_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5636/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Публічного Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про визнання договору банківського вкладу нікчемним,

Встановив,

ПАТ «Таскомбанк» звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати договір № ДВ-300/18575 банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб «Депозитна лінія «Безмежна», укладений 02.04.2010 року між Банком і ОСОБА_1 нікчемним, стверджуючи, що у відповідача відсутні квитанції, які підтверджують внесення готівки на рахунок на виконання умов договору. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнала.

Суд вислухав представників сторін, вивчив матеріали справи і встановив, що

02 квітня 2010 року ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт», правонаступником якого є ПАТ «Таскомбанк», та ОСОБА_1 уклали договір банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб «Депозитна лінія «Безмежна» № ДВ-300/18575, за умовами якого вкладник передає, а банк приймає на вкладний рахунок №2620.6.043076.101 грошові кошти в валюті - гривня в тимчасове користування та зобов'язується здійснювати обслуговування рахунку на умовах та в порядку, встановлених цим договором. У підтвердження цього договору після внесення вкладу та/або у підтвердження здійснення додаткових внесків на рахунок та/або здійснення зняття грошових коштів з рахунку, банк видає вкладнику документ, що відповідає вимогам, встановленим чинним законодавством (квитанцію банку та/або виписку з рахунку).

Позивачева сторона доводить, що у ОСОБА_1 відсутній документ, що підтверджує здійснення ним внесків по вкладу. До того, ж представник банку посилається на висновок почеркознавчої експертизи, що є доказом по справі Оболонського райсуду м.Києва за №756/3737/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Таскомбанк» про стягнення грошових коштів, яким встановлено, що підписи на заявах про переказ готівки здійснено не ОСОБА_1, а іншою особою. Посилаючись на положення ст..ст.203 і 215 ЦК України позивач вимагає визнати договір банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб «Депозитна лінія «Безмежна» № ДВ-300/18575 нікчемним.

Відповідачева сторона, не визнаючи позовні вимоги банку, доводить, що позов є безпідставним. Представник відповідача на обґрунтування своїх доводів посилалась на рішення Оболонського райсуду м.Києва, ухвалене 2.07.2016 року по справі №756/3737/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Таскомбанк» про стягнення грошових коштів, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

При вищенаведених обставинах суд вважає позов ПАТ «Таскомбанк» не підлягаючим задоволенню з наступних правових підстав:

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Оболонського райсуду м.Києва, ухваленим 2.07.2016 року по справі №756/3737/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Таскомбанк» про стягнення грошових коштів, встановлено факт укладання 02.04.2010 року між сторонами по даній справі банківського вкладу на вимогу для фізичних осіб «Депозитна лінія «Безмежна» № ДВ-300/18575; факт внесення відповідачем на вкладний рахунок №2620.6.043076.101 грошових коштів в сумі 3800000 грн і факт прийняття банком від ОСОБА_1 грошових коштів. Зазначеним судовим рішенням з ПАТ «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 стягнуто за договором № ДВ-300/18575 суму вкладу, проценти за час користування грошовими коштами та інфляційні втрати.

Нікчемним є правочин, недійсність якого встановлена законом (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Вимагаючи визнати договір банківського вкладу нікчемним, позивач не визначився, якому закону не відповідає оспорюваний договір (або його окремі частини).

Верховний Суд України в «Узагальненні практики розгляду судами цивільних справ

про визнання правочинів недійсними» зазначив, що «при розгляді позовів про встановлення нікчемності правочину з посиланням на ст. 203 ЦК необхідно враховувати, що ця стаття передбачає загальну підставу для визнання нікчемності правочину і застосовується лише в тому випадку, якщо в ЦК немає спеціальної підстави (норми) для цього.

Нікчемними ЦК та інші закони визнають такі правочини: 1) вчинені з порушенням їх форми - насамперед нотаріального посвідчення (статті 219, 220 ЦК), а в окремих випадках - простої письмової форми; 2) вчинені без дозволу органу опіки та піклування (ст. 224 ЦК); 3) які порушують публічний порядок (ст. 228 ЦК); 4) вчинені малолітніми особами (ст. 221 ЦК); 5) вчинені недієздатними особами (ч. 1 ст. 226 ЦК).

З огляду на викладене суд вважає, що правові підстави для визнання договору банківського вкладу, укладеного сторонами 02.04.2010 року відсутні.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позов Публічного Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про визнання договору банківського вкладу нікчемним залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.