Справа № 462/1188/17
УХВАЛА

20 квітня 2017 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить передати йому у приватну власність нежитлове приміщення, що знаходиться на вул. Хотинська, 2 у м. Львові, загальною площею 126,2 кв.м, яке на праві власності належить ПП «Евекта».

19.04.2017 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення за адресою: м.Львів, вул.Хотинська, 2, загальною площею 201,2 кв.м, та призупинити проведення прилюдних торгів з продажу даних приміщень, яке здійснює Залізничний ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" звернута увагу судів на те, що за змістом ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (320 грн.).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем не здійснено оплату судовим збором заяви про забезпечення позову.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», що оскільки статтею 134, частиною другою статті 151 ЦПК України не передбачено наслідків неподання доказів сплати судового збору в установленому порядку і розмірі, то застосовуються наслідки, передбачені статтями 119, 121 ЦПК України.

У відповідності до ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали, для усунення вказаних недоліків заяви.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без руху.

Заявник має право протягом строку, який не перевищує пяти днів з дня отримання ним ухвали, усунути недоліки заяви. Якщо заявник усуне зазначені недоліки заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський