АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/6924/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/352/К/17 ОСОБА_1
Категорія - 48 (I) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

за участі секретаря: Гладиш К.І.,

за участі: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3;

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ сумісного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, який неодноразово уточнила.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_4В з 08 вересня 2007 року . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2014 року шлюб між ними розірваний, проте зазначає що фактичні шлюбні відносини припинились з січня 2013 року, вони разом не проживали та спільного господарства не вели. В період шлюбу та до моменту фактичного припинення шлюбних відносин у січні 2013 року, вони спільно, за рахунок спільних коштів поклали на депозитний рахунок в ПАТ «КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 6000 доларів США, рахунок було відкрито на імя ОСОБА_4 Також зазначає, що відповідно до усної домовленості, досягнутої в лютому 2014 року, відповідач повинен був сплатити її частину коштів, що накопичились на рахунку, для забезпечення купівлі квартири для неї та її малолітньої доньки ОСОБА_6, що проживає разом з нею. Станом на 04.09.2015 року кошти не сплачені, у звязку з чим порушено її право як власника спільного сумісного майна.

В останні редакції позовних вимог ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошові кошти в сумі 80545,38 грн. та судові витрати.

В листопаді 2015 року відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом, який в подальшому був уточнений.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 зазначав, що з 08.09.2007 року він перебував з ОСОБА_2М в зареєстрованому шлюбі. Під час їхнього суспільного проживання однією сімєю було відкрито ряд рахунків в установах банків України на імя відповідача за зустрічною позовною заявою. Шлюбний договір не укладався. Відповідач відмовляється в добровільному порядку розділити майно , а саме грошові кошти, які були розміщені в банківських установах.

На підставі викладеного просив суд, визнати за ним право власності на 1/2 частину грошових вкладів, які були розміщені ними у банківських установах за час перебування у шлюбі та стягнути на його користь суму 68602,71 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 листопада 2016 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Поділено майно, набуте у шлюбі: грошові кошти в розмірі 12000 грн. на рахунку №820 8206), відкритому у філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»; грошові кошти в розмірі 10000 грн. на рахунку №8206 8206), відкритому у філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»; грошові кошти в розмірі 3945 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07.09.2016 року складає 105917,18 грн., розміщені за договором від 03.02.2014 року №SAMDNWFD000 в ПАТ «ПриватБанк».

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину грошових коштів, які були розміщені у вищевказаних банківських установах на рахунках, відкритих станом на 12.02.2014 року у банківських установах на імя ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1).

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 63 958, 59 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору 548,89 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення її позовних вимог та відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи та на те, що вони з відповідачем, за рахунок спільних заробітних плат поклали на депозитний рахунок в ПАТ «КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 6000 доларів США, рахунок було відкрито на імя ОСОБА_4 Також зазначає, що відповідно до усної домовленості, досягнутої в лютому 2014 року, відповідач повинен був сплатити її частину коштів, що накопичились на рахунку, проте станом на 04.09.2015 року відповідач кошти не сплатив. Вважає вказані грошові кошти спільною сумісною власністю подружжя та наполягає на праві відповідача отримати з них 80545,38 грн.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем 08 вересня 2007 року було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 599 ( а.с.8).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6, яка народилась 09 січня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 січня 2008 року (а.с.9)

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2014 року шлюб зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис №599, розірвано ( а.с. 10).

Згідно довідки від 23.12.2015 року виданої Філією Приватного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортній банк » в. Кривий Ріг, на імя ОСОБА_2, станом на 12.04.2014 зареєстровані три рахунки, а саме: рахунок № 8208206) від 13.01.2014 року на суму 12000,00 ( Двадцять тисяч гривень); рахунок № 206 8206) від 13.11.2013 року на суму 10000,00 (десять тисяч гривень); та картковий рахунок № НОМЕР_2 від 26.09.2013 на суму 0,00 гривень (нуль гривень) ( а.с. 46).

Згідно виписки наданою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 22.12.2015 року № 20.1.0.0/2-2151202/3108 на імя ОСОБА_2 маються відкриті грошові рахунки, а саме рахунок: № 51071 за договором SАMDNWFD9849 від 31.10.2013 року на суму 33000,00 грн., залишок станом на 03.02.2014 року становить 0,00 гривень ; рахунок №7828 за договір SАMDNWFD000 від 03.02.2014 року на суму 3945,00 грн, залишок станом на 04.08.2014 року становить 0,00 гривень.

На виконання ухвали Саксаганського районного суду від 23.11.2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» надав інформацію, щодо відкритих на імя ОСОБА_4 грошових рахунків та рух коштів по них за період з 08.09.2007 року по 12.02.2014 року, відповідно до якої: договір - SАMDN1413 від 01.10.2007 року на суму 10000 грн., рахунок 7100 закритий, залишок станом на 02.04.2008 року 0,00 гривень;договір - SАMDN1110 від 01.11.2013 року на суму 52000 грн., рахунок 8177 закритий, залишок станом на 04.02.2014 року 0,00 грн;договір SАMDN05570864 від 03.04.2009 року на суму 2000 доларів США, рахунок 7825 закритий, залишок станом на 05.12.2013 0,00 доларів США; договір SАMDN6657 від 06.01.2010 року на суму 1000 доларів США, рахунок2707 закритий, залишок станом на 07.04.2010 року 0,00 доларів США; договір SАMDN6658 від 06.01.2010 року на суму 0,00 EUR, рахунок 2848 закритий, залишок станом на 07.04.2010 року 0,00 EUR;договір SАMDN6659 від 06.01.2010 року на суму 0,00 грн., рахунок 2859 закритий, залишок станом на 07.04.2010 року 0,00 грн.; договір SАMDN5679 від 05.10.2009 року на суму 2000 доларів США, рахунок 0025 закритий, залишок станом на 06.01.2010 року 0,00 доларів США; договір SАMDN5680 від 05.10.2009 року на суму 0,00 грн., рахунок закритий, залишок станом на 06.01.2010 - 0,00 грн.; договір SАMDN399 від 07.04.2010 року на суму 8000 грн., рахунок 0975 закритий, залишок станом на 08.04.2011 року - 0,00 грн.; договір SАMDN1522 від 07.04.2010 року на суму 50 грн., рахунок 1350 закритий, залишок станом на 24.12.2013 року -0,00 грн.; договір SАMDN8507 від 09.04.2012 року на суму 11000 грн., рахунок 3168 закритий, залишок станом на 24.10.2012 року - 0,00 грн.; договір SАMDN8508 від 09.04.2012 року на суму 0,00 грн. рахунок 3511 закритий, залишок станом на 24.10.2012 року 0,00 грн.; договір SАMDN1605 від 02.04.2008 року на суму 18000 грн., рахунок 6213 закритий, залишок станом на 03.04.2009 року 0,00 грн.;рахунок SАMDN 3849 від 08.04.2011 року на суму 9500 грн., рахунок 5091 закритий, залишок станом на 09.04.2012 року 0,00 грн.; договір SАMDN3850 від 08.04.2011 року на суму 0,00 грн., рахунок 5291 закритий, залишок станом на 09.04.2012 року 0.00 грн.; договір SАMDN9947 від 24.10.2012 року на суму 400 доларів США, рахунок 1816 закритий, залишок станом на 26.10.2013 року 0,00 доларів США; договір SАMDN0177 від 24.10.2012 року на суму 4129.37 доларів США, рахунок 3364 закритий, залишок станом на 05.12.2013 року 0,00 доларів США; договір SАMDNWFD300 від 04.02.2014 року на 6200 доларів США, рахунок 3532 закритий, залишок станом на 05.08.2014 року - 0,00 доларів США. ( а.с.56 - 94).

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, тому в даному випадку суд апеляційної інстанції не переглядає правильність висновків суду першої інстанції в частині часткового задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, оскільки в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у сторін станом на 04.02.2014 року спільного побуту, господарства та спільного сімейного бюджету, що є підставою вважати спірні кошти у розмірі 6200 доларів особистою власністю відповідача ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.6 ст.57 Сімейного кодексу України суд може визнати особистою приватною власністю дружини/чоловіка майно, набуте нею/ним за час їхнього окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Враховуючи пояснення сторін по справі, зокрема позивач зазначає час припинення шлюбних відносин з відповідачем січень 2013 року, а відповідач ОСОБА_4 в запереченнях (а.с.25) зазначає що фактичні шлюбні відносини припинені до 20.01.2014 року, тобто до моменту подання позову про розірвання шлюбу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у сторін станом на 04.02.2014 року спільного побуту, господарства та спільного сімейного бюджету, що є підставою вважати спірні кошти у розмірі 6200 доларів особистою власністю відповідача ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що вони з відповідачем, за рахунок спільних заробітних плат поклали на депозитний рахунок в ПАТ «КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 6000 доларів США колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, позивачем не надано належних та допустимих доказів вказаних обставин, як то довідки з місця роботи та довідки про розмір заробітної плати.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, в період внесення ОСОБА_4 грошових коштів на депозитний рахунок (04.02.2014 року), в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходилась цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, по якій 12 лютого 2014 року було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Тому колегія суддів приходить до висновку, що в період розгляду цивільної справи про розірвання шлюбу, сторони не могли покласти сумісні кошти на депозитний рахунок, оскільки вже перебували в несприятливих відносинах.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до переоцінки доказів по справі та незгоди з тією їх оцінкою, що надав їм суд першої інстанції. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 не оскаржено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: