Номер провадження: 22-ц/785/635/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИЛА:

17.06.2015 року, ОСОБА_3 звернулась із позовом про визнання відповідача ОСОБА_4 батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов обґрунтовано тим, що з 1995 року позивачка і відповідач стали вести спільне сумісно господарство як подружжя, разом проживали в квартирі відповідача по вул. Балківській,36 в м. Одесі, вели спільний бюджет, мали спільні права та обовязки один до одного. У 1997 році позивачка завагітніла, а 25.06.2998 року народила сина ОСОБА_5. Шлюб сторони не реєстрували, дитина була зареєстрована за заявою позивачки. До травня 2010 року позивачка і син проживали разом із відповідачем однією сімєю, після чого, через погіршення стосунків, стали проживати окремо.

Посилаючись на те, що відповідач є батьком її дитини і деякий час визнавав цей факт, спілкується з сином до цього часу, вона разом із відповідачам тривалий час, з 1995 року по 2010 рік, проживала однією сімєю і вела з ним спільне господарство, просила позов задовольнити.

Позивачка і її представник у судовому засіданні в суді першої інстанції позов підтримали.

Відповідач і його представник не приймали участі в судовому засіданні 10.11.2016 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.11.2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, який 25.06.2016 року досяг повноліття просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду, неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, наявність доказів для задоволення позову.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.02.2017 року ОСОБА_2, який 25.06.2016 року досяг повноліття, залучено до участі у справі у якості співпозивача.

У засіданні колегії суддів: позивач ОСОБА_2 і його представник, представник ОСОБА_3 скаргу підтримали.

Відповідач ОСОБА_4 у засідання колегії суддів не зявився, сповіщався апеляційним судом про розгляд справи на 13.04.2017 року. Згідно повідомлення Служби курєрської доставки №5101422 від 07.04.2017 року, відповідач ОСОБА_4 07.04.2017 року відмовився отримати судову повістку на 13.04.2017 року.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилась одержати судову повістку, вважається повідомленою (ст. 76 ч.8 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивачка просила визнати відповідача ОСОБА_4 батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.1).

ОСОБА_2, який 25.06.2016 року досяг повноліття, підтримав позов у суді апеляційної інстанції.

Позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Між сторонами виникли правовідносини зі встановлення батьківства, які регулюються Кодексом про шлюб та сімю УРСР в редакції 1970 року (далі-КпШС).

Походження дитини від батьків, які не перебувають у шлюбі між собою встановлюється на підставі сумісної заяви батька і матері дитини до державних органів запису актів цивільного стану.

У випадку народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності сумісної заяви батьків батьківство може бути встановлено у судовому порядку за заявою одного із батьків, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд приймає до уваги сумісне проживання і ведення загального господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини або сумісне виховання чи утримання ними дитини, або докази, які з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства (ст. 53 ч.ч.1-3 КпШС).

Колегією суддів встановлено, що з 1995 року позивачка і відповідач стали вести спільне сумісно господарство як подружжя, разом проживали в квартирі відповідача по вул. Балківській,36 в м. Одесі, вели спільний бюджет, мали спільні права та обовязки один до одного (а.с.13,18).

У 1997 році позивачка завагітніла, а 25.06.2998 року народила сина ОСОБА_5.

Позивачка і відповідач шлюб не реєстрували, дитина була зареєстрована за заявою позивачки (а.с.3).

Під час сумісного проживання позивачки і відповідача їх син проживав разом з ними, зокрема сину, який проживав разом із матірю, за місцем проживання: квартира ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2003 і в 2009 роках надавалась медична допомога (а.с.4,5,18).

До травня 2010 року позивачка і відповідач, а також їх син ОСОБА_2 проживали разом однією сімєю, після чого, через погіршення стосунків, стали проживати окремо.

Позивач ОСОБА_2В, допитаний у засіданні колегії суддів як свідок, пояснив, що з дня народження і до 2010 року він та його мати проживали разом із відповідачем по вул. Балківській,36 в м. Одесі, за місцем реєстрації відповідача, між ними цей час існували сімейні відносини, відповідач визнавав його сином, піклувався про нього, з відповідачем, як з батьком він спілкується до цього часу. У нього є також старший брат і молодша сестра, діти відповідача, які зокрема, зображені разом з ним та батьком на фото 2016 року (а.с.146).

Крім того, пояснював, що в матеріалах справи наявні фото, які виготовлені у різний період, на яких разом зображені він, відповідач, матір та їх родичі і близькі друзі батька й матері (а.с.7-11).

Допитана у засіданні колегії суддів свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона знає відповідача і позивачку з 1990-х років, в 1995 році ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Володимир стали жити однією сімєю в квартирі відповідача, а в 1998 році у них народився син ОСОБА_5. Свідок є хрещеною мамою ОСОБА_2 і постійно з ним контактує до цього часу. Свідок стверджувала, що відповідач визнавав ОСОБА_2 своїм сином і саме відповідач запросив її бути хрещеною матірю свого сина. На фотографіях, які приєднані до матеріалів справи і були надані для огляду свідку, остання підтвердила, що на фото, зокрема зображені відповідач разом зі своїм сином в різні періоди життя /з дитинства і до цього часу/.

В суді першої інстанції неодноразово призначалась судова генетична експертиза (а.с.54,98,99)

Зазначена експертиза не проведена через неявку відповідача до експертної установи для відбору біологічних зразків (а.с.62,106).

Зважаючи на те, що при встановленні батьківства суд приймає до уваги сумісне проживання і ведення загального господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини або сумісне виховання чи утримання ними дитини, а також докази, які з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства (ст. 53 ч.3 КпШС), письмовими доказами з достовірністю підтверджується факт того, що позивачка ОСОБА_3 і відповідач ОСОБА_7 з 1995 року, тобто до народження дитини /червень 1998 року/ проживали разом і вели сумісне господарство, після народження дитини відповідач продовжував проживати разом з сином і його матірю, займався його вихованням та утримував сина, крім того, поясненнями свідків зазначені факти також підтверджені, колегія суддів дійшла висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню.

Відповідач, який приймав участь в суді першої інстанції особисто і через представника, всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК України, належними та допустимими доказами не спростував обставини, на підтвердження яких позивачі надали письмові докази (а.с.53,85,86).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову у позові, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з прийняттям нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 і ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_8

ОСОБА_9