АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1683/2017 Головуючий у 1-й інстанції - Васалатій К.А.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - КлючинськогоКостянтина Леонідовича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором та виконання умов договору, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором та виконання умов договору залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Ключинський К.Л. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 01.08.2014 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір оренди нежитлового приміщення.

Як вбачається з п. 1.1. - 1.2 Договору оренди, відповідач передав у тимчасове платне користування позивачу нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа приміщення становить 109,8 кв.м. У відповідності до п. 5.2 Договору оренди, строк оренди майна встановлюється з 01.08.2014 року по 30.06.2017 року.

24.12.2014року позивачем було надіслано лист до відповідача про дострокове припинення дії договору оренди 25.12.2014 року.

Відповідно до п. 4.1. договору оренди розмір орендної плати за один повний календарний місяць користування майном складає 33000 грн. При цьому листом від 24.12.2014 року. Вих. № 15- 18008, позивач повідомив відповідача про наявність заборгованості і умови її погашення, проте, по цей час, відповідач жодним чином не відреагував.

Як вказує позивач, станом на 25.12.2014 року що є моментом передачі майна відповідачу, позивачем вже були здійснені оплати за користування майном у розмірі 33000 грн. (за грудень 2014 року). Однак позивач користувався майном не весь період, а протягом 25 календарних днів в грудні 2014 року, плата за користування за цей період складає 26612,90 грн. Відповідно сума заборгованості, яка має бути повернута позивачу у зв'язку з погашенням відповідачем послуг у повному обсязі складає 6387,10 грн. Тому позивач просить суд розірвати договір оренди нежитлового приміщення від 01.08.2014 року, стягнути заборгованість у розмірі 6387,10 грн. та виконати умови договору оренди.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов уточнивши позовні вимоги та просить суд стягнути із відповідача заборгованість 6387,10 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2014 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір оренди нежитлового приміщення. Згідно п. 1.1. - 1.2 Договору оренди, відповідач передав у тимчасове платне користування позивачу нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа приміщення становить 109,8 кв.м.

Відповідно до п. 5.2 Договору оренди, строк оренди майна встановлюється з 01.08.2014 року по 30.06.2011 року. 24.12.2014 року позивачем було надіслано лист до відповідача про дострокове припинення дії договору оренди 25.12.2014 року.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до п. 4.1. договору оренди розмір орендної плати за один повний календарний місяць користування майном складає 33000 грн. Листом від 24.12.2014 року Вих. № 15-18008, позивач повідомив відповідача про наявність заборгованості і умови її погашення проте, по цей час, відповідач жодним чином не відреагував.

Пунктом 3.2. Договору оренди було встановлено, що після закінчення строку дії даного Договору або у випадку його дострокового розірвання приміщення повертається Орендодавцю протягом 7 (семи) календарних днів за відповідним Актом (за умовою, що визначена в Додатку № 2 до цього Договору) у стані не гіршому ніж на момент його передачі в оренду, з урахуванням нормального (природного) зносу. При цьому, Сторонами здійснюється підписання Акту в момент фактичної передачі приміщення або Орендар готує та надає (надсилає) Орендодавцю, на адресу зазначену в ст. 12 цього Договору, підписані з боку Орендаря два примірники акту. В разі, якщо протягом 7 (семи) календарних днів з моменту відправлення АктівОрендодавцю (даний строк починає обраховуватися з дати відправлення АктуОрендарем рекомендованим листом з повідомленням про вручення, підтвердженням чого є відповідна відмітка поштового відділення відправника)останній не поверне їх Орендарю ( на адресу, вказану в ст.12 цього Договору), підписаний зі свого боку один екземпляр Акту, то в такому разі приміщення вважається переданим Орендарем та прийнятим Орендодавцем в останній календарний день визначеного строку.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, п. 4.6 та 4.10 Договору оренди було передбачено оплату орендної плати пропорційно кількості днів у відповідному місяці, а переплата здійснена Орендарем зараховується в майбутні платежі, або на вимогу Орендаря повертається протягом трьох робочих днів з моменту пред'явлення вимоги на рахунок Орендаря. Відповідно до п. 4.5. Договору оренди Відповідач не пізніше 10 числа кожного місяця надає позивачу Акт наданих послуг за фактичну оренду майна за попередній місяць. Підписаний уповноваженими представниками сторін Акт наданих послуг за фактичну оренду майна є підтвердженням фактичного користування позивача майном. При цьому, відповідно до Акту здачі-прийняття робіт за № ОУ- 0000037 від 25.12.2014 року загальна вартість робіт (послуг) складала 26612,90 грн., у той же час станом на 25.12.2014 року, що є моментом передачі майна відповідачу, позивачем вже були здійснені гарантійні платежі у розмірі 33000 грн. (у тому числі за грудень 2014 року), що підтверджується платіжним дорученнями №138784 від 04.08.2014 року, №138785 від 04.08.2014 року. Однак, позивач користувався приміщенням не весь період, а лише протягом 25 календарних днів в грудні 2014 року (що також не заперечується сторонами), тому орендна плата за цей період склала 26612,90 грн. Відповідно сума коштів, яка має бути повернута позивачу у зв'язку з достроковим розірванням договору оренди складає 6,387,10 грн.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк.

