Справа № 496/4307/16-ц
Провадження № 2/496/507/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

при секретарі Поцелуйко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» завдану шкоду у розмірі 9515,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 17.12.2015 року приблизно о 18:00 год. в м. Одеса на вул. Маршала Говорова сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_1 В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а пішохід тілесні ушкодження. На момент ДТП автомобіль НОМЕР_1 був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна», про що свідчить договір добровільного страхування наземного транспорту № 05.0006593.0001 від 16.04.2015 року. Постановою слідчого відділу з розслідування ДТП СУ ГУНП України в Одеській області про закриття кримінального провадження від 23 березня 2016 року встановлено, що ДТП сталася з вини відповідача, який порушив вимоги п.п. 1.5, 4.7, 4.8, 4.10, 4.14 а) б) ПДР України, тобто тілесні ушкодження отримав внаслідок власних необережних дій. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 0123-01-16 від 28.01.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 становить 9405,02 грн. На підставі заяви про страховий випадок від 21.12.2015 року, страхового акту № 0011092.12.15/1 від 01.04.2016 року, рахунку № 28/01-16 від 29.04.2016 року ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 9515,00 грн., що підтверджується платіжним доручення № 937 від 01.04.2016 року та актом виконаних робіт від 01.04.2016 року. З метою досудового врегулювання спору, ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» 16.06.2016 року надіслала на адресу відповідача вимогу в порядку регресу № 738 з проханням у добровільному порядку сплатити шкоду, завдану в результаті ДТП, що сталася з його вини, але відповідач по теперішній час не вчинив жодних дій, спрямованих на погашення суми виплаченого страхового відшкодування, у звязку з чим представник позивача звернувся до суду з позовом до суду.

Представник позивача до судового засідання не зявився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути без його участі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що 17.12.2015 року в м. Одеса на вул. Маршала Говорова він переходив проїжджу частину, де на нього було скоєно наїзд автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 В результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження. Винним у скоєнні ДТП він не визнаний, а тому просив відмовити ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 17.12.2015 року приблизно о 18:00 год. в м. Одеса на вул. Маршала Говорова сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_1 В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а пішохід тілесні ушкодження.

Згідно довідки № 91716396 про дорожньо-транспортну пригоду, 17.12.2015 року о 17.47 год. по вул. Маршала Говорова в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_2, в якій також зазначені відомості про потерпілого пішохода ОСОБА_1, який травмований (а.с.13).

На момент ДТП автомобіль НОМЕР_1 був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна», про що свідчить договір добровільного страхування наземного транспорту № 05.0006593.0001 від 16.04.2015 року (а.с.4-6).

Постановою слідчого відділу з розслідування ДТП СУ ГУНП України в Одеській області про закриття кримінального провадження від 23 березня 2016 року встановлено, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1, який порушив вимоги п.п. 1.5, 4.7, 4.8, 4.10, 4.14 а) б) ПДР України, у звязку з чим кримінальне провадження, відомості про яке 18.12.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, закрито у звязку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України (а.с.15-16).

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 0123-01-16 від 28.01.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 становить 9405,02 грн. (а.с.19-28).

На підставі заяви про страховий випадок від 21.12.2015 року, страхового акту № 0011092.12.15/1 від 01.04.2016 року, рахунку № 28/01-16 від 29.04.2016 року ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 9515,00 грн., що підтверджується платіжним доручення № 937 від 01.04.2016 року та актом виконаних робіт від 01.04.2016 року (а.с.7-9, 10-11, 31, 32, 33).

З метою досудового врегулювання спору, ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» 16.06.2016 року надіслала на адресу відповідача вимогу в порядку регресу № 738 з проханням у добровільному порядку сплатити шкоду, завдану в результаті ДТП, що сталася з його вини, але відповідач по теперішній час не вчинив жодних дій, спрямованих на погашення суми страхового відшкодування (а.с.34-35).

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Для застосування цієї норми закону є обовязковим встановлення винної особи, тобто особи протиправність дій якої встановлено рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як розяснено в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд вважає, що закриття органом досудового розслідування кримінального провадження щодо водія транспортного засобу ОСОБА_2 за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, саме по собі не свідчить про те, що ДТП сталася з вини відповідача.

Будь-яких інших доказів на підтвердження доводів позовної заяви в частині завдання шкоди з вини ОСОБА_1 представником позивача суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про недоведеність позовних вимог про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тому позов ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра Україна» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Саламандра Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу шкоди у розмірі 9515,00 грн., завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області ОСОБА_4