Справа № 288/578/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Руденка В.О.

з участю секретаря судового засідання Довгаленко О.І.,

позивачів (відповідачів за зустрічними вимогами) ОСОБА_1, ОСОБА_2,

їх представника ОСОБА_3,

представника позивачки за зустрічними вимогами ОСОБА_4 та

відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6

представника ОСОБА_4 ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

- за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, а також

- за позовом ОСОБА_4 до Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_9 про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Новоселицької сільської ради від 22.12.1994 р. в частині «переоформлення присадибної земельної ділянки площею 0,70 га на ОСОБА_10 при наявності державного акту на право приватної власності на землю в районному відділі по земельних ресурсах» та його скасування, визнання недійсним права власності ОСОБА_10 на земельну ділянку в селі Новоселиця по вулиці Жовтнева, 46, площею 0,70 га та державний акт ЖТ №04-15-000650, визнання недійсними та скасування договорів дарування земельної ділянки №765, №766 від 30.04.2013 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з цивільним позовом до відповідача ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4 У своїй позовній заяві та під час надання пояснень у суді, позивачі вказали, що вони є співвласниками двох земельних ділянок площею 0,45 га та 0,25 га (для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства), що обидві знаходяться за адресою: вулиця Жовтнева, 46 в селі Новоселиця, Попільнянського району, Житомирської області. Право власності належить їм згідно договорів дарування №765, 766 від 30.04.2013 року.

26.10.2015 року ОСОБА_5, який користується суміжною земельною ділянкою, власником якої є ОСОБА_11, на власному тракторі пошкодив межові знаки між їх земельними ділянками із земельною ділянкою, яка знаходиться в його користуванні та вкопав два бетонних стовпчики, самовільно захопивши, таким чином, близько двох метрів уздовж їх ділянки.

З цього приводу вони звертались до поліції та до Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області.

Від поліції вони отримали відповідь про не встановлення ознак складу правопорушення в діях ОСОБА_5, тоді як сільською радою складено Протоколи виїзного засідання комісії з розгляду земельних спорів при виконкомі сільської ради, якими встановлено факт порушення меж земельної ділянки та рекомендовано звернутись до суду.

Вважають, що дії відповідача ОСОБА_5, які порушили їх право на приватну власність, завдали їм моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, що призвели до сильного головного болю, втрати працездатності, душевної рівноваги, спокою та нормального сну. До того ж вказали, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи. Крім того, шкоди завдано їхній репутації.

Згідно первісних позовних вимог, позивачі просили суд зобовязати ОСОБА_5 відновити межі земельної ділянки, повернути самовільно зайняту частину земельної ділянки та відшкодувати моральну шкоду 5000 гривень.

Враховуючи, що на момент розгляду справи в суді межа земельної ділянки відновлена, межові знаки встановлені, 07.04.2017 року представник позивачів подав заяву про зменшення первинних позовних вимог.

З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просили зобовязати відповідача відшкодувати їм моральну шкоду, розмір якої вони оцінюють у 5000 тисяч гривень, а також стягнути понесені судові витрати.

У судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали, просили його задовольнити.

Представники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ці позовні вимоги не визнали.

Представник ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 не переорював земельну ділянку ОСОБА_1 та ОСОБА_2, і він не є належним відповідачем у справі, оскільки власником суміжної з позивачами земельної ділянки є ОСОБА_4, а він лише робітник тракторист. До будь-якої юридичної відповідальності за самовільне захоплення земельної ділянки ОСОБА_5 притягнуто не було, отже стверджувати, що ним здійснено таке захоплення, немає підстав. Просив у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_4 також звернулась до суду з позовом до Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_9 про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Новоселицької сільської ради від 22.12.1994 року, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та цивільно-правових угод, на підставі яких ділянка загальною площею 0,7 га належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2

З позовної заяви та пояснень представника ОСОБА_4 у суді слідує, що вона є сусідом та суміжним землевласником ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Раніше власником сусідського будинку був ОСОБА_12, після смерті якого, у 2007 році власником стала його донька ОСОБА_8 (співвідповідачка).

Площа земельної ділянки, що була передана ОСОБА_12, згідно наявним документам сільської ради, складає 0,6063 га. Фактично площа ділянки, що була у власності мешканців суміжного домоволодіння №46 по вулиці Жовтневій завжди складала не більше 0,62 га. Така площа ділянки ОСОБА_12 була визначена відповідно до рішення виконкому Новоселицької сільської ради від 14.01.1994 року.

Проте 22.12.1994 року виконком Новоселицької сільської ради, не скасувавши це своє рішення від 14.01.1994 року, прийняв рішення про переоформлення присадибної земельної ділянки площею 0,70 га на відповідачку ОСОБА_8, збільшивши при цьому площу земельної ділянки до 0,70 га всупереч вимогам чинного на той час законодавства, без відповідного звернення ОСОБА_8

Того ж дня, 22.12.1994 року, ОСОБА_8 отримала на своє імя Державний акт ЖТ № 04-15-000650 на земельну ділянку площею 0,70 га, в якому міститься посилання, як на підставу, на рішення виконкому Новоселицької сільської ради від 14.01.1994 року №1 про передачу земельної ділянки меншої площі ОСОБА_12 Тому цей Державний акт вона просить визнати недійсним.

Вважає, що рішенням виконкому від 22.12.1994 року та означеним Державним актом порушено її права, як користувача суміжної земельної ділянки, оскільки збільшення земельної ділянки відбулося за рахунок її земельної ділянки.

Відведення земельної ділянки ОСОБА_8 в натурі не було, акт погодження меж земельної ділянки з сусідами не складався.

Надалі, 30.04.2013 року ОСОБА_8 подарувала всю земельну ділянку загальною площею 0,7 га ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках.

Акт погодження меж земельної ділянки ними не складався, отже своїми діями власники суміжної земельної ділянки по вулиці Жовтнева, 46 порушили її право власності на землю, так як для збільшення площі своєї земельної ділянки, захопили частину її земельної ділянки, а вона змушена була розробляти «неугіддя».

Про те, що у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 0,7 га вона дізналась лише тоді, коли вони звернулись до суду з позовом.

Вважає, що й договори дарування є недійсними, оскільки суперечать закону, бо земельні ділянки не були відведені в натурі. Крім того, у власність було передано площу більшу, ніж громадяни мали право отримати від місцевої ради.

Крім того, представник ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав, що межі земельної ділянки самої ОСОБА_4 в натурі також не виносились.

Водночас, зазначив, що ОСОБА_4 теж має Державний акт на право приватної власності на свою земельну ділянку площею 06063 га, виданий 16.05.1997 року Новоселицькою сільською радою, в якому визначені межі належної їй земельної ділянки.

В теперішній час ділянка має кадастровий номер.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що межі належної їй земельної ділянки у державному акті дійсно визначені і що ОСОБА_4 не має претензій щодо збільшення площі своєї земельної ділянки.

Натомість вона вважає, що не визначеною є фактична межа між цими ділянками через те, що сусіди частину ділянки захопили при незаконному збільшенні виділеної їм площі до 0,7 га.

Також представник зазначив, що сторона ОСОБА_4 не має наміру змінювати позовні вимоги, або подавати позов про відновлення межі суміжних земельних ділянок.

Окрім вищенаведеного змісту позовних вимог, просив стягнути на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 16 вересня 2016 року цивільну справу №288/578/16-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4 обєднано в одне провадження з цивільною справою 288/899/16-ц за позовом ОСОБА_4 до Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_1

В судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 проти позову ОСОБА_4 заперечили з підстав того, що ОСОБА_4 не доведено порушення її прав внаслідок оформлення права власності на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Пояснили, що технічна документація з землеустрою щодо їх земельної ділянки існує і включає всі необхідні документи і погодження.

Відповідачка ОСОБА_8 позовні вимоги ОСОБА_4 до неї не визнала, пояснила, що земельна ділянка була оформлена нею свого часу законно, на підставі рішення органу місцевого самоврядування, який передав їй земельну ділянку. Вважає, що права ОСОБА_4 порушені не були. ОСОБА_5, що мешкає разом з ОСОБА_4, постійно провокував конфлікти і саме тому тривалий час між ними існують особисті неприязні відносини. Земельна ділянка ОСОБА_4 оформлена, цим займався ОСОБА_5, він у 2013 році отримав на цю ділянку кадастровий номер.

Треті особи: Новоселицька сільська рада Попільнянського району Житомирської області та приватний нотаріус Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_9 надіслали до суду письмові звернення про розгляд справи за їх відсутності.

Крім того, у листі до суду Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області (Т.1 а.с.144) висловлено визнання позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Почувши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані сторонами докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Згідно копії державного акта серії ЖТ №04-15-000650 від 22.11.1994 року, ОСОБА_8 на підставі рішення виконкому Новоселицької сільської ради народних депутатів від 14.01.1994 року №1 отримала у приватну власність земельну ділянку площею 0,70 га. (а.с.5)

Копії Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.10.2015 року свідчать, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належать по ? частці у праві приватної власності на земельні ділянки площею 0,25 га та 0,45 га на підставі «цивільно-правового договору» № 765 від 30.04.2013 року та №766 від 30.04.2013 року (а.с.6-11).

Документ без назви, затверджений начальником Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про результати розгляду повідомлення ОСОБА_1 від 08.12.2015 року №443 свідчить, про те, що ОСОБА_1 зверталася до відділення поліції з приводу конфлікту з «розподілу спірної земельної ділянки», та їй рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства (а.с.12,13).

З протоколів виїзного засідання комісії з розгляду земельних спорів при виконкомі Новоселицької сільської ради №1 від 03.12.2015 р., № 3 від.18.02.2016р., № 4 від 02.03.2016 року вбачається, що Висновок комісії від 03.12.2015 року (протокол №3 від 18.02.2016р.) доповнено пунктом 2, згідно якому, земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 переорано близько одного метра вздовж всієї ділянки. Висновок комісії від 03.12.2016 року (протокол №4 від 02.03.2016р) доповнено пунктом в якому вказано, що земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 переорано близько один метр на початку ділянки та приблизно на шість метрів в кінці ділянки. Довжина ділянки 136 метрів (а.с.14-16).

Згідно витягу з Рішення виконкому Новоселицької сільської ради від 14.01.1994 року, ОСОБА_12 належала земельна ділянка площею 0,62 га (а.с.142).

З Рішення виконкому Новоселицької сільської ради від 22.12.1994 року вбачається, що ОСОБА_12 надано право переоформити присадибну земельну ділянку площею 0,70 га на ОСОБА_10 при наявності державного акта на право приватної власності (а.с.141).

Згідно договору дарування від 30.04.2013 року (Т.2 а.с.2-3) ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2, та ОСОБА_1 по ? частці у праві власності на земельну ділянку площею 0,45 га що розташована в с. Новоселиця Попільнянського району Житомирської області по вул. Жовтневій, 46.

Згідно договору дарування від 30.04.2013 року (Т.2 а.с.27), ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2, та ОСОБА_1 по ? частці у праві власності на земельну ділянку площею 0,25 га що розташована в с. Новоселиця Попільнянського району Житомирської області по вул. Жовтневій, 46.

Згідно копії письмової інформації Новоселицької сільської ради від 08.12.2016 року №02-21, зокрема зазначено, що земельна ділянка в с. Новоселиця по вул. Жовтневій 46 рішенням виконкому сільської ради з 0,62 га на 0,70 га не змінювалася (Т.2 а.с.54).

Згідно копії письмової інформації Новоселицької сільської ради від 25.11.2016 року №02-21, ОСОБА_8 стала власником домоволодіння в селі Новоселиця по вул. Жовтневій, 46 після смерті батька ОСОБА_12, та із заявою до виконкому Новоселицької сільської ради про надання їй у власність земельної ділянки в с. Новоселиця по вул. Жовтневій, 46 не зверталась (Т.2 а.с.55).

Згідно довідок Новоселицької сільської ради від 19.05.2016 року № 64/02-21 та від 15.11.2006 р. №02/21, рішенням виконавчого комітету №1 Новоселицької сільської ради від 14.01.1994 року ОСОБА_12 було передано у власність земельну ділянку площею 0,62 га, що знаходиться по вул. Жовтневій, 46 в селі Новоселиця (Т.2 а.с.57, 58).

Представником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суду подано копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки та внесення інформації про земельну ділянку до бази даних АС ДЗК площею 0,70 га (Т.2 а.с.102-118), серед якої міститься, зокрема, копія рішення вісімнадцятої сесії VI скликання Новоселицької сільської ради Попільнянського району про розмежування земельної ділянки ОСОБА_8 загальною площею 0,70 га по вулиці Жовтневій, 46 в селі Новоселиця на дві частини: 0,25 га та 0,45 га (Т.2 а.с.109).

Згідно поданих суду копії документів з іншої цивільної справи №288/689/13ц, що знаходилась в провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області, встановлено, що між сторонами мав місце спір з приводу заборони будівництва на земельній ділянці у 2012 році.

Також встановлено, що ОСОБА_4 згідно поданої копії державному акту на право власності на землю серії ЖТ №04-15-003470 від 16.05.1997 року, належить право власності на земельну ділянку площею 0,6063 га, розташовану по вулиці Жовтневій в селі Новоселиця.

