АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 669/982/16-ц
Провадження № 22-ц/792/252/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Грох Л.М., Купельського А.В.

секретарі Гриньова А.М., Лапко Ю.В.

з участю представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 669/982/16-ц за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» на рішення Білогірського районного суду від 6 грудня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001 » до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля», державного реєстратора Білогірської селищної ради Хмельницької області про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про його державну реєстрацію.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ТзОВ «Україна 2001» звертаючись до суду з позовом, просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,7136 га за кадастровим № :03:004:0062, укладеного 22 червня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ НВА «Перлина Поділля», скасувати рішення державного реєстратора Білогірської селищної ради Хмельницької області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 липня 2016 року індексний номер 30269444 щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 1,7136 га, кадастровий № :03:004:0062, прийнятого на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 22 червня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ НВА «Перлина Поділля». Зазначало, що 24 березня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Україна - 2001» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 1,7136 га (кадастровий № :03:004:0062), строком на 10 років, який зареєстровано у відділі Держкомзему Білогірського району Хмельницької області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 березня 2012 року № 02031. У відповідності до п. 37 вказаного Договору оренди, його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбанням орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки, а згідно п. 38 цього ж Договору - шляхом його розірвання.

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4 Провадження № 22-ц/792/252/17

ОСОБА_5 Категорія № 23

Натомість, в період дії договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Україна - 2001», 22 червня 2016 року між орендодавцем ОСОБА_2 та ТОВ НВА «Перлина Поділля» укладається договір оренди на ту ж саму земельну ділянку, орендарем якої є ТОВ «Україна - 2001» і договір оренди з яким не припинив свою дію, не був розірваний ні за згодою сторін, ані в судовому порядку. Вказувало, що право оренди земельною ділянкою площею 1,7136 га кадастровий № :03:004:0062 на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 22 червня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ НВА «Перлина Поділля», зареєстровано державним реєстратором Білогірської селищної ради Хмельницької області ОСОБА_3 у відповідності до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 липня 2016 року індексний номер 30269444. В зв'язку з укладенням ОСОБА_2 договору оренди з новим орендарем ТОВ НВА «Перлина Поділля» в період дії договору з попереднім орендарем, були порушені права ТОВ «Україна - 2001», як орендаря, які підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання недійсним договору оренди землі між ОСОБА_2 та ТОВ НВА «Перлина Поділля» та скасування його державної реєстрації.

Рішенням Білогірського районного суду від 6 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано договір оренди земельної ділянки площею 1,7136 га кадастровий №:03:004:0062, укладений 22 червня 2016 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля», недійсним. Скасовано рішення державного реєстратора Білогірської селищної ради Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 1 липня 2016 року індексний номер 30269444 щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 1,7136 га, кадастровий № :03:004:0062), прийнятого на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 22 червня 2016 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля». Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ НВА «Перлина Поділля» з рішення суду не погоджується, просить його скасувати та постановити нове яким відмовити в задоволені позовних вимог повністю, оскільки при його ухвалені неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, не доведені обставини, що мають значення для неї, які суд вважав встановленими, допущено невідповідність висновків суду обставинам справи. Неправильно застосовано норми матеріального права. Зазначало, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що договір оренди земельної ділянки укладений 24 березня 2010 року між ТзОВ «Україна - 2001» та ОСОБА_2 пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку, тоді як ТзОВ «Перлина Поділля» реєстрацію договору оренди спірної земельної ділянки проведено належним чином та у відповідності до вимог законодавства, що в свою чергу підтверджується наявними в справі належними та допустимими доказами. Судом першої інстанції не було надано належної оцінки відповіді на адвокатський запит від 15 листопада 2016 року №8/12 відділу Держгеокадастру у Білогірському районі щодо інформації про відсутність реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 та ТзОВ «Україна 2001», хоча при здійсненні такої реєстрації інформація повинна була б зберігатися в Національній кадастровій системі. Крім того, в архівах Держгеокадастру у Білогірському районі відсутні примірники договору оренди укладеного між ОСОБА_2 та ТзОВ «Україна 2001», заяви-звернення щодо здійснення державної реєстрації.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 110469 відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,7136 га (кадастровий № :05:003:040620), яка розташована на території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області.

24 березня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Україна 2001» був укладений договір оренди належної ОСОБА_2 земельної ділянки строком на 10 років. За умовами п. 43 договору він набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації.

В цей же день сторони договору підписали акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки

Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Білогірському районі, про що у договорі вчинено запис 29 березня 2012 року за № 02031; посвідчений підписами сторін та посадової особи, яка провела державну реєстрацію та скріплений печаткою ТОВ «Україна 2001» та відділу Держкомзему у Білогірському районі Хмельницької області Головного управління Держкомзему у Хмельницькій області Державного комітету України із земельних ресурсів.

Жодна із сторін договору його не оспорювала, не ставила питання про розірвання чи припинення.

22 червня 2016 року ОСОБА_2 уклала договір оренди цієї ж земельної ділянки з Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» строком на 10 років.

Вказаний договір зареєстровано державним реєстратором Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області 1 липня 2016 року за номером 30269444.

Саме вказаний правочин позивач просить визнати недійсним.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України одними із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно до ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК Україна).

Згідно з визначенням, даним в ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону).

Для визнання оспорюваного правочину недійсним доказуванню потребує факт порушення вчиненим правочином прав та інтересів будь-якої із сторін правочину або іншої заінтересованої особи (нанесення збитків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2, передавши 24 березня 2010 року земельну ділянку в оренду позивачу строком на 10 років на підставі договору, не розірвавши його, отримуючи на його виконання орендну плату, уклала 22 червня 2016 року договір оренди належної їй земельної ділянки з іншим орендарем - відповідачем у справі також строком на 10 років.

За таких умов, суд першої інстанції правильно виходив з того, що такі дії ОСОБА_2 порушують права позивача та свідчать про недобросовісність відповідача, а оспорений договір, укладений між нею та ТОВ Науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» суперечить вимогам ст. ст. 13, 27 Закону України «Про оренду землі», оскільки фактично не може бути передана у володіння та користування земельна ділянка, яка знаходиться в оренді іншої особи, а отже такий підлягає визнанню недійсним.

У зв'язку з вищевикладеним, суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки за відповідачем, оскільки таке зареєстровано на підставі недійсного правочину.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір від 24 березня 2010 року, на підставі якого позивач володіє та користується належною ОСОБА_2 земельною ділянкою, є неукладеним, оскільки не набрав чинності, оскільки не пройшов державної реєстрації та не був зареєстрований, а отже позивач не може ставити питання про визнання недійсним договору оренди землі від 22 червня 2016 року, укладеного між відповідачами, слід відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з самого договору про оренду землі від 24 березня 2010 року даний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Білогірському районі, про що у договорі вчинено запис 29 березня 2012 року за № 02031, посвідчений підписами сторін та посадової особи, яка провела державну реєстрацію та скріплений печаткою ТОВ «Україна 2001» та відділу Держкомзему у Білогірському районі Хмельницької області Головного управління Держкомзему у Хмельницькій області Державного комітету України із земельних ресурсів.

В судовому засіданні апеляційного суду представники позивача надали для огляду до суду оригінал заяви до відділу Держкомзему у Білогірському районі про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 24 березня 2010 року, з якої вбачається, що позивач 16 березня 2012 року звернувся до даного органу з такою заявою і заява була прийнята посадовою особою відділу Держкомзему.

Отже, позивачем було дотримано належну процедуру державної реєстрації договору, на самому договорі поставлено відповідні відмітки про його реєстрацію, отже позивач вчинив всі обовязкові для нього дії щодо реєстрації договору оренди землі.

За таких обставин слід прийти до висновку, що відсутність книги реєстрації договорів оренди землі 2012 року у відділу Держгеокадастру у Білогірському районі та відсутність відповідних відомостей в Національній кадастровій системі про реєстрацію договору не може бути беззаперечним доказом відсутності державної реєстрації договору оренди землі позивача з ОСОБА_2 в березні 2012 року.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відсутність книги реєстрації договорів оренди землі 2012 року, відповідних відомостей в Національній кадастровій системі не можна вважати обставиною, яка вказує на нечинність спірного договору оренди землі, враховуючи відповідність форми і змісту договору всім вимогам чинного законодавства, в тому числі і щодо зазначення на договорі про державну реєстрацію договору.

Твердження апелянта, що державний реєстратор ОСОБА_6, від імені якої 29 березня 2012 року внесено запис на договорі оренди землі від 24 березня 2010 року про його реєстрацію, в цей день перебувала у відпустці і тому не могла зареєструвати договір, тобто фактично на договорі зазначено неправдивий запис, не заслуговують на увагу.

Встановлення обставин підроблення офіційного документу, який посвідчується державним реєстратором і який надає права, внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документу не являється предметом розгляду цивільного судочинства, а підлягає встановленню в інших видах судочинства.

На даний час в матеріалах справи не міститься достатніх обєктивних даних, встановлених судом в іншому виді судочинства, що запис від 29 березня 2012 року за № 02031 на договорі оренди землі від 24 березня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Україна-2001» є підробленим, завідомо неправдивим, не відповідає дійсності, виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою без достатніх повноважень, а отже у суду в цивільному судочинстві відсутні підстави для такого висновку при відсутності при цьому в даній цивільній справі відповідних доказів.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Судом першої інстанції дотримані вимоги процесуального закону, всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» відхилити.

Рішення Білогірського районного суду від 6 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.М. Костенко

Судді (підписи) Л.М. Грох

ОСОБА_7

Згідно з оригіналом ОСОБА_8