Справа № 177/21/17
Провадження № 2/177/517/17
У Х В А Л А

Іменем України

07.02.2017

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 житлово-комунального підприємства до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, - , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 житлово-комунального підприємства ОСОБА_3 10.01.2017 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 1609,32 грн. та судовий збір у розмірі 1450,00 грн.

06.02.2017 на запит суду в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України надійшли відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Дніпропетровській області, згідно з якими відповідач значиться зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що її необхідно залишити без руху через невідповідність вимогам ст. 121 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Відповідно до п. 26 до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» 17.10.2014 № 10, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Однак, всупереч вище вказаним положенням закону, представник позивача звертаючись до суду з позовною заявою майнового характеру надає до суду копію платіжного доручення від 15.01.2016 № 16 на суму 1378,00 грн., в той час як необхідно надати оригінал. Також, суд вважає доцільним зазначити, що судовий збір у розмірі 1378,00 грн. за вказаним платіжним дорученням сплачено по справі № 177/130/16 (провадження 2/177/366/16), в рамках якої позовну заяву разом з оригіналом платіжного доручення повернуто позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 119 ЦПК України, позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Однак, представником позивача всупереч вище вказаній нормі закону не вказано дату подання позовної заяви.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, вказану позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 житлово-комунального підприємства до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду заява буде вважатися неподаною та повернена.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: