пр.№2-/756/199/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу посилаючись на те, що 08.06.2015 року між позивачем та відповідачем був фактично укладений договір позики відповідно до якого ним було надано у борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 154 310грн., за яким відповідач зобов'язався повернути надані грошові кошти до 08.07.2015року. Відповідач наданих грошових коштів у встановлений строк не повернув. Відповідно до умов договору позики від 08.07.2015року передбачені наступні обов'язки відповідача: - позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві суму позики у встановленому цим договором порядку та строки; - позичальник приймає на себе зобов'язання повністю повернути позикодавцю отриману позику до 08.07.2015року. Відповідач на сьогоднішній день не повернув дані кошти, у зв»язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 154 310,00грн. - сума основного боргу.

До судового засідання представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі та з урахуванням збільшення позовних вимог просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 140 042,24грн. з них: основний борг - 86 624,46грн., 3% річних з 09.07.2015роек по 16.01.2017року- 4 574,67грн.; інфляційне збільшення -16 975,93грн.; проценти за користування коштами понад строк в розмірі 31 867,15грн.

Відповідач до судового засідання не з'явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, та випливає з матеріалів справи, що 08.06.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики в простій письмовій формі, що оформлено борговою розпискою на 154 310грн.. Згідно розписки, відповідач зобов'язався повернути борг в повному обсязі по офіційному курсу НБУ станом на момент виплати боргової суми до 08.07.2015 року.

Однак у вказаний час відповідач повністю борг не повернув, на звернення з приводу повернення боргу не реагує.

Згідно боргової розписки від 02.10.2015року відповідач повернув позивачу частину боргу в розмірі 900 доларів США( а.с.22).

Згідно боргової розписки від 27.10.2015року відповідач повернув позивачу частину боргу в розмірі 500 доларів США( а.с.23).

Згідно боргової розписки від 06.10.2015року відповідач повернув позивачу частину боргу в розмірі 800 доларів США( а.с.24).

Згідно боргової розписки від 23.10.2015року відповідач повернув позивачу частину боргу в розмірі 800 доларів США( а.с.25).

Разом з тим, на час розгляду справи, відповідач також свої зобов»язаня не виконав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець передає у власність другій стороні позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж саме суму грошових коштів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Позивач надав в судовому засіданні розрахунок суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних, відповідно до якого індекс інфляції становить 16 975 грн. 93 коп., три відсотки становлять 4574 грн. 67 коп., проценти за користування коштами 31 867грн.15коп. та основна сума боргу 86 624,49 грн., а всього 140 042,24 грн., що відповідно до вимог законодавства і підлягають стягненню.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 1543,10 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525-526, 551, 611, 616, 1046, 1047, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 140 042 (сто сорок тисяч сорок дві) гривень 24 коп., та 1543 (одна тисяча п'ятсот сорок три ) грн. 10 копійки судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. М. Луценко