Справа № 182/6974/16-ц
Провадження № 2/0182/1357/2017
19.04.2017 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -
Позивач 15.12.2016 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.
Він з 02.03.1996 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння між ними, що призводило до виникнення сварок. З 2014 року він був змушений періодично виїжджати на заробітки за межі міста. Згодом йому стало відомо, що відповідач порушує подружню вірність. Він втратив до неї довіру, почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між ним та відповідачем були припинені з 2014 року. Вони проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе. Збереження шлюбу, що розпався, суперечить його законним інтересам. Просить шлюб розірвати в судовому порядку, так як відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується.
Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Шлюбні відносини припинені влітку 2014 року. Майновий спір будуть вирішувати окремо. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач повторно у судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації (а.с.9). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 19.04.2017 року о 09.30 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.13). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою.
Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що сторони 02.03.1996 року зареєстрували шлюб, від якого неповнолітніх дітей немає (а.с.6).
Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені влітку 2014 року з причини різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння, частих сварок з цього приводу. Сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе.
Як вбачається з заяви позивача (а.с.14), між сторонами наявний майновий спір. Вимог щодо майнового спору в цьому провадженні заявлено не було.
За таких обставин, на думку суду, зберегти сімю неможливо.
Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погодилась на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.
Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України,-
Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 02.03.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської Ради народних депутатів Дніпропетровській області за актовим записом № 84, від якого неповнолітніх дітей немає розірвати.
Після розірвання шлюбу громадянину ОСОБА_3 залишити прізвище „Редько, громадянці ОСОБА_4 залишити прізвище „Редько.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції потягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_1