Справа № 635/7294/16-ц
Провадження № 2/635/3342/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати - ОСОБА_2 Перед смерттю мати дуже хворіла і вона мешкала разом з матір"ю, хоча і не була зареєстрована разом з нею. Після смерті матері вона фактично прийняла спадщину, оскільки прийняла предмети домашнього обіходу та вжитку, а саме: холодильник, телевізор, килими, посуд та інше майно. Крім того, після смерті матері залишилась спадщина у виді земельної частки (паю) розміром 5,47 умовних кадастрових одиниць, яка знаходиться на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області і належала матері на підставі сертифікату серії НОМЕР_2. Вона звернулась до органів нотаріату за оформленням своїх спадкових прав на зазначену частку, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не були надані документи, які б підтверджували прийняття нею спадщини, до того ж в сертифікаті, який підтверджував право матері на земельну частку (пай) була припущена описка в написанні її по батькові, а саме - було написано "ОСОБА_2" замість "ОСОБА_2". Інших спадкоємців окрім неї після смерті матері не має. Тому просила встановити факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Веселівської селищної ради Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Позивач у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Також просив постановити рішення на розсуд суду, у відповідності з діючим законодавством та наявними в справі доказами.

Відповідно до вимог ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

У відповідності з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз"яснив пленум Верховного суду України у пункті 12 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з наступними доповненнями та змінами) при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, часом і місцем народження, цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки в прізвищі, імені, по батькові, або замість імені та по батькові вказані ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Як вбачається з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 15 вересня 1997 року Харківською райдержадміністрацією, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів у КСП "Липці", розтащованому у АДРЕСА_1 (а.с.16).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4, виданого Відділом РАЦС Валківського РУЮ Харківської області, позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року і її батьками є - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб НОМЕР_3 віж 05 жовтня 2016 року ОСОБА_2 26 січня 1987 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та прийняла прізвище чоловіка (а.с.11).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого Веселівською сільською радою Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.8).

Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що при видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) в написанні по батькові матері позивача була припущена помилка іншим шляхом, окрім встановлення факту належності зазначеного свідоцтва ОСОБА_2, зазначена помилка виправлена бути не може, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з вимогами ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 529 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено у судовому засіданні на сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 15 вересня 1997 року Харківською райдержадміністрацією, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів у КСП "Липці", розтащованому у АДРЕСА_1 (а.с.16).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого Веселівською сільською радою Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.8).

Згідно з інформацією №1451 від 11.11.2016 року ОСОБА_2 на час смерті була зареєстрована у АДРЕСА_1, разом з нею ніхто інший зареєстрований не був (а.с.13).

Як вбачається з акту, складеного депутатом Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області Біляєвим С.В. 07 лютого 2017 року ОСОБА_1 на час смерті матері ОСОБА_2, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, мешкала разом з нею за адресою: АДРЕСА_2, однією сім"єю. Цей факт підтверджують сусіді ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.15).

Позивач звертався до органів нотаріату з метою оформлення своїх спадкових прав, але державний нотаріус Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області своїм листом від 23.11.2016 року рекомендував позивачеві звернутися за оформленням своїх спадкових прав до суду, оскільки відсутні документи, що стверджують факт прийняття позивачем спадщини в установлений законом строк (а.с.12).

Таким чином, враховуючи те, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має, позивач фактично прийняла спадщину, прийнявши предмети домашнього вжитку, які залишились після смерті матері, суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині і визнати за позивачем право на земельну частку (пай), яка залишилась пісдя смерті ОСОБА_2

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів серії НОМЕР_2, виданого 16 вересня 1997 року Харківською районною державною адміністрацією Харківської області на ім"я ОСОБА_2 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №403.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на земельну частку (пай) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року і якій зазначена земельна частка (пай) належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 16 вересня 1997 року Харківською районною державною адміністрацією Харківської області на ім"я ОСОБА_2 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №403.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л.Панас