Своїми усними заявами у судовому засіданні сторони визнали, що вказана копія державного акту містить дійсні відомості про наявність у ОСОБА_4 права власності на її земельну ділянку, а також те, що межі цієї ділянки внесені до цього державного акту.

Згідно копії посвідчення серії АА №970140 від 20.03.2002 р. встановлено, що позивачка ОСОБА_1 дійсно є інвалідом 3 групи (Т.2 а.с.56).

Дослідивши надані сторонами фактичні дані про обставини справи, суд прийшов до висновку, що обидва позови не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Суд вважає, що подавши суду позов про відшкодування моральної шкоди, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не виконали вищезазначений обовязок з подання доказів і жодним чином не довели ані фактичного настання моральної шкоди, ані розмежування її ступеню між позивачами, ані заявленого розміру шкоди.

Крім того, подавши позов до ОСОБА_5, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 послались на документ, виданий відділенням поліції, що немістить навіть назви і не встановлює жодних обставин, окрім того, що підтверджує сам факт звернення до поліції.

Натомість у наданих протоколах комісії з розгляду земельних спорів, в якості порушника прямо вказані інша особа ОСОБА_4 (Т.1 а.с.14).

Довід про інвалідність позивачки ОСОБА_1 дійсно підтверджений поданим суду документом, проте з цього документу не слідує, що інвалідність позивачки є наслідком дій відповідача ОСОБА_5

Тож позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Згідно ст.3 ЦПК України, в судовому порядку у цивільному судочинстві здійснюється захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, стверджуючи, що захищає своє порушене право власності на земельну ділянку.

Водночас, сторона ОСОБА_4 визнала, що її право власності оформлене державним актом, в якому визначені межі земельної ділянки, які відповідають обсягу її прав і внесені до Державного земельного кадастру. Вона не претендує на збільшення розміру цієї земельної ділянки, зокрема, за рахунок суміжної земельної ділянки, а лише вважає, що фактична межа не встановлена належним чином. Проте відповідний позов про відновлення межі земельної ділянки сторона ОСОБА_4 не заявляла.

За таких обставин суд не вбачає порушення прав ОСОБА_4 в обставинах оформлення права власності на суміжну земельну ділянку відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_1

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу… Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вимагаючи скасувати акти сільської ради стосовно прав та обовязків ОСОБА_8, а також визнати недійсними правовстановлюючі документи ОСОБА_2 та ОСОБА_1, позивачка ОСОБА_4 фактично намагається діяти в інтересах місцевої громади, представники якої у судовому засіданні, в особі сільської ради, ніяких вимог з цього приводу не заявляли.

Тим самим, звернувшись з таким позовом, ОСОБА_4 вийшла за межі наданих законом процесуальних повноважень у цивільному судочинстві.

Більш того, з поданих письмових доказів, зокрема, копій рішень сільської ради від 22.12.1994 року (Т.1 а.с.141), від 05.12.2012 року (Т.2 а.с.109) слідує, що отримання у власність ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,7 га від уповноваженого власником органу сільської ради, здійснено з усвідомлення і згоди останнього.

Суд не вбачає також підстав для задоволення позову ОСОБА_4 в частині визнання недійсними та скасування договорів дарування земельних ділянок, укладених між ОСОБА_8 з одного боку та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з іншого.

По-перше, вимоги про визнання недійсними цивільно-правових угод з одночасним їх скасуванням є взаємовиключними.

По-друге, відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таких невідповідностей в досліджених договорах дарування від 30.04.2013 року суд не вбачає.

Судові витрати, з огляду на прийняте судом рішення, перерозподілу не підлягають. У звязку зі зменшенням позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідна частина судового збору згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню.

Спираючись на вищевикладені обставини, на підставі ст. 3, 41 Конституції України, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 11, 16, 23, 203-216, 1167 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 3, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4 - відмовити повністю.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Новоселицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_9 - відмовити повністю.

У звязку з відмовою від частини позовних вимог повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України сплачений нею 13.05.2016 року на рахунок №0486 ГУ ДКСУ у Житомирської області судовий збір в розмірі 551,21 грн. (пятсот пятдесят одну гривню 21 копійку).

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Брусилівський районний суд Житомирської області.

Особи, що брали участь у розгляді справи, але не були присутні при проголошенні судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з часу отримання копії судового рішення.

Суддя В.О. Руденко