Справа №278/1123/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 квітня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Дубовік О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Поліщук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", Зарічанського району електричних мереж ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", третя особа: Зарічанська сільська рада Житомирського району Житомирської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах позивачаОСОБА_2 із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго», Зарічанського району електричних мереж ПАТ «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго», якою просить усунути перешкоди в користуванні його земельною ділянкою шляхом зобовязання ПАТ Енергопостачальна компанія Житомиробленерго як власника та Зарічанський РЕМ як балансоутримовача перенести залізобетонну опору (стовп) та повітряні кабельні лінії електропередач (ЛЕП Зарічанської РЕМ ПЛ-10 кВ Зарічани (Псище) від Сінгурівської підстанції 35/10 кВ за межі його земельної ділянки, площею 0.27 га, що розташована за адресою с. Зарічани, вул. Лісова, 10, Житомирського району Житомирської області.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача послалася на такі обставини.

На належній ОСОБА_2 земельній ділянці розташована ЛЕП Зарічанської РЕМ ПЛ-10 кВ Псище у вигляді залізобетонної опори (стовпа) та повітряних кабельних ліній електропередач, яка проходить повздовж даної ділянки. На неодноразові звернення до ПАТ Енергопостачальна компанія Житомиробленерго та Зарічанського РЕМ щодо перенесення залізобетонної опори (стовпа) та повітряних кабельних електроліній за межі належної йому земельної ділянки залишені без задоволення.

Також вказала, що жодного погодження попередніх землекористувачів та власників земель на розміщення ЛЕП Зарічанської Зарічанської РЕМ ПЛ-10 кВ Псище відповідачами не отримувались, земельні ділянки під будівництво ЛЕП не вилучалися з користування. Жодних попереджень про обмеження у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2 не отримував.

Тому вважає, що наявність на належній ОСОБА_2 земельній ділянці спорудженої ЛЕП Зарічанської РЕМ ПЛ-10 кВ Псище не дозволяє повноцінно здійснювати володіння та розпорядження власністю останньому.

У судове засідання 05.04.2017 року представник позивача не зявилась, до суду спрямувала заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у відсутність його представника. Позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с. 133). У попередніх судових засіданнях зазначила, що у документації із землеустрою відсутні будь-які обмеження використання земельної ділянки, отже конструкція - електроопора на вказаній земельній ділянці знаходиться незаконно.

Представник відповідача ПАТ Енергопостачальна компанія Житомиробленерго у судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги не визнав повністю і просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 134). Крім того, подав заперечення, у якому просить відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності (а.с. 45). У попередніх судових засіданнях представник вказав, що дійсно у технічній документації із землеустрою відсутні посилання на обмеження у використанні спірної земельної ділянки, проте позивач не звільняється від обов'язку користуватися земельною ділянкою з дотриманням загальних норм відповідно до законодавства України.

Представник третьої особи Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не зявився, до суду спрямував заяву про розгляд справи у його відсутність; при вирішенні спору поклався на суд (а.с. 32).

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до договору дарування від 02 серпня 2012 року (а.с. 4-5) ОСОБА_2 прийняв у власність (прийняв в дар) від своєї матері ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,27 га, яка розташована на території с. Зарічани Житомирського району Житомирської області, без зміни її меж та цільового призначення. Землю передано для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування жилого будинку. Земельна ділянка складається з: земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер якої - :02:001:1305 та земельної ділянки площею 0,02 га, кадастровий номер якої - :02:001:1306. На земельній ділянці площею 0,25 га розташований житловий будинок.

Встановлено, що через належну позивачу земельну ділянку проходить ЛЕП Зарічанської РЕМ ПЛ-10 кВ Псище (Зарічани), яка побудована та введена в експлуатацію у 1975 році (а.с. 66-67).

Відповідно до частини 1 статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Право власності на землю це право володіти, користуватися й розпоряджатися земельними ділянками (частина 1 статті 78 ЗК України).

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадку і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 3 статті 76 ЗК України уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередач встановлюються охоронні зони.

За змістом пункту "б" ч. 1 та ч. 2 статті 112 ЗК України охоронні зони створюються уздовж ліній електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти.

Правовий режим земель охоронних зон визначаєьтся законодавством України.

Охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстані 10 метрів для повітряних ліній напругою до 20 кВ (пункт 5 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМ України від 04 березня 1997 року № 209).

Відповідно до абзацу 4 статті 18 Закону України «Про електроенергетику» у разі спорудження або реконструкції будівель, доріг, мостів, інших обєктів архітектури роботи з перенесення повітряних і підземних електричних мереж, теплових мереж та інших обєктів електроенергетики виконуються власником цих обєктів електроенергетики за рахунок замовників будівництва або реконструкції будівель, доріг, мостів, інших обєктів архітектури відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації.

Частиною 6 статті 19 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель.

Крім того, право власності відповідача на лінію електропередач виникло набагато раніше, ніж право власності позивача у справі на земельну ділянку (ділянки), через яку проходить лінія та знаходиться спірна опора. При цьому на момент прийняття позивачем у дар земельної ділянки він знав про наявність проходження ліній передач Зарічанської РЕМ ПЛ-10 кВ Псище через неї, а відповідно, дана земельна ділянка перейшла у його власність вже із зазначеними обмеженнями.

Землевпорядною організацією, яка виготовляла технічну документація із землеустрою на спірну земельну ділянку (а.с. 104-117), в обовязки якої і входило внести відомості про наявність існуючих обмежень до кадастрового плану земельної ділянки, які розповсюджуються на позивача, не зазначила про вказані обмеження. Проте суд вважає, що невиконання цих вимог землевпорядною організацією не вказує на незаконність знаходження електроопори на земельній ділянці позивача, оскільки у випадку проходження чи примикання до земельних ділянок, що перебувають у власності, ліній електропередач, газопостачання та інших обєктів і споруд необхідно дотримуватись вимог організацій, які експлуатують їх.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів", для забезпечення надійної експлуатації та охорони енергогенеруючих об'єктів і об'єктів передачі електричної та теплової енергії, а також безпеки населення і охорони навколишнього природного середовища встановлюються спеціальні зони об'єктів енергетики - охоронні зони об'єктів енергетики. Земельні ділянки в межах спеціальних зон об'єктів енергетики не вилучаються (викупляються) у власників чи користувачів земельних ділянок, а використовуються з обмеженнями (крім випадків, коли встановлення спеціальних зон призводить до неможливості використання земельних ділянок за цільовим призначенням).

Спеціальні зони об'єктів енергетики встановлюються на землях всіх категорій.

Стаття 24 зазначеного Закону визначає розміри охоронних та санітарно-захисних зон об'єктів енергетики. Так розміри охоронних та санітарно-захисних зон об'єктів енергетики залежно від їх конструкції та напруги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Межі охоронних та санітарно-захисних зон об'єктів енергетики зазначаються в містобудівній документації, документації із землеустрою та кадастрових планах.

Розмір охоронних та санітарно-захисних зон уздовж повітряних ліній електропередачі визначається паралельними прямими по обидва боки ліній від крайніх проводів на відстані від 2 до 40 метра залежно від напруги.

Відповідно до статті 25 цього ж закону, спеціальні зони об'єктів енергетики зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічного обгрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектах землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обгрунтування сівозміни та впорядкування угідь, спеціальних тематичних картах і атласах стану земель та їх використання, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, іншій документації із землеустрою та кадастрових планах.

За змістом статті 18 Закону України "Про електроенергетику", перенесення спірної електроопори можливе лише за заявою та за рахунок замовника.

Як вбачається з листа ПАТ Енергопостачальна компанія Житомиробленерго № 16/11454 від 03 серпня 2015 року, до подачі до суду позовної заяви ОСОБА_2 звертався з питанням щодо укладання договору сервітуту або перенесення ПЛ-10 кВ за межі земельної ділянки (а.с. 15). Позивачу було роз'яснено порядок оформлення договору сервітуту та умови, за яких можливе перенесення ЛЕП Зарічанської Зарічанської РЕМ ПЛ-10 кВ Псище (Зарічани) за межі належної йому земельної ділянки.

Однак ОСОБА_2 не скористався рекомендаціями відповідача.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист усіх субєктів права власності.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, суд не вбачає підстав для вирішення позову на користь позивача, оскільки застосування обраного ним способу захисту поєднане з обмеженням охоронюваного законом права власності, посягання на яке допускається лише у встановлених законом випадках, наявності яких не встановлено судом.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

У звязку з викладеним суд, не вбачаючи ознак порушеного права позивача, відмовляє в позові з мотивів його необґрунтованості, не вирішуючи клопотання представника відповідача про застосування положень закону про давність.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", Зарічанського району електричних мереж ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", третя особа: Зарічанська сільська рада Житомирського району Житомирської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Дубовік