У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовано тим, що 11 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра»), правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 1269/2008, згідно умов якого на придбання квартири АДРЕСА_1, банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 170 610 доларів США зі строком повернення до 09 червня 2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 14,19 % річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами шляхом перерахування мінімально необхідного платежу в сумі 2 171, 68 доларів США щомісячно. Поручителями такого кредитного зобов'язання відповідно до договорів поруки, від 11 червня 2008 року виступили ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачем, позивач просив стягнути на користь банку станом на 21 січня 2013 року заборгованість за кредитом у розмірі 300 097,44 доларів США, що еквівалентно 2 398 678 грн 84 коп., з яких: 169 691, 26 доларів США, що еквівалентно 1 356 342 грн 24 коп. - заборгованість по кредиту; 109 360, 59 доларів США, що еквівалентно 874 119 грн 20 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3 984, 59 доларів США, що еквівалентно 31 848 грн 83 коп. - пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу за 1 рік; 17 061,00 доларів США, що еквівалентно 136 368 грн 57 коп. - штраф.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 11 червня 2008 року № 1269/2008 в сумі 1 356 342 грн 24 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2016 року рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 1269/2008, розраховану станом на 21 січня 2013 року, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 169 691, 26 доларів США, заборгованості за процентами у розмірі 109 360, 59 доларів США, пені у розмірі 24 687 грн 02 коп.

У задоволенні іншої частини позову та задоволенні позову до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанцій не оскаржуються, а тому не є предметом касаційного перегляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України встановлений обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 липня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 1269/2008, згідно умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 170 610 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим договором за програмою «Житлові рішення» Перше житло» з метою придбання у власність нерухомого майна - трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 14,19 % відсотків річних (1.18% на місяць), зі строком повернення до 09 червня 2028 року.

За змістом п. 3.3.1. вказаного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 2171,68 доларів США. Позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту, визначений у п. п. 3.3.1. цього договору, щомісячно до 12 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 14 числа поточного місяця. У випадку коли позичальник до 12 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 14 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість позичальника. Банк починаючи з 15 числа поточного місяця застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені цим договором. Якщо 12-е число є небанківським днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті. Кінцевий термін повернення кредиту - 09 червня 2028 року (п. 3.3.3. договору).

Відповідно до п. 5.2 та п. 5.3 кредитного договору у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення; у разі порушення позичальником вимог п. 4.3., за виключенням п. п. 4.3.3., 4.3.4. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожен випадок.

Відповідно до п. 7.3. кредитного договору сторони, керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років.

В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальником ОСОБА_4 щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, 11 червня 2008 року було укладено окремі договори поруки між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про що також зазначено і у п. 2.4 кредитного договору.

Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що ОСОБА_4 сплачував кредит, у зв'язку з чим здійснив три платежі тіла кредиту, а саме 18 липня 2008 року у розмірі 826,7 доларів США, 26 серпня 2008 року у розмірі 77,05 доларів США та 27 серпня 2008 року у розмірі 14,99 доларів США, а всього тіла кредиту сплачено 918,74 доларів США і заборгованість по тілу кредиту становить 169 691, 26 доларів США; всього два платежі по процентах за користування кредитом: 18 липня 2008 року у розмірі 1 344, 98 доларів США та 26 серпня 2008 року у розмірі 2 080, 15 доларів США, у результаті чого утворилася заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, розрахована за відсотковою ставкою 14,19 % річних, у розмірі 109 360, 59 доларів США; два платежі, призначених на сплату пені за порушення строку сплати ануітетного платежу: 26 серпня 2008 року у розмірі 18,82 доларів США та 27 серпня 2008 року у розмірі 0,01 доларів США.

Таким чином, станом на 21 січня 2013 року банком розрахована заборгованість за кредитом у розмірі 300 097,44 доларів США, що еквівалентно 2 398 678 грн 84 коп., з яких: 169 691, 26 доларів США, що еквівалентно 1 356 342 грн 24 коп. - заборгованість по кредиту; 109 360, 59 доларів США, що еквівалентно 874 119 грн 20 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3 984, 59 доларів США, що еквівалентно 31 848 грн 83 коп. - пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу, розрахованої за 1 рік; 17 061,00 доларів США, що еквівалентно 136 368 грн 57 коп. - штраф згідно п. 5.3. кредитного договору.

09 квітня 2009 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Юрчаком О.В. вчинено виконавчий напис № 535, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ КБ «Надра» у розмірі 1 440 237 грн, яка утворилася станом на 03 квітня 2009 року за даним кредитним договором, запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1

Крім того, судами встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 липня 2015 року, яке набрало законної сили, порука відповідача ОСОБА_5 яка виникла на підставі договору поруки від 11 червня 2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра», визнана припиненою. А рішенням апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року, яке набрало законної сили, визнано поруку ОСОБА_6 за договором поруки, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 11 червня 2008 року, припиненою.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_4 порушив умови кредитного договору і повинен повернути банку суму основного боргу.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо стягнення відсотків та пені, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ КБ «Надра» в односторонньому порядку змінив розмір відсотків за користування кредитом, не попередивши при цьому письмово позичальника та поручителя, чим обмежив право відповідача, як споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації, також банком не надано доказів в частині нарахування змінених відсотків.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення боргу із поручителів, суд першої інстанції керувався тим, що договір поруки щодо ОСОБА_5І та ОСОБА_6 припинено за рішеннями суду, а ОСОБА_7 вимога про повернення кредиту відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України не направлялася.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, правильно виходив із того, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що позивачем розмір заборгованості за процентами розрахований за збільшеною відсотковою ставкою та ним істотно порушені умови договору через недотримання порядку переддоговірної роботи.

Також апеляційний суд правильно врахував, що суд першої інстанції стягнув тіло кредиту у національній валюті України, не врахувавши валюту надання кредиту, чим порушив та не застосував ті, які підлягали застосуванню норми матеріального права.

Крім того, апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що порушивши вимоги ст. ст. 212-214 ЦПК України, суд першої інстанції не встановив у повному обсязі обставини справи, які мають значення для вирішення спору, не з'ясував усі суперечності позицій сторін по справі, не дав оцінку заяві відповідача ОСОБА_4 про застосування строку позовної давності, а також не повідомив про день місце та час розгляду справи відповідача ОСОБА_7, що суперечить положенням ч. 6 ст. 76 ЦПК України.

Ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд правильно виходив із того, що ОСОБА_4 не у повному обсязі і несвоєчасно здійснював платежі за кредитним договором чим порушив його умови, та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості по тілу кредиту, процентів та пені.

Апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О. Леванчук

А.В.Маляренко