг належав житловий будинок і на момент смерті батьків позивач та його брат фактично проживали з ними та прийняли спадщину. Суд вважає, що позивач на рівні із своїм братом ОСОБА_6 успадкували 1/2 частку житлового будинку, що належав їх батькам. З огляду на це позовні вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності, видане 01.08.2011 р. на ім'я ОСОБА_6 на житловий будинок та господарські будівлі на АДРЕСА_1 (в частині оформлення права власності ОСОБА_6 на 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих ОСОБА_2) та вимога позивача визнати за ним право власності на 1/2 частину згаданого житлового будинку та господарських будівель - підлягають до задоволення.

Вимога про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Великоглібовицької сільської ради рішення № 60 від 18.112010 р. про надання ОСОБА_6 дозволу на оформлення права власності на будинок на АДРЕСА_1 в цілому в частині оформлення права власності ОСОБА_6 на 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не було залучено виконавчий комітет до розгляду даної справи.

У зв'язку з ненаданням суду ні оригіналу ні копії нотаріально посвідченого 05.03.2013 р. заповіту ОСОБА_6, - вимога про визнання такого недійсним в частині частки належної позивачу не підлягає до задоволення.

Не може бути визнане недійсним і свідоцтво про право на спадщину, оскільки підстав (передбачених ст.1301 ЦК України) для визнання його недійсним судом не встановлено. На думку суду, позивачем в цій частині обрано невірний спосіб захисту своїх прав, зокрема, доречним була б вимога про внесення змін до такого свідоцтва як передбачає ст.1300 ЦК України.

Вимога про визнання частково недійсним витягу № 65698901 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданий 08.08.2016 р. на ім'я ОСОБА_5 на житловий будинок та господарські будівлі на АДРЕСА_1 (виключивши із спадкового майна 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих позивачем) також не може бути задоволена. Згідно статті 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Тому способом захисту порушених прав позивача, може бути скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності або внесення змін до Державного реєстру.

Суд не може застосувати наслідки спливу строків позовної давності, про які просив представник ОСОБА_5, оскільки позивач про прийняте в 2010р. рішення виконкому не знав, як і про заповіт та видане на його підставі свідоцтво про право на спадщину.

Керуючись ст.ст. 524, 527, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.261 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати частково недійсним і скасувати свідоцтво про право власності, видане 01.08.2011 р. на ім'я ОСОБА_6 на житловий будинок та господарські будівлі на АДРЕСА_1 в частині оформлення права власності ОСОБА_6 на 1/2 ідеальну частку будинку і господарських будівель та споруд, успадкованих ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель на АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 826 грн. 70 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів після його оголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення даного рішення.

Суддя А. В. Савчак