Провадження № 2/760/1820/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Кучерини Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в обґрунтування якого вказує, що 10.01.2014 між сторонами укладено договір позики на виконання умов якого він передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 165 000, 00 грн. на строк до 31.01.2014, а відповідач зобов'язався повернути кошти протягом трьох календарних днів по настанню строку виконання зобов'язання, а у разі прострочення сплатити штрафні санкції. У зазначений строк відповідач грошові кошти не повернув, у зв'язку з чим рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10.02.2015 з відповідача стягнута заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції та штрафу у розмірі 5 % за період з 04.02.2014 по 16.10.2014 в сумі 407 470, 49 грн. Вказане рішення суду звернуте до виконання, але до цього часу відповідачем у повному обсязі не виконане, фактично на його користь відповідачем сплачено 8915, 59 грн. Оскільки зобов'язання за договором позики відповідачем до цього часу належим чином не виконане, позивач просить стягнути з нього інфляційне збільшення боргу та штрафні санкції за період з 23.03.2016 по 05.09.2016 в розмірі 144 087, 61 грн.
В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
З огляду на належне повідомлення відповідача, суд керуючись ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України, знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача згідно поданої заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 10.01.2014 між сторонами укладено договір позики на виконання умов якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 165 000, 00 грн. на строк до 31.01.2014, а відповідач зобов'язався повернути кошти протягом трьох календарних днів по настанню строку виконання зобов'язання, а у разі прострочення сплатити штрафні санкції.
У зазначений строк відповідач грошові кошти не повернув, у зв'язку з чим рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10.02.2015 з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість за договором позики з урахуванням індексу інфляції та штрафу у розмірі 5 % за період з 04.02.2014 по 16.10.2014 в сумі 407 470, 49 грн.
Вказане рішення суду звернуте до виконання, але до цього часу відповідачем у повному обсязі не виконане, фактично на його користь відповідачем сплачено 8915, 59 грн.
В силу вимог ст.ст. 11, 629 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, і є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, у встановлений в зобов'язанні строк (термін) його виконання. Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив. Відповідно до положень ст. 525 ЦК, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, неповернення позики у передбачений договором строк, є неналежним виконанням зобов'язання та у розумінні ст. 610 ЦК України є його порушенням. Порушення зобов'язання є підставою для застосування правових наслідків передбачених ст. 611 ЦК України, в тому числі, відшкодування збитків та сплати неустойки.
Крім того, як визначено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, оскільки зобов'язання за договором позики залишається невиконаним належним чином відповідачем, за змістом наведених норм права відповідачем підлягають сплаті в тому числі інфляційні втрати за період прострочення та передбачений п. 6.4 договору позики штраф у розмірі 0,5% від суми позики за кожен день прострочення.
Згідно представленого позивачем розрахунку інфляційне збільшення боргу за період з 23.03.2016 по 05.09.2016 складає 7 137, 61 грн., а сума штрафу за той же період - 136 950, 00 грн.
Підстави сумніватися у правильності представленого розрахунку у суду відсутні, розрахунок є детально аргументованим, повно відображає порядок нарахування зазначених сум.
Доказів, які спростовують розрахунки позивача в ході розгляду справи судом не встановлено.
За таких обставин, оскільки відповідачем допущено порушення обов'язку повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 144 087, 61 грн. належить задовольнити.
В силу вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 1 440, 88 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 629, 1048-1050 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57-58, 60, 74, 77, 88, 158, 169, 208-209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 10.01.2014 в загальному розмірі 144 087, 61 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 440, 88 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Лазаренко