Справа № 639/426/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2, який було зареєстровано 18 червня 2010 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 222. Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним, його батьком ОСОБА_1, за адресою: м. Харків, вул. Дніпропетровська, 2.

У обґрунтування позову позивач посилається на те, що у 2010 році вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі останнього року сімейне життя між ним та відповідачем погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. На теперішній час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначив, що за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у нього, так і відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Тому він вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Позивач зазначив, що він як батько неповнолітнього сина, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоровя, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дитини. Він переконаний, що їх з відповідачем сумісний син повинен проживати разом з ним за адресою: м. Харків, вул. Дніпропетровська, 2, де він фактично проживає після переселення з м. Донецька. Позивач зазначив, що він любить свого сина і спроможний забезпечити його всім необхідним. У нього нормований робочий день. З роботодавцем у нього укладений трудовий договір, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати та надання соціальних гарантій. Дитина відвідує дитячий садок, облікована в медичних установах. Він постійно слідкує за станом здоровя дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї, у нього з сином психологічний контакт, привязаність один до одного. Тому з огляду на те, що відповідач на теперішній час має намір повязати своє життя з іншою людиною та переїхати в інше місце, він вважає, що перебування сина в новій сімї негативно вплине на його психологічний стан. Він не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні її прав та обовязків щодо їхньої дитини. Тому він вирішив звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої уточнив свої позовні вимоги, просив розірвати шлюб з відповідачем та розглядати справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої проти позову не заперечувала та просила розглядати справу без її участі, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований 18 червня 2010 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 222, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 138366 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають.

Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Частиною 8 ст. 235 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача суд залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 червня 2010 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 222.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Іванова