АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1372/17 Справа № 178/1507/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участі секретаря: Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами Міністерства оборони України, ОСОБА_5 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що, згідно виписки із акту огляду медико-соціальною експертною комісією, йому була встановлена третя група інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з виконанням військових обовязків у Афганістані, де велися бойові дії. Під час проходження військової служби у позивача розвинулися тяжкі хронічні хвороби, які повязані із виконанням ним військових обовязків, а саме: енцефалопія складного ґенезу 2 ступеня з вираженим лівосторонною пірамідою недостатністю, помірного лікворогіпертензійного синдрому, помірної вестибуляції, помірного вестибулопатії, помірного психоорганічного синдрому з помірними розладами, помірної ВСД, хронічної нейросенсорної туговухості 1-2 ступеня, вертеброгенної люмбалії на фоні розповсюдженого остеохондрозу хребта шийного та попереково-крижаного відділу, S-подібного сколіозу в грудному відділі в ліво, хронічного больового синдрому, мязево-тонічного, статико-динамічного синдромів помірного ступеня. Cтан його здоровя значно погіршився, що призводить до тривалого лікування та реабілітації.

Свої моральні страждання пояснює тим, що він втратив роботу, погіршилися його соціальні звязки, він фактично втратив можливість вести повноцінне життя, порушився його звичний уклад життя.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року позов ОСОБА_5 - задоволено частково.

Стягнуто з Міністерства Оборони України на користь ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Стягнуто з Міністерства Оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, , ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового про задоволення позову у повноу обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно виписки 12 ААА №394313 від 24 травня 2016 року із акту огляду МСЕК та посвідчення В-1 №009374 позивачеві встановлена ІІІ група інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з виконанням військових обовязків на території Афганістану, де велися бойові дії (а.с.7, 6,11).

Позивач страждає на хронічні хвороби: енцефалопія складного ґенезу 2 ступеня з вираженим лівосторонною пірамідою недостатністю, помірного лікворогіпертензійного синдрому, помірної вестибуляції, помірного вестибулопатії, помірного психоорганічного синдрому з помірними розладами, помірної ВСД, хронічної нейросенсорної туговухості 1-2 ступеня, вертеброгенної люмбалії на фоні розповсюдженого остеохондрозу хребта шийного та попереково-крижаного відділу, S-подібного сколіозу в грудному відділі в ліво, хронічного больового синдрому, мязево-тонічного, статико-динамічного синдромів помірного ступеня (а.с.10).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із наявності визначених ст. ст. 23, 1167 ЦК України правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що такий висновок ґрунтується на фактичних обставинах , встановлених судом, і відповідає вимогам закону, оскільки встановлено, що встановлена позивачу третя група інвалідності є наслідком захворювання, повязаного з проходженням військової служби.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а у відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Цивільним кодексом передбачено спеціальні підстави та порядок відповідальності за заподіяну шкоду, зокрема, стаття 1173 Цивільного кодексу України вказує на те, щовідшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч. 2 ст.25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.

Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції.

У ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди проводиться у встановленому законом порядку.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях.

Визначаючи розмір компенсації моральної шкоди, яка була заподіяна позивачу в результаті втрати здоровя, суд врахував глибину фізичних страждань позивача, який частково втратив працездатність у результаті травми, і дотримався принципів розумності та справедливості.

Твердження апелянта про те, що чинним законодавством не передбачена відповідальність Міністерства оборони України у відшкодування моральної шкоди є помилковим.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців, встановлює систему їх соціального захисту, зокрема, у разі втрати ними працездатності.

Тобто, військовослужбовці повинні пройти безоплатну психологічну, медико психологічну реабілітацію у відповідних центрах, з відшкодуванням вартості проїзду, забезпечуються путівками для санаторно курортного лікування незалежно від виду пенсії безоплатно, приймаються на обстеження та лікування до військово медичних закладів охорони здоровя.

Доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Міністерства оборони України, ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: