Справа № 635/5556/16-ц
Провадження № 2/635/663/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 січня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Шинкарчука Я.А.,
при секретарі судового засідання - Желізовій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ТАВРИКА» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Публічне акціонерне товариство «БАНК «ТАВРИКА», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «ТАВРИКА» Караченцева А.Ю., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд:
1)в рахунок погашення заборгованості в розмірі 2 049 640 гривень 71 копійок, яка виникла за Кредитним договором №58/07-ФЛ від 13.11.2007 р. зі змінами внесеними Договором №1 від 25.09.2008 р. про внесення змін до Кредитного договору №58/07-ФЛ від 13.11.2007 р., укладеними між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК «ТАВРИКА» та громадянкою України ОСОБА_1, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме:
-житловий будинок за №38, літ. «А-2», цегла, житловою площею - 154,40 кв.м., загальною площею - 381,30 кв.м. з надвірними будівлями: огорожі №1-5, каналізаційної ями літ. «К», свердловини літ. «К1», що розташовані в АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1 на підставі права власності за договором купівлі-продажу, посвідченого Гаражою Н.П., приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області 13 листопада 2007 року за реєстр. №5872, зареєстрованого в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 13 листопада 2007 року, згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17030519, реєстраційним номером 18779336, номер запису 2076, в книзі 15;
-житловий будинок за №38, літ. «А-2», цегла, житловою площею - 154,40 кв.м., загальною площею - 381,30 кв.м. з надвірними будівлями: огорожі №1-5, каналізаційної ями літ. «К», свердловини літ. «К1», що розташовані в АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1 на підставі права власності на договору купівлі-продажу, посвідченого Гаражою Н.П., приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області 13 листопада 2007 року за реєстр. №5872, зареєстрованого в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 13 листопада 2007 року, згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17030519, реєстраційним номером 18779336, номер запису 2076, в книзі 15;
В обґрунтування позовної заяви позивач посилався на те, що між Акціонерним товариством «ТАВРИКА» (правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "БАНК "ТАВРИКА") та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 58/07-ФЛ від 13 листопада 2007 року з Договором №1 від 25 вересня 2008 року про внесення змін до Кредитного договору № 58/07-ФЛ від 13 листопада 2007 року (надалі разом - Кредитний договір) у відповідності до якого Банк надав Відповідачу кредит у сумі 1 440 000,00 (один мільйон чотириста сорок тисяч) гривень строком з 13.11.2007 р. до 10.11.2017 р., зі сплатою 23% річних від суми наданого кредиту, починаючи з 25.09.2008 р. При порушенні Позичальником строків погашення кредиту згідно графіку (Додаток 1 до діючого Договору) транш виноситься на рахунок прострочених платежів з нарахуванням процентів у розмірі: 30% річних від суми невиконаного своєчасного зобов'язання по кредиту, згідно вище вказаного графіку, за період з дати прострочення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї кредитної (основної) заборгованості, але не більше кінцевого терміну погашення кредиту, встановленого в п. 1.1 Договору; 35% річних за період з 10.11.2017 р. до дня фактично погашення кредитної (основної) заборгованості. Позивачем було виконано свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі, а саме надано Позичальнику грошові кошти (Кредит) у розмірі та на строк, що встановлені Кредитним договором. Однак, Позичальник отримавши суму кредиту свої зобов'язання за Кредитним договором не виконав, заборгованість не погасив. Згідно із умовами Кредитного договору відповідач, як Позичальник, зобов'язався: забезпечити повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним згідно Розділу 4 цього Договору (п. 3.1.2 Кредитного договору); з дати укладання Договору №1 від 25.09.2008 р. про внесення змін до Кредитного договору № 58/07-ФЛ від 13.11.2007 р. сплачувати проценти у розмірі 23% річних від суми наданого кредиту, починаючи з 25.09.2008 р.; при порушенні Позичальником строків погашення кредиту згідно графіку (Додаток 1 до діючого Договору) транш виноситься на рахунок прострочених платежів з нарахуванням процентів у розмірі - 1) 30% річних від суми невиконаного своєчасного зобов'язання по кредиту, згідно вище вказаного графіку, за період: з дати прострочення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї кредитної (основної) заборгованості, але не більше кінцевого терміну погашення кредиту, встановленого в п. 1.1 Договору; 2) 35% річних за період з 10.11.2017 р. до дня фактично погашення кредитної (основної) заборгованості (п. 1.4 Договору №1 від 25.09.2008 р. про внесення змін до Кредитного договору № 58/07-ФЛ від 13.11.2007 р.). Проте, всупереч вимогам Кредитного договору Позичальник не виконав належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором. Так, станом на 29 червня 2016 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить: 2 049640 (два мільйони сорок дев'ять тисяч шістсот сорок) гривень 71 копійок, з них: строкова заборгованість по кредиту становить 219 661,00 грн.; прострочена заборгованість по кредиту становить 1 122 711,88 грн.; прострочена заборгованість по процентам становить 160 400,00 грн.; заборгованість по сплаті пені по простроченому кредиту становить 474 380,21 грн.; заборгованість по сплаті пені по простроченим процентам становить 72 487,62 грн.
