Справа № 415/6215/16-ц
Провадження № 2/415/168/17
03.02.17 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Калмикової Ю.О.,
при секретарі Бадаєвій А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Лисичанського міського суду із позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог, позивачі посилаються на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 06.12.2002 р. в реєстрі за №129. В квартирі зареєстровані троє осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який не перебуває разом із ними в ніякому родинному зв'язку. Раніше ОСОБА_4 був співмешканцем їх доньки ОСОБА_3. Починаючи з 2010 року він не спілкується із ними та із їх донькою. ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_2 мають проблеми із здоров'ям, і всі кошти які отримують від пенсії витрачають на ліки, у зв'язку з чим вирішили оформити субсидію. При зверненні до органів УПСЗН, де їм було повідомлено, що для отримання субсидії, їм слід зняти з реєстрації ОСОБА_4 Позивачі ніяким чином не перешкоджали відповідачу проживати у цій житловій квартирі, відповідач з власного бажання перестав мешкати за цією адресою, домовленості між сторонами про збереження за відповідачем житла не має. Вважають, що відповідач не мешкає в спірній квартирі без поважних причин. Внаслідок реєстрації відповідача в квартирі позивачі не можуть оформити субсидію, сплачують комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Тому, після уточнення позовних вимог просили суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - за адресом АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, надали суду письмову заяву, в якій просили справу розглядати без їх участі, позов підтримали, просили задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивачі не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 316 ЦК Україниправом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 26.11.2002р. наданого Державним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» Мінтопенерго України, що квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1, та членам його сімї - ОСОБА_2 - дружині, ОСОБА_5 - донці. Свідоцтво видане згідно з розпорядежнням від 26.11.2002 р. №4377.
Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 31.10.2006р. виданого Відділом реєстрацї актів циівльного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області шлюб між чоловіком ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірвано, 31.10.2006 р. , актовий запис №475. Після розірвання шлюбу присвоєти дружині прізвище - ОСОБА_3.
Згідно з довідкою виданою Привільської міської ради від 18.11.2016 року, ОСОБА_1, яка зареєстрований за адреосю АДРЕСА_1 у тому, що разом з ним зареєстровані та проживають дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зять ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає з 2010 року за межами м. Привілля.
Згідно з довідкою №7734/10-07 від 17.11.2016р. виданого Відділом адміністратинвих послуг Лисичанської міської ради ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 про те,що зареєстровані ОСОБА_2 - співласник дружина, ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_4 - без родинних відносин.
Як встановлено з позовної заяви, існування реєстрації відповідача у квартирі позивача обмежує їх права в розпорядженні майном, так як вони, змушені сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача, який у комунальних витратах участі не приймає. Судом встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі з 2010 року.
За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач ОСОБА_4 дійсно не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 2010 року, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом припинення визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - за адресом АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА