АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 26 грудня 2005 року між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5.200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Вказували, що ОСОБА_2 погодився з тим, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві.

Зазначали, що відповідно до п.3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору, суму кредиту не повернув, внаслідок чого у нього станом на 31 жовтня 2013 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 33.713 грн.62 коп., яка складається з 5.180 грн.90 коп. - заборгованість за кредитом; 26.451 грн.12 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1.581 грн. 60 коп. штраф (процентна складова) яку вони просять стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2005 року станом на 31 жовтня 2013 року в розмірі 17.033 грн.61 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 5.180 грн.90 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 5 грудня 2010 року по 31 жовтня 2013 року в розмірі 11.041 грн.59 коп., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 811 грн.12 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2015 року скасоване, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої інстанції чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до заяви від 26 грудня 2005 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредитну картку №433797 з сумою кредитного ліміту 5.200 грн., базовою процентною ставкою 3% із розрахунку 360 днів на рік (а.с.6).

Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти. Порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.

Відповідно до п.п.5.4. п.5 Умов і правил надання банківських послуг строк погашення кредиту у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті.

Згідно п.п.5.5. п.5 за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку із розрахунку 360 календарних днів. За несвоєчасне виконання боргових зобовязань боржник оплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розмір яких визначаються тарифами.

Відповідно до п.п.8.6 п.8 при порушенні боржником строків платежів будь якого зобовязання, передбачених даним договором більше чим на 120 днів, боржник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сплив трирічний строк позовної давності до основної вимоги, у зв'язку з чим вважається, що позовна давність спливла і до додаткових вимог, з моменту строку дії кредитного ліміту (картки) 26 грудня 2006 року та про застосування спливу позовної давності заявлено відповідачем шляхом подання відповідної заяви.

Колегія суддів погоджується з підставами для відмови у задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності, втім вважає за необхідне зазначити, що строк позовної давності пропущено саме з моменту останньої оплати а не з моменту закінчення строку дії спірного кредитного договору (кредитної картки) виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок (ст.253 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1,5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі є останнім днем місяця, указаного на картці (поле MONTH).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року (справа №6-134цс14), від 12 листопада 2014 року (справа №6-167цс14) і в силу ст.ст.214,360-7 ЦПК Україну вони мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Нормою ч.3 ст.267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми ч.3 ст.267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності повязана лише з наявністю про це заяви сторони. Таким чином, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 22 червня 2015 року, тобто до ухвалення судом першої інстанції рішення по справі, звернувся до суду з заявою, в якій просив застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та відмовити йому у задоволенні позову (а.с.67-68).

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що останній платіж було здійснено 31 січня 2006 року, а отже саме з цього часу позивач дізнався про порушення свого права, оскільки саме з цього часу виникла прострочка оплати платежів за кредитом та за процентами, а з позовом до суду банк звернувся лише 05 грудня 2013 року (а.с.26), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість застосувати до спірних правовідносин загальний трирічний строк позовної давності за наявності відповідної заяви відповідача, що в силу вимог ст.267 ЦК України є правою підставою для відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково застосував позовну давність до правовідносин, що склалися між сторонами, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки вони суперечать встановленим судом обставинам справи, не ґрунтуються на законі та спростовуються викладеними висновками суду.

Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що правовідносини від 2006 року були продовжені, оскільки відповідно до інформації по картці відповідача картка універсальна №433797 відкрита на ім`я відповідача ОСОБА_2 дійсна до грудня 2012 року, а отже вони не пропустили строк позовної давності не можуть бути прийняті до уваги оскільки як вже було зазначено початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню шляхом виключення з мотивувальної частини оскаржуваного рішення посилання на пропуск строку позовної давності саме с закінчення строку дії кредитного договору 26 грудня 2006 року.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2015 року залишити без змін, виключивши з його мотивувальної частини посилання на пропуск строку позовної давності у звязку з закінченням строку дії договору 26 грудня 2006 року.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_3