_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4921/17
Провадження № 2/520/7438/17
УХВАЛА

28.04.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання правочину фіктивним,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання правочину фіктивним, в якій позивач просить суд:

- визнати фіктивним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196) від 03.06.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за №3080;

- визнати фіктивним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620) від 03.06.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за №3095;

- повернути у власність ОСОБА_3 частку 60% в статутному капіталі ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1»;

- повернути у власність ОСОБА_9 частку 20% в статутному капіталі ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1»;

- повернути у власність ОСОБА_4 частку 20% в статутному капіталі ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2»;

- повернути у власність ОСОБА_3 частку 60% в статутному капіталі ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2»;

- стягнути з відповідачів судові витрати на користь ОСОБА_1 у солідарному порядку.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 28.04.2017 року відкрито провадження на підставі позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання правочину фіктивним та призначено по справі попереднє судове засідання.

Представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 разом з позовною заявою надано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на частку у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196) у розмірі 40 %, що становить 2760000 гривень та належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1);

- накласти арешт на частку у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196) у розмірі 20 %, що становить 1380000 гривень та належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2);

- накласти арешт на частку у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196) у розмірі 20 %, що становить 1380000 гривень та належить ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_3);

- накласти арешт на частку у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620) у розмірі 40 %, що становить 2040000 гривень та належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1);

- накласти арешт на частку у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620) у розмірі 20 %, що становить 1020000 гривень та належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2);

- накласти арешт на частку у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620) у розмірі 20 %, що становить 1020000 гривень та належить ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_4);

- встановити заборону реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196);

- встановити заборону реєстраторам проводити будь-які дії реєстраційні щодо Товариства обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620).

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що заявлені до вжиття заходи забезпечення позову повязані з предметом спору в цій справі та заявленими позивачем вимогами. Також представник позивача зазначила, що оскільки позовні вимоги до відповідачів містять "матеріальну складову" та обов'язок повернути корпоративні права у власність продавців за договорами купівлі-продажу за підставою їх фіктивності, подальше відчуження корпоративних прав третім особам зробить неможливим виконання рішення по суті, якщо воно буде постановлено на користь позивача. Крім того зазначила, що формально відповідачі не мають перешкод відчужити свої частки, оскільки на цей час немає зареєстрованої заборони на здійснення таких угод, що реально може порушити права позивача у випадку постановлення судом рішення на його користь. Більш того, враховуючи те, що закон не містить обовязкової нотаріальної форми договору для відчуження корпоративних прав, сам по собі арешт, який буде внесено до електронного реєстру заборон рухомого майна буде неспроможним виконати забезпечувальні дії. У звязку з чим, представник позивача у заяві про забезпечення позову вважає доцільним вжиття заявлених заходів забезпечення позову та наполягає на їх вжитті.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У випадку, коли заяву про забезпечення позову подано до відкриття провадження у справі, така заява має бути розглянута впродовж двох днів та лише у випадку поли порушується питання про захист прав інтелектуальної власності, у іншому випадку вирішення питання про забезпечення позову до відкриття провадження у справі вбачається не можливим. Таким чином вимоги позивача про забезпечення позову розглянуті невідкладно після відкриття провадження у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Подана представником позивача заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно з ч. ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Позивач, через свого представника, звертаючись до суду з зазначеною заявою зазначив, що ним подано позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, з вимогами про визнання фіктивними договори купівлі-продажу часток у статутних капіталах ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» та ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2»; у звязку з чим просить суд повернути у власність ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_3 частки в статутних капіталах ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» та ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову та наявності спору, позивач зазначив про те, що 16 березня 2015 року між ним - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно умов якого ним ОСОБА_1 була надана ОСОБА_3 безпроцентна поворотна позика у розмірі 5000000 (п'ять мільйонів) гривень, яку ОСОБА_3 зобов'язалась повернути до 05.06.2016 року.

Відповідно до п. 3.1. вказаного договору позики, ОСОБА_3 забезпечила власні зобов'язання по своєчасному та повному поверненню суми отриманої позики наступним майном:

- частка у розмірі 60% статутного капіталу ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1», яка складала 4140000 гривень (Частка 1);

- частка у розмірі 60% статутного капіталу ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2», яка складала 3060000 гривень (Частка 2).

Як зазначив позивач, ОСОБА_3 у встановлені ними строки суму позики не повернула та не повертає, чим порушила надане зобов'язання за договором позики від 16.03.2015 року.

Крім того позивач посилається на те, що він позбавлений можливості отримати у рахунок повернення позики вищевказані корпоративні права, як забезпечення повернення позики, через умисні дії ОСОБА_3, а саме через те, що 03 червня 2016 року, тобто за 2 дні до настання строку повернення позики, як вважає позивач, ОСОБА_3 начебто продала Частку 1 та Частку 2 третім особам.

Частка 1 була відчужена на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за № 3080, відповідно до якого ОСОБА_3 передала належну їй частку у розмірі 60%, та ОСОБА_11 передав належну йому частку у розмірі 20% статутного капіталу ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1», у власність: ОСОБА_5 частку 40 %, що становить 2760000 гривень; ОСОБА_6 частку 20 %, що становить 1380000 гривень; ОСОБА_9 частку 20 %, що становить 1380000 гривень.

Частка 2 була відчужена на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №3095, відповідно до якого ОСОБА_3 передала належну їй частку у розмірі 60%, та ОСОБА_4 передав належну йому частку у розмірі 20% статутного капіталу ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2», у власність: ОСОБА_5 частку 40%, що становить 2040000 гривень; ОСОБА_6 частку 20%, що становить 1020000 гривень; ОСОБА_7 частку 20%, що становить 1020000 гривень.

Оскільки всупереч п.1 та п.2 Постанови Правління НБУ № 210 від 06.06.2013 року "Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою", якою встановлено граничну суму розрахунків готівкою: фізичних осіб між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі 150000 гривень, сторони не розрахувалися за обєкти купівлі-продажу, позивач вважає, що вищевказані договори фактично носять ознаки безгрошовості.

У звязку з чим, вищевказані договори купівлі-продажу позивач вважає фіктивними, оскільки продавець та покупці не мали наміри створити правові наслідки, а оформили угоди лише з метою вивести активи з володіння ОСОБА_3, щоб остання уникнула відповідальності за невиконання зобов'язання перед позивачем за договором позики від 16 березня 2015 року.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених майнових прав, та просить суд вжити заявлені ним заходи забезпечення позову.

Крім того, в обґрунтування саме необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначив, що оскільки позовні вимоги до відповідачів містять "матеріальну складову" та обов'язок повернути корпоративні права у власність продавців за договорами купівлі-продажу за підставою їх фіктивності, подальше відчуження корпоративних прав третім особам зробить неможливим виконання рішення по суті, якщо воно буде постановлено на його позивача користь. Також позивачем зазначено, що формально відповідачі не мають перешкод відчужити свої частки, оскільки на цей час немає зареєстрованої заборони на здійснення таких угод, що реально може порушити його права у випадку постановлення судом рішення на його користь. Крім того, позивач вважає, що оскільки закон не містить обовязкової нотаріальної форми договору для відчуження корпоративних прав, арешт, який буде внесено до електронного реєстру заборон рухомого майна буде неспроможним виконати забезпечувальні дії, а тому вважає також за необхідне встановити, заявлені ним, заборони реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» та ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2».

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, саме пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Докази суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір стосовно укладених відповідачем ОСОБА_3 договорів купівлі-продажу від 03.06.2016 часток у статному капіталі ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» та ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2», оскільки позивач вважає їх фіктивними з огляду на те, що вони не відпадають умовам чинного законодавства України та ОСОБА_3 умисно їх уклала з метою уникнути відповідальності за невиконання зобов'язання перед позивачем за договором позики від 16 березня 2015 року, за яким, як зазначено позивачем, ОСОБА_3 отримала грошові кошти та забезпечила власні зобовязання саме частками у статному капіталі вказаних товариств; частки у статутному капіталі ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» та ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2», на які пропонуються накласти арешт та щодо яких пропонується заборонити вчиняти реєстраційні дії є предметом спору між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами; тому вказані вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, для відновлення прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду, у звязку з чим, суд вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову є частково обґрунтованою та підлягає задоволенню в частині заявлених позивачем до вжиття заходах забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196) у розмірі 40 %, що становить 2760000 гривень та належить ОСОБА_5;

- частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196) у розмірі 20 %, що становить 1380000 гривень та належить ОСОБА_6;

- частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196) у розмірі 20 %, що становить 1380000 гривень та належить ОСОБА_9;

- частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620) у розмірі 40 %, що становить 2040000 гривень та належить ОСОБА_5;

- частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620) у розмірі 20 %, що становить 1020000 гривень та належить ОСОБА_6;

- частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620) у розмірі 20 %, що становить 1020000 гривень та належить ОСОБА_7.

Щодо заявлених представником позивача вимог про забезпечення позову шляхом встановлення заборони реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» та ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2», суд, з урахуванням вищевикладених обставин та на підставі вищезазначених встановлених судом підстав для забезпечення позову, вважає в цій частині частково обґрунтованими вимоги представника позивача, та вважає, що є підстави та співрозмірним заходом забезпечення позову до позовних вимог буде встановлення заборони реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії щодо перереєстрації часток у Статному капіталі ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» та ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2», оскільки встановлення заборони на проведення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаних товариств може порушити право юридичних осіб на здійснення господарської діяльності.

При викладених обставинах та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №520/4921/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання правочину фіктивним, а саме:

- накласти арешт на частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196) у розмірі 40 %, що становить 2760000 (два мільйони сімсот шістдесят тисяч) гривень та належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1);

- накласти арешт на частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196) у розмірі 20 %, що становить 1380000 (один мільйон триста вісімдесят тисяч) гривень та належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2);

- накласти арешт на частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196) у розмірі 20 %, що становить 1380000 (один мільйон триста вісімдесят тисяч) гривень та належить ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_3);

- накласти арешт на частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620) у розмірі 40 %, що становить 2040000 (два мільйона сорок тисяч) гривень та належить ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1);

- накласти арешт на частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620) у розмірі 20 %, що становить 1020000 (один мільйон двадцять тисяч) гривень та належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2);

- накласти арешт на частку у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620) у розмірі 20 %, що становить 1020000 (один мільйон двадцять тисяч) гривень та належить ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_4);

- встановити заборону реєстраторам (особам уповноваженим на здійснення реєстраційних дій) проводити будь-які реєстраційні дії щодо перереєстрації часток у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-1» (ідентифікаційний код 36436196);

- встановити заборону реєстраторам (особам уповноваженим на здійснення реєстраційних дій) проводити будь-які реєстраційні дії щодо перереєстрації часток у Статному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (ідентифікаційний код 36436620).

В іншій частині заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Копію ухвали направити негайно для виконання у тому числі до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий Калініченко Л. В.