ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1644/16-ц
Провадження № 2/362/137/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Орди О.О.

за участю секретаря Хоменко О.А .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тростинської сільської ради Васильківського району, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Тростинської сільської ради Васильківського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_3 а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_4, посля смерті яких відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцем щодо майна померлих є донька ОСОБА_1. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 володіли спірним будинком в рівних частинах, проте за життя не встигли оформити право власності на будинок, правовстановлюючого документу не отримали. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки право власності на житловий будинок не виникло. З огляду на зазначені обставини, позивач змушена була звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав наведених у ньому

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти позову не має.

Третя особа -ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть від 11.08.2015 року серії НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4.

Також ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.08.2015 року серії НОМЕР_2

Як вбачається із копії спадкової справи № 86/2015 заведеної Васильківською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, та копії спадкової справи № 393/2008 заведеної Васильківською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої ОСОБА_4 та померлого ОСОБА_3 шляхом подання заяви до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища

26 вересня 2015 року державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок з господарсько-побутовими надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_1 , оскільки право власності у ОСОБА_3, та ОСОБА_4 на вказане нерухоме майно не виникло.

Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З огляду на вищевикладене, та після вивчення копій спадкових справ № 86/2015 заведеної Васильківською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, та копії спадкової справи № 393/2008 заведеної Васильківською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 стає очевидним, що Тростинська сільська рада Васильківського району не може виступати як особа, яка порушує, не визнає чи оспорює права позивача, як спадкоємця, оскільки є інший спадкоємець який прийняв спадщину а саме ОСОБА_2

У разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Згідно роз'яснень, що містяться у пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз'яснено, що у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом роз`яснено сторонам в судовому засіданні положення ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України. В той же час представником позивача в судовому засіданні не заявлялось клопотання про заміну неналежного відповідача.

На підставі вимог ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, суд, за відсутності умов, передбачених вказаною нормою, не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного.

Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, враховуючи зазначене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а отже такими, які задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 1216, 1217, 1218, 1297 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я