АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/749/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1080/17Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді: Кривчун Т.О.

Суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар Філоненко О.В.

за участю представника боржника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_5 ОСОБА_4

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 лютого 2015 року

за поданням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України

по справі за позовом Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення коштів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13 лютого 2015 року подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області ОСОБА_6 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України, задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за кордон до виконання зобовязань (а.с.33-34).

Вказану ухвалу оскаржив боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_5, представник якого у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що державним виконавцем не було подано жодного доказу, який би підтвердив ту обставину, що боржник ухиляється від виконання зобовязань та в чому саме полягає таке ухилення.

Також зазначає, що до суду не було подано доказів на підтвердження надсилання та отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та здійснення викликів боржника до органу ДВС.

Вказує, що про існування даного виконавчого провадження дізнався лише 21.10.2016 року, коли транспортний засіб, на якому він пересувався, затримали працівники поліції на підставі постанови про розшук майна боржника. Проте, вважає, що сам по собі факт затримання поліцією транспортного засобу не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобовязань.

У поданих суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що боржник упродовж тривалого часу ухиляється від виконання покладених на нього зобов»язань згідно рішення суду та не вчинив жодних дій, спрямованих на його виконання.

У судовому засіданні представник боржника доводи апеляційної скарги підтримав та прохав її задовольнити, ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відмовити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, вислухавши пояснення представника боржника, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 15.07.2014 року Полтавським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист по справі за позовом Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення коштів

на виконання рішення того ж суду від 10.04.2014 року (набрало законної сили 10.04.2014 року) про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України боргу з податку на додану вартість в сумі 4585514,00 грн. (а.с.4-5).

06.08.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44279737 щодо виконання виконавчого листа №816/1149/14, виданого 15.07.2014 року Полтавським окружним адміністративним судом про стягнення боргу в розмірі 4585514,00 грн. з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України (а.с.8).

08.08.2014 року (вих. №8504) державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області було направлено на адресу боржника ОСОБА_5 постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2014 року для виконання та до відому, винесену на підставі виконавчого листа №816/1149/14 від 15.07.2014 року, що видав Полтавський окружний адміністративний суд (а.с.7).

14.08.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №44279737 щодо виконання виконавчого листа №816/1149/14, виданого 15.07.2014 року Полтавським окружним адміністративним судом, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_5 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_5 (а.с.16).

14.08.2014 року (вих. №8803) державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області було направлено на адресу боржника ОСОБА_5 постанову про арешт майна боржника від 14.08.2014 року для виконання та до відому, винесену на підставі виконавчого листа №816/1149/14 від 15.07.2014 року, що видав Полтавський окружний адміністративний суд (а.с.15).

16.09.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 було винесено постанову про розшук майна боржника ВП №44279737 щодо виконання виконавчого листа №816/1149/14, виданого 15.07.2014 року Полтавським окружним адміністративним судом, якою оголошено розшук майна автомобіль марки VROLET LACETTI NF 196, 2007 р.в., ДНЗ ВІ6091АО, що належить боржнику ОСОБА_5 (а.с.23).

16.09.2014 року (вих. №9675) державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області дану постанову було направлено на адресу боржника ОСОБА_5 (а.с.22).

Актом державного виконавця від 12.11.2014 року, складеного в межах даного виконавчого провадження, встановлено, зі слів ОСОБА_7, що ОСОБА_5 за адресою вказаною у виконавчому документів не проживає на протязі 16 років, майна, належного боржнику за даною адресою не виявлено, місце знаходження боржника не відомо (а.с.24).

12.02.2015 року на адресу суду надійшло подання державного виконавця, в якому він прохав, у звязку з ухилення від виконання зобовязань, тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_5 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, 1905 року, 2, кв. 15; ІНФОРМАЦІЯ_1, ІДН. НОМЕР_1).

В обгрунтування даного подання зазначалось, що на час звернення до суду, враховуючи значний термін невиконання боржником зобовязань та законних вимог державного виконавця (зазначається обгрунтування - ухилення боржника від виконання своїх зобовязань), є достатні підстави вважати, що Боржник ухиляється від виконання рішення суду.

У подальшому, як зазначено вище, ухвалою Київського міського суду м. Полтави від 13 лютого 2015 року подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 задоволено повністю.

Задовольняючи подання державного виконавця місцевий суд виходив із того, що боржник у добровільному порядку заборгованість не погашає, ухиляється від виконання покладеного на нього зобов»язання, що підтверджується матеріалами подання, а тому наявні підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Такий висновок місцевого суду не відповідає встановленим по справі обставинам та є передчасним з огляду на наступне.

У відповідності до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу N4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97 визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.6 цього Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

У проведеному 01.02.2013 року Верховним Судом України аналізі судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вказано, що з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону № 3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З наявних у справі доказів не вбачається наявність факту свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Також, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а тому ОСОБА_5 був позбавлений можливості виконати судове рішення у встановлений строк у добровільному порядку.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що державним виконавцем не надано достатніх та належних доказів, які неспростовно свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, а також достовірних відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Відтак, факт ухилення ОСОБА_5 від виконання покладених на нього зазначеним судовим рішенням зобовязань не знайшов свого підтвердження матеріалами справи, а тому підстави для задоволення заяви державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон відсутні.

За таких обставин подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 в праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань, покладених судовим рішенням, є недостатньо обґрунтованим, передчасним, а тому не може бути задоволено.

Відтак, колегія суддів вважає, що аналіз доказів по справі та наведених норм права дають підстави для висновку про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні вказаного подання.

Згідно п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити або скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст.315,317 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_4, - задовольнити.

Ухвалу Київського міського суду м. Полтави від 13 лютого 2015 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ : /підпис/ ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1