Провадження № 2/521/2094/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Кіліян О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа - Одеська товарна біржа,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , дійсним.

Позов мотивовано тим, що 27.09.1995 року на Одеській товарній біржі між позивачем та відповідачем, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № НОМЕР_1, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Після оформлення документів зазначений договір було зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися належним їй майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально, тому вона звернулась до суду із зазначеним позовом та просила визнати вказаний біржовий договір купівлі-продажу дійсним.

Сторони в судове засідання не з'явились, були сповіщені належним чином, позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов в повному обсязі(а.с.15), відповідач надала до суду заяви в якіх визнала позов та просила розглядати справу за її відсутності (а.с.16,17)

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 27.09.1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна НОМЕР_1, який був оформлений на Одеській товарній біржі, та зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 03.10.1995 року під № 20883 стор. 267 кн. 204, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с.3-4)

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна НОМЕР_1 від 27.09.1995 р., будинок , що розташований за адресою: АДРЕСА_1, належала продавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-428 від 19.01.1994 року, засвідченого П'ятою одеською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в МБТІ м.Одесі під № 20883 стор.267 кн.204 р.2-428 від 24.01.1994 року.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2003р. до правовідносин, які виникли до 01.01.2004р. застосовуються норми ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Купівля-продаж житла є договірним зобов'язанням і регулюється правилами цивільного законодавства.

Згідно ст.224 ЦК УРСР 1963 р., що підлягає застосуванню до спірних відносин з огляду на дату укладення договору, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними"суд на підставі ч. 2ст. 47 ЦК УРСР1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Спірний договір містить всі істотні умови, сторонами виконано свої зобов'язання за вказаним договором, позивачем було сплачено відповідачеві обумовлену ціну квартири, відповідач передала квартиру позивачу, позивач зареєструвала за собою право власності на вказану квартиру.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту в обраний ним спосіб шляхом визнання зазначеного вище біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

Керуючись ст.47,224,225,227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), ст..10,11,14,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № НОМЕР_1, будинку за адресою: АДРЕСА_1, укладений 27.09.1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № НОМЕР_1 від 27.09.1995 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргупротягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя М. В. Мурзенко