Як встановлено судом, п. 4.11 укладеного між сторонами Договору, сторони домовились про наявність гарантійного платежу, для забезпечення прав та законних інтересів Орендодавця у разі наявності заборгованості з боку Орендаря.

Судом встановлено, що представник позивача в судовому засіданні 06.06.2016 року не заперечував той факт, що позивач у справі - ПАТ «ВіЕйБі Банк» мав заборгованість по комунальним платежам перед відповідачем, що у даному випадку прямо підтверджує вимоги п. 4.11 договору оренди.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» не підлягають задоволенню, у зв'язку із недоведеністю позовних вимог з боку банку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до умов п. 4.4. Договору: усі витрати за отримані комунальні послуги, компенсуються Орендарем Орендодавцю на підставі наданих Орендодавцем рахунків та Актів наданих послуг. Вищевказані комунальні послуги компенсуються Орендодавцю до 25-го числа кожного місяця.

Відповідно до наявних у Орендодавця підтверджуючих документів, в т.ч. банківських виписок за відповідний період, (том 1, а.с. 57-59) заборгованість із сплати комунальних послуг ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» перед ОСОБА_3 станом на сьогоднішній день становить: 8 639,33 грн.

Відповідач неодноразово звертався до Позивача з вимогою про погашення заборгованості, а саме з листами від 24.11.2014 року (том 1, арк. 50-53) та від 29.01.2016 року.

Ігнорування наявності такої заборгованості, в тому числі весь період до введення у банку процедури тимчасової адміністрації є односторонньою відмовою від виконання умов договору, що є недопустимою, з огляду на положення статей 509, 529 ЦК України.

Щодо суми грошових коштів повернення якої вимагає позивач, то відповідно до п. 4.11 укладеного між сторонами Договору визначено наступне: «Сторони Договору домовились, що Орендар протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту укладання цього Договору та підписання Сторонами Акту прийому-передачі Приміщення, сплачує Орендодавцю орендну плату за останній місяць оренди в розмірі 33 000 (тридцять три тисячі) гривень, як гарантійний платіж по цьому Договору. У випадку дострокового розірвання Договору та відсутності заборгованості Орендаря перед Орендодавцем орендна плата за останній місяць оренди повертається Орендарю в повному обсязі протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту направлення письмової вимоги Орендаря Орендодавцю».

Тобто задоволення позовних вимог поставлено відповідно до положень договору у пряму залежність із відсутністю заборгованості Орендаря за даним Договором.

Сторонами не оспорюється, що:

- заборгованість ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» перед ОСОБА_3 у розмірі 8 639,33 грн.

- залишок гарантійного платежу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» становить 6 387,1 грн.

Таким чином, у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» залишаються невиконані зобов'язання перед ОСОБА_3. що навіть перебільшують на 2 252,23 грн. гарантійний платіж, який залишився у володінні Відповідача, за рахунок якого він мав би задовольнити своє право на отримання компенсації за оплачені ним комунальні послуги.

Враховуючи викладене, у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача заявленої суми коштів, у зв'язку з тим, що така вимога прямо суперечить п. 4.11 укладеного Сторонами Договору, згідно якої сторони домовились про наявність гарантійного платежу, для забезпечення прав та законних інтересів Орендодавця у разі наявності заборгованості з боку Орендаря.

Єдиною умовою повернення гарантійного платежу, що вимагає у своїх позовних вимогах ПАТ «ВіЕйБі Банк» є відсутність заборгованості перед Орендодавцем. З огляду на те, що така умова не виконана Орендарем - його позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на які посилається позивач, не стосуються предмету спору, оскільки не скасовують факту наявності його заборгованості перед Відповідачем. Той факт, що Відповідач не будучи включений до реєстру кредиторів банку, позбавлений можливості вимагати сплати наявної заборгованості не відміняє факту невиконання банком своїх обов'язків Орендаря, факту відсутності компенсації Орендодавцю сплачених ним за надані комунальні послуги коштів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Ключинського Костянтина Леонідовича - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий: Судді: