Справа № 359/6357/15-ц Головуючий у І інстанції Саган В. М.
Провадження № 22-ц/780/870/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 26 07.02.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом та просив звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 09 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 2933, а саме на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу за реєстровим № 2930 з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 56/П/69/2008-840 від 09 вересня 2008 року за кредитом та відсотками в сумі 244 067 доларів США 27 центів, за пенею та штрафом у сумі 1 162 711 грн. 83 коп. шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому звичайної ціни на цей вид майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №56/П/69/2008-840, згідно умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти у сумі 126 532,01 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 14,59 % річних строком до 08 вересня 2023 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем 09 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки, яким банку було надано в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу. У порушення вимог законодавства та умов кредитного договору відповідач не виконує свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків, в зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 09 вересня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 2933, а саме на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 09 вересня 2008 року за реєстровим № 2930, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 2930, з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 56/П/69/2008-840 від 09 вересня 2008 року за кредитом та відсотками в сумі 244 067 доларів США 27 центів, за пенею та штрафом у сумі 814 886 грн. 68 коп. шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому звичайної ціни на цей вид майна. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що у 2011 році банк обрав порядок погашення заборгованості та вимогу про звернення на предмет іпотеки не заявляв. Суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача судовий збір, оскільки останній є інвалідом ІІ групи. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що він не має жодного відношення до кредитного договору та договору іпотеки, оскільки зазначені документи є підробленими.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 09 вересня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 56/П/69/2008-840, згідно умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у розмірі 126 532 доларів США, 01 цент.

09 вересня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 2933, на підставі якого банку було надано в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, яка придбана Іпотекодавцем на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 2933.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_2 за договором № 56/п/69/2008-840 від 09 вересня 2008 року станом на 19 грудня 2014 року складає 282 824 доларів США 33 центи, що еквівалентно 8 484 729 грн. 93 коп. з яких: заборгованість за кредитом - 126 532 доларів США 01 цент, заборгованість за відсотками - 117 535 доларів США 26 центів, пеня за прострочення сплати кредиту - 26 103 доларів США 86 центів, що еквівалентно 783 115 грн. 80 коп., штраф за порушення умов кредитного договору - 12 653 доларів США 20 центів, що еквівалентно 379 596 грн. 03 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» є обґрунтованими.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами першою, третьою статті 33 та частиною першою статті 39 Закону «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що у 2008 році банк надав позичальнику кредит для оплати вартості земельної ділянки, яка є предметом іпотеки. У зв'язку з невиконання умов кредитного договору у ОСОБА_2 утворилася заборгованість. Між сторонами було укладено договір іпотеки, яким передбачено звернення стягнення на земельну ділянку у разі невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору, а тому банк обґрунтовано звернувся з позовом в порядку ст. 33 Закону України «Про іпотеку».

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що у 2011 році банк обрав порядок погашення заборгованості та рішенням суду з відповідача було стягнуто заборгованість. Вимога про звернення на предмет іпотеки банком не заявлялася.

Однак, наявність судового рішення про стягнення заборгованості, яке не виконане відповідачем, не позбавляє ПАТ «КБ «Надра» права на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він не має жодного відношення до кредитного договору та договору іпотеки, оскільки зазначені документи є підробленими. Однак, відповідач не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують зазначені обставини.

Крім того, ОСОБА_2 вказує на те, що розмір заборгованості є хибним та нічим не підтверджений. Однак, у матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості, наданий ПАТ "КБ "Надра", в якому зазначено розмір заборгованості за тілом кредиту, відсотками, пеня за прострочення сплати кредиту та штраф за порушення умов договору. Відповідач не надав жодних доказів того, що ним вносилися платежі на виконання умов кредитного договору, у зв'язку з чим заборгованість є значно меншою або взагалі відсутня.

Згідно ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Звертаючи стягнення на предмети іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження, суд не зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Посилання суду першої інстанції у резолютивній частині рішення на визначення початкової ціни предмету іпотеки під час здійснення виконавчого провадження суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 08 червня 2016 року (справа № 6-1239цс16).

При новому апеляційному розгляді справи колегією суддів враховано висновки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі суду від 09.11.2016 року.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Сприяючи сторонам у здійсненні їх прав суд Апеляційної інстанції в судовому засіданні звертав увагу позивача на правову позицію Верховного суду України від 08 червня 2016 року (справа № 6-1239цс16) та надав можливість подати до суду грошову оцінку предмета іпотеки.

Однак банк не вважав за необхідне надавати зазначену оцінку і в наступне засідання свого представника не направив.

Відповідно до вказівок суду касаційної інстанції, викладених в ухвалі від 09.11.2016 року, висновки Апеляційного суду Київської області про відмову в задоволенні позову, з підстав ненадання сторонами грошової оцінки предмета іпотеки відповідно до правової позиції Верховного суду України від 08 червня 2016 року є помилковими.

Згідно з вимогами ст. 338 ЦПК України - висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зі змісту пункту 1.2 договору іпотеки вбачається, що сторони визначили вартість предмету іпотеки, а саме 698 357 грн. Отже, визначена сторонами ціна предмета іпотеки при укладенні договору іпотеки вважається погодженою сторонами ціною продажу предмета іпотеки.

Будь-яких інших доказів, які б вказували на іншу грошову оцінку предмета іпотеки сторони суду не надали.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про звернення стягнення на предмети іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження, висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до зміни рішення.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача судовий збір, не звернувши увагу, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року змінити.

Абзац другий резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції: «Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 09 вересня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. та зареєстрованим в реєстрі за № 2933, а саме на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 09 вересня 2008 року за реєстровим № 2930, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовим Я.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 2930, з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 56/П/69/2008-840 від 09 вересня 2008 року за кредитом та відсотками в сумі 244 067 доларів США 27 центів, за пенею та штрафом у сумі 814 886 грн. 68 коп. шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки у розмірі 698 357 (шістсот дев'яносто вісім тисяч триста п'ятдесят сім гривень).

Абзац четвертий, а саме: «Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 090 грн. (шість тисяч дев'яносто грн.)» виключити з резолютивної частини рішення.

В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.