УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача та витребування безпідставно набутого майна на товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року, рішення апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» безпідставне здобуте майно, а саме: грошові кошти в сумі 44310 грн; три відсотки річних за час користування безпідставно набутими грошовими коштами в сумі 50,99 грн; відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000 грн; стягнути суму одержаних доходів чи доходів, які могли бути отримані відповідачем за час користування грошовими коштами в сумі 2000 грн.

Позов мотивовано тим, що зі змісту договору фінансового лізингу вбачається, що він не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та укладений внаслідок нечесної підприємницької практики з боку відповідача. Оскільки зміст умов, в тому числі і істотних умов договору №001830 фінансового лізингу підлягали фіксації в декількох документах, та підлягали підписанню сторонами, не підписання сторонами саме договору лізингоодержувачем та додатку №3 є обставиною, що вказує на не укладання договору фінансового лізингу, відтак у відповідача не виникло підстав для отримання сплаченого ОСОБА_4 10 листопада 2015 року платежу по договору №001830 фінансового лізингу в сумі 44310 грн, в результаті чого було безпідставно здійснено перерахування зазначених грошових коштів на рахунок відповідача, тому позивач звернулася з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_4 безпідставне здобуте майно - грошові кошти в сумі 44310 грн; стягнуто три відсотки річних за час користування безпідставно набутими грошовими коштами в сумі 50.99грн; стягнуто моральну шкоду в сумі 1000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2016 року рішення районного суду скасовано з ухваленням нового рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_4 44310 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанцій ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року вже скасовано апеляційним судом.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення частини позовних вимог, у зв'язку з чим скасував рішення місцевого суду та вирішив спір по суті.

З матеріалів справи вбачається, що 10 листопада 2015 року між сторонами у справі укладено договір фінансового лізингу № 001830 з додатками 1 та 2, предметом якого є отримання транспортного засобу марки «Шевролет-Орландо», вартістю 350000 грн. На виконання умов вказаного договору ОСОБА_4 сплатила відповідачу грошові кошти в сумі 44310 грн.

Згідно з п. 4.3 вказаного договору разом з підписаним актом приймання-передачі лізингодовець передає лізингоодержувачу графік сплати лізингових платежів (план відшкодування або додаток 3 до даного договору), який сторони зобов'язані підписати до моменту підписання акта приймання-передачі предмета лізингу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 не сплачувала будь-яких лізингових платежів, останній не було передано предмет лізингу разом із складанням відповідного акту прийому-передачі предмету лізингу.

Задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що договір фінансового лізингу від 10 листопада 2015 року, укладений між сторонами, в порушення вимог ст. 799 ЦК України, нотаріально посвідчено не було, тому дійшов вірного висновку проте, що він є нікчемним в силу вимог ст. 220 ЦК України. Тому, правомірно із відповідача на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню 44310 грн, як такі, що одержані ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на виконання нікчемного правочину.

Згідно зі ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Вказаний висновок відповідає висловленій Верховним Судом України позиції у постанові від 16 грудня 2015 року в справі № 6-2766цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

При вирішенні даної справи судом апеляційної інстанції правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування рішення апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2016 року відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
О.С. Ткачук
І.М. Фаловська