Разом з тим, керуючись нормами статей 546, 547, 574, 583 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про іпотеку», з метою забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань Позичальника по Кредитному договору, в тому числі щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання інших зобов'язань у повному обсязі, між позивачем та відповідачем був укладений Договір іпотеки від 13 листопада 2007 року, Договір №1 від 31.03.2009 р. про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого Гаражою Н.П., приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області 13.11.2007 р., за реєстр №5888. У відповідності до п. 1.2. Договору іпотеки предметом Іпотеки є нерухоме майно, що складається з:
-житлового будинку за № 38, літ «А-2», цегла, житловою площею - 154,40 кв.м., загальною площею - 381,30 кв.м. з надвірними будівлями: огорожі № 1-5, каналізаційної ями літ «К», свердловини літ. «К1», що розташовані в АДРЕСА_1 та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Гаражою Н.П., приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області 13 листопада 2007 року за реєстр. № 5872, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13 листопада 2007 року за № 2486877, згідно з Витягом з Державного реєстру правочинів № 4943786;
Згідно з п. 1.1 Договору іпотеки, цей Договір забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з Кредитного договору № 58/07-ФЛ від 13 листопада 2007 року, разом із змінами та доповненнями (а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору). Згідно з ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Враховуючи положення ст. 35 Закону України «Про іпотеку», Банк, направляв на адресу ОСОБА_1, Лист-Вимогу про усунення порушень за Вих. № 02/1 - 372 від 07.07.2016, проте даний лист-вимога у добровільному порядку Відповідачем не виконаний. У відповідності до п. 6.5.1 Договору іпотеки у випадку невиконання Іпотекодавцем або Боржником письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за цим та/або Кредитним договором у встановлений Іпотекодержателем строк такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок Предмета іпотеки, це застереження згідно Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом, в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». У зв'язку з вище викладеним, позивач і звернувся до суду з відповідним позовом.
В судове засідання представник позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що позовні вимоги він підтримає в повному обсязі, а вразі повторної неявки відповідача до суду не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
В судове засідання відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, повторно не з'явився, заяв про розгляд справи за його відсутності чи письмових заперечень проти позову до суду не надав, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку.
В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 20 березня 2013 року № 97 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ТАВРИКА» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2013 року № 37 «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК «ТАВРИКА», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «БАНК «ТАВРИКА». 17 березня 2016 року Фондом було прийнято рішення «Про повторне продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «БАНК «ТАВРИКА», згідно з яким було продовжено строки здійснення ліквідації АТ «БАНК «ТАВРИКА» та продовжено строки повноваження Караченцева Артема Юрійовича як уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК «ТАВРИКА», строком на один рік до 20 березня 2017 р. включно.
Судом встановлено, що 13 листопада 2007 року між Акціонерним товариством «ТАВРИКА» (правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "БАНК "ТАВРИКА") та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №58/07-ФЛ, до якого згідно з Договором №1 від 25 вересня 2008 року про внесено зміни.
Так, у відповідності до п.п. 1.1-1.2 даного Кредитного договору, Банк надав Відповідачу кредит у сумі 1 440 000,00 (один мільйон чотириста сорок тисяч) гривень строком з 13.11.2007 р. до 10.11.2017 р., зі сплатою 19,5% річних від суми наданого кредиту.
Згідно з умовами Договору №1 від 25 вересня 2008 року п.1.2 викладено в новій редакції, та змінено проценти за кредитом, а саме, починаючи з 25 вересня 2008 року кредит надається зі сплатою 23% річних від суми наданого кредиту. Також було доповнено кредитний договір п.1.4, в якому визначено, що при порушенні Позичальником строків погашення кредиту згідно графіку (Додаток 1 до діючого Договору) транш виноситься на рахунок прострочених платежів з нарахуванням процентів у розмірі: 30% річних від суми невиконаного своєчасного зобов'язання по кредиту, згідно вище вказаного графіку, за період з дати прострочення суми кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї кредитної (основної) заборгованості, але не більше кінцевого терміну погашення кредиту, встановленого в п. 1.1 Договору; 35% річних за період з 10.11.2017 р. до дня фактично погашення кредитної (основної) заборгованості.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами ч.ч.1, 2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Зі змісту вищевказаних договорів, а також додатків до них вбачається, що ними визначені всі суттєві умови кредитних договорів щодо виду банківських послуг, строку дії договорів, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші, при цьому ОСОБА_1 підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилась і згодна з умовами та правилами надання банківських послуг.
В забезпечення умов виконання основного зобов'язання за вищевказаними кредитним договором, в тому числі щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання інших зобов'язань у повному обсязі, керуючись нормами статей 546, 547, 574, 583 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про іпотеку», 13 листопада 2007 року між Акціонерним товариством «ТАВРИКА» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П., 13.11.2007 за реєстр №5888. Відповідно, згідно з Договором №1 від 31.03.2009 р. до договору іпотеки було внесено зміни, які посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П., 31.03.2009 за реєстром №815.
Згідно з п. 1.1. Договору іпотеки, цей Договір забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з Кредитного договору № 58/07-ФЛ від 13 листопада 2007 року, разом із змінами та доповненнями (а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору).
У відповідності до п. 1.2 Договору іпотеки, предметом Іпотеки є нерухоме майно, що складається з:
1.2.1.Житлового будинку за № 38, літ «А-2», цегла, житловою площею - 154,40 кв.м., загальною площею - 381,30 кв.м. з надвірними будівлями: огорожі № 1-5, каналізаційної ями літ «К», свердловини літ. «К1», що розташовані в АДРЕСА_1 та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Гаражою Н.П., приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області 13 листопада 2007 року за реєстр. № 5872, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 13 листопада 2007 року за № 2486877, згідно з Витягом з Державного реєстру правочинів № 4943786. Договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрований в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 13 листопада 2007 року, згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17030519, реєстраційний номером 18779336, номер запису 2076, в книзі 15.
Відповідач з усіма істотними умовами вказаного договору ознайомилась та погодилась, про що поставила свій підпис у договорі іпотеки та договорі про внесення змін до договору іпотеки.
Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитними договорами та надав кредитні кошти, що у свою чергу підтверджується видатковим касовим ордером №3 від 13 листопада 2007 року на суму 1440000,00 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено в ході судового розгляду, відповідачем був порушений порядок та строки сплати заборгованості за кредитами та погашення відсотків.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність у відповідача підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Таким чином, станом на 29 червня 2016 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить: 2 049 640 (два мільйони сорок дев'ять тисяч шістсот сорок) гривень 71 копійок, з них: строкова заборгованість по кредиту становить 219 661,00 грн.; прострочена заборгованість по кредиту становить 1 122 711,88 грн.; прострочена заборгованість по процентам становить 160 400,00 грн.; заборгованість по сплаті пені по простроченому кредиту становить 474 380,21 грн.; заборгованість по сплаті пені по простроченим процентам становить 72 487,62 грн.
У зв'язку з чим, позивач направляв на адресу відповідача, Лист-Вимогу про усунення порушень за Вих. № 02/1 - 372 від 07.07.2016, проте даний лист-вимога у добровільному порядку відповідачем не був виконаний.
Судом встановлено, що до теперішнього часу свої зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконав.
У відповідності до п.5.1 кредитного договору від 13 листопада 2007 року, забезпеченням своєчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, а також можливої пені, штрафів, та будь-яких інших витрат, що витікають з кредитного договору є застава іпотеки відповідно до договору іпотеки від 13 листопада 2007 року.
Так, згідно з п.6.1 договору іпотеки, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю або Боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документів зазначає стисли зміст порушених зобов'язань, вимоги про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не виконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержавтеля залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.
У п.6.4 договору іпотеки визначено, зо звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, за рішенням суду чи згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, згідно з п.6.5.1, п.6.5.3 договору іпотеки.
Так, у відповідності до п. 6.5.1 договору іпотеки у випадку невиконання Іпотекодавцем або Боржником письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за цим та/або Кредитним договором у встановлений Іпотекодержателем строк такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок Предмета іпотеки, це застереження згідно Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом, в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».
Згідно ст. 1, ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до ст. 12 зазначеного Закону, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Таким чином, вирішуючи спори про звернення стягнення на предмет іпотеки, принциповим є встановлення факту невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання.
Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого запису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.
Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільного права та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Отже, з урахуванням вказаних норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке є способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором.
Така правова позиція викладена судовими палатами у цивільних та господарських справах Верховного Суду України при розгляді справи № 6-124цс13 від 11 грудня 2013 року.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Аналогічне правове положення міститься у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до якого, резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).
Разом з тим, як вбачається з правових позицій, викладених Верховним судом України в постановах від 27 травня 2015 року (справа №6-61цс15) та від 07 жовтня 2015 року (справа №6-1935цс15), виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» судова палата у цивільних справах Верховного Суду України приходять до правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.
Узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки становить 2019700,00 гривень, в той час як загальна сума заборгованості за кредитним договором №58/07-ФЛ від 13.11.2007 р. станом на 29 червня 2016 року складає 2049640,71 гривень .
З огляду на те, що відповідач зобов'язання щодо своєчасного погашення сум за кредитними договорами та сплати процентів не виконує, розмір загальної суми заборгованості кредитним договором перевищує суму іпотеки, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Банк «ТАВРИКА» права власності на предмет іпотеки, припинивши право власності ОСОБА_1 на зазначене майно.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 57, 59, 60, 61, 79, 88, 197, 209, 212-215, ЦПК України, суд, -
Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ТАВРИКА» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки- задовольнити.
В рахунок погашення заборгованості в розмірі 2 049 640 гривень 71 копійок, яка виникла за Кредитним договором №58/07-ФЛ від 13.11.2007 р. зі змінами внесеними Договором №1 від 25.09.2008 р. про внесення змін до Кредитного договору №58/07-ФЛ віл 13.11.2007 р., укладеними між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК «ТАВРИКА» та громадянкою України ОСОБА_1, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме:
- житловий будинок за №38, літ. «А-2», цегла, житловою площею - 154,40 кв.м., загальною площею - 381,30 кв.м. з надвірними будівлями: огорожі №1-5, каналізаційної ями літ. «К», свердловини літ. «К1», що розташовані в АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1 на підставі права власності за договором купівлі-продажу, посвідченого Гаражою Н.П., приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області 13 листопада 2007 року за реєстр. №5872, зареєстрованого в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 13 листопада 2007 року, згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17030519, реєстраційним номером 18779336, номер запису 2076, в книзі 15;
- житловий будинок за №38, літ. «А-2», цегла, житловою площею - 154,40 кв.м., загальною площею - 381,30 кв.м. з надвірними будівлями: огорожі №1-5, каналізаційної ями літ. «К», свердловини літ. «К1», що розташовані в АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_1 на підставі права власності за договором купівлі-продажу, посвідченого Гаражою Н.П., приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області 13 листопада 2007 року за реєстр. №5872, зареєстрованого в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 13 листопада 2007 року, згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17030519, реєстраційним номером 18779336, номер запису 2076, в книзі 15;
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -