Справа №521/5832/16-ц
Провадження №2/521/885/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 11871,45 гривень, утворену за кредитним договором № б/н від 13.03.2010 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У позовній заяві представник позивача зазначив, що змінюючи кредитний ліміт ОСОБА_1 керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду нате, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послу; Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, сам надав Відповідачу кредит у розмірі, як передбачено Договором. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином свої обов'язки не виконував, станом на 31.12.2015 року за ним рахується заборгованість у розмірі 11871 гривень 45 копійок, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1583,37 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 6946,58 гривень; заборгованість за пенею та комісією 2300 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 гривень, штраф (процентна складова) 541,50 гривень. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не сплачує, представник позивача вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову вказуючи, що заперечує факт укладення договору. ОСОБА_2 звернув увагу суду, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Але як вбачається з додатків наданих позивачем до позовної заяви, а саме: Анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг Приватбанком» підпис Відповідача визиває сумнів у його достовірності, крім того він заперечує сам факт заповнення та підписання даної Анкети. ОСОБА_2 зазначив, що він 13.03.2010 року а тим паче 29.07.2009 року не надавав оферту, а Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» не акцептував оферту на укладення договору на отримання кредиту у розмірі 6000 (шість) тисяч гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який мав бути відкритий у відповідності до норм чинного законодавства. Тобто договір у вигляді Анкети від 13.03.2010 року про отримання кредиту у розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку є неукладеним. У звязку з вищевикладеним вважає, що позивачем не надано письмових доказів які б свідчили про виникнення між ним та позивачем договірних зобовязань, не надано первинних документів по руху коштів на банківському рахунку який мав би бути відкритий при укладенні кредитного договору; в матеріалах справи відсутня кредитна справа; позивачем пропущено строк позовної давності; позивачем не доведено обґрунтованість розміру заборгованості за № б/н від 13.03.2010 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що згідно з умовами кредитного договору № б/н від 13.03.2010 року, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Змінюючи кредитний ліміт банк керувався п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду нате, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додані до позовної заяви.

Судом встановлено, що при укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткове ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послу; Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту т Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання заданим договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 11871 гривень 45 копійок, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1583,37 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 6946,58 гривень; заборгованість за пенею та комісією 2300 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 гривень, штраф (процентна складова) 541,50 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд, приймаючи рішення про задоволення позов, критично ставиться до правої позиції відповідача, який звертав увагу суду, що оскільки в графі де має бути зазначено сума кредитного ліміту відсутній запис про його розмір, то даний договір не містить в собі розміру кредитного ліміту, який був наданий відповідачу, таким чином кредитний договір не містить в собі однієї із істотної умови, передбаченої ст. 1054 ЦК України, а саме розміру кредиту з огляду на наступне.

Як вбачається з пунктів 2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, Правилами передбачено, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, ОСОБА_1 проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, та Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою Клієнта відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Проаналізувавши вищенаведені пункти Умов та правил надання банківських послуг, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 мав право при заповненні Заявки від Клієнта на отримання кредиту не вказувати у графі суму кредитного ліміту, тому що рішення про надання або відмову у наданні кредиту, у визначенні суми кредиту, мало б вирішуватися тільки після отримання банком всіх документів у тому числі і Заявки Клієнта. На ухвалу суду про забезпечення доказів по справі, представником позивача надані документи: виписку по особовому рахунку ОСОБА_2 ( аркуш справи 83) з якої вбачається що 13.03.2010 року, Банком встановлено кредитний ліміт 4000 гривень, 11.06.2010 року 5000 гривень, 01.03.2011 року 6000 гривень; виписку за період з 01.01.1999 по 05.10.2016 року з основної карти ОСОБА_3 9992****9189617, з якої вбачається, що у період 14 березня 2010 року по 31.07.2010 року ОСОБА_3 знято з карткового рахунку готівкою 5090 гривень, % нараховані банком за користування кредитом становлять 701 гривню, комісія 203,60 гривень. З цих підстав суд приходить до висновку, що на дату укладення кредитного договору (13.03.2010 року) максимальний розмір кредитного ліміту був встановлений Банком саме у розмірі 6000 гривень, який потім зменшувався до суми 1600 гривень. Проаналізувавши надані розрахунки заборгованості суд прийшов до висновку, що при проведенні цих розрахунків Банком враховувалося зменшення суми кредитного ліміту до 1600 гривень.

Відповідач подав заяву про застосування позовної давності до вимог заявлених ПАТ КБ «Притабанком». За ст.267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Розглянувши правомірність застосування правил ст. 267 ЦК України, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 13.03.2010 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_2, останній раз погашення боргу за даним договором здійснювалося 22.06.2013 року. Ці обставини також підтверджуються і випискою із з основної карти ОСОБА_2 9992****9189617, а враховуючи, що позов подано 25.03.2016 року, суд приходить до висновку, що позовна давність до заявлених вимог не пропущена.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 гривень 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк».

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 11, 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212-218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Публічно го акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (рах. № 3111, , МФО №305299) заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.03.2010 року в сумі 11871 гривень (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят одну) гривню 45 копійок, яка складається з наступного:

заборгованість за кредитом 1583 (одну тисячу пятсот вісімдесят три) гривні 37 копійок;

заборгованість по процентам за користування кредитом 6946 (шість тисяч девятсот сорок шість) гривень 58 копійок;

заборгованість за пенею та комісією 2300 (дві тисячі триста) гривень 00 копійок,

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

штраф (фіксована частина) 500 (пятсот) гривень 00 копійок,

штраф (процентна складова) 541 (пятсот сорок одну) гривню 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (рах. № 3111, , МФО №305299) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі десяти днів. Особи, що приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення мають право на його оскарження на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: