Справа № 299/2431/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.

суддів - Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря - Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Великоком'ятівської сільської ради та ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 09 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Великоком'ятівської сільської ради Виноградівського району, ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4, котра при житті вчинила заповіт № 275 від 15.08.2013, яким усе своє майно заповіла своєму онукові ОСОБА_3 (сину позивачки).

Проте звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачці та її сину стало відомо, що ОСОБА_4 пізніше було складено новий заповіт від 30.10.2013, яким усе своє майно вона заповіла своїй онуці ОСОБА_1

Позивачка вважає вищевказаний новий заповіт недійсним, оскільки правочин підписано не ОСОБА_4, а іншою особою, волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; дата посвідчення заповіту 30.10.2013, однак у інформаційній довідці зі спадкового реєстру зазначено дату його посвідчення 30.10.2014.

У травні 2016 року, після надання судовим експертом висновку про те, що підпис на заповіті від 30.10.2013 виконано ОСОБА_4, позивач змінила підстави позову. Вказувала на те, що заповіт посвідчено неуповноваженою посадовою особою - секретарем виконкому Великоком'ятівської сільської ради ОСОБА_5 Зазначала, що у протоколі засідання 1-ї сесії 6-го скликання Великоком'ятівської сільської ради від 09.11.2010 зазначено про покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій на секретаря сільської ради ОСОБА_5, проте рішенням 1-ї сесії 6-го скликання Великоком'ятівської сільської ради від 09.11.2010 покладено обов'язки по вчиненню нотаріальних дій на секретаря виконкому ОСОБА_5 (а не секретаря сільської ради як у протоколі). Також зазначала, що на час прийняття рішення сільської ради від 09.11.2010 була чинною «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України», затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 № 22/5, у відповідності до якої рішення про покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій мала приймати не сільська рада, а її виконавчий комітет.

Посилаючись на дані обставини, уточнивши позовні вимоги (а.с. 235 т. 1), остаточно просила: - визнати недійсним заповіт, вчинений 30.10.2013 ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1; - визнати нечинною заведену Виноградівською державною нотаріальною конторою спадкову справу № 127/2013; - визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами і будівлями в АДРЕСА_1

У судовому засіданні в суді першої інстанції позивач відмовилася від вимоги про визнання нечинною спадкової справи № 127/2013.

Рішенням Виноградівського районного суду від 09.06.2016 уточнений позов ОСОБА_2, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24.06.2016 - задоволено частково. Визнано недійсним заповіт ОСОБА_4, складений 30.10.2013 на користь ОСОБА_6, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великоком'ятської сільської ради, Виноградівського району, Закарпатської області ОСОБА_5 і зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 346. У задоволені вимоги про визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок з надвірними спорудами і будівлями в АДРЕСА_1, Виноградівського району - відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

На це рішення подали апеляційні скарги Великоком'ятівська сільська рада та також ОСОБА_1 Апелянти посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Великоком'ятівська сільська рада просить рішення місцевого суду - скасувати, та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду з частині визнання недійсним заповіту, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги ОСОБА_2

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в інтересах яких діє ОСОБА_7 подали заперечення на апеляційні скарги, в якому, посилаючись на ухвалення судом рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, просять залишити його без змін.

Заслухавши осіб, які взяли участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядженням фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Задовольняючи позов у частині вимог про визнання заповіту недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що секретар Великоком'ятівської сільської ради Виноградівського району не мав необхідного обсягу повноважень для посвідчення оспорюваного заповіту, а тому такий правочин відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним. Таких висновків суд дійшов виходячи з того, що згідно протоколу засідання першої сесії Великоком'ятівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області VI скликання від 09 листопада 2010 року, рада не приймала рішення про покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій на секретаря виконавчого комітету сільської ради ОСОБА_5. Так само, виходячи з протоколу сесії, суд дійшов висновку, що радою не приймалось рішення про доручення секретарю сільської ради ОСОБА_5 одночасно здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету. Крім того, на час прийняття радою рішення про покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій на секретаря виконавчого комітету сільської ради ОСОБА_5 діяла Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/5 згідно якої таке рішення мала приймати не сільська рада, а її виконавчий комітет.

Проте з такими висновками місцевого суду погодитися не можна.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (мати позивачки), котра при житті вчинила заповіт від 15.08.2013, зареєстрований у реєстрі за № 275, яким усе своє майно вона заповіла своєму онукові ОСОБА_3 (сину позивачки). Такий заповіт посвідчено секретарем виконкому Великоком'ятівської сільської ради Виноградівського району ОСОБА_5 (т. 1 а.с.108)

Проте, пізніше ОСОБА_4 було складено новий заповіт від 30.10.2013, зареєстрований у реєстрі за № 346, яким усе своє майно вона заповіла своїй онуці ОСОБА_1 Цей заповіт також посвідчено секретарем виконкому Великоком'ятівської сільської ради Виноградівського району ОСОБА_5 (т. 1 а.с.109)

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини.

Статтею 1251 ЦК України (у редакції, що діяла на час складення заповіту) встановлено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 419, посвідчувати заповіти і довіреності, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, відповідно до статей 245 і 1252 ЦК України та статті 40 Закону України "Про нотаріат", мають право, зокрема, уповноважені посадові особи органів місцевого самоврядування.

Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування затверджено наказом Мінюсту від 11.11.2011 № 3306/5, згідно п.п.1,2 якого передбачено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Вищевказані порядки були чинними на момент посвідчення оспорюваного заповіту від 30.10.2013.

Встановлено, що рішенням 1-ї сесії 6-го скликання Великоком'ятівської сільської ради від 09.11.2010 секретарем цієї сільської ради обрано депутата ОСОБА_5 та доручено секретарю сільської ради одночасно здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету (т. 1 а.с. 246).

Також рішенням 1-ї сесії 6-го скликання Великоком'ятівської сільської ради від 09.11.2010 покладено обов'язки по вчиненню нотаріальних дій на секретаря виконавчого комітету ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 245).

У відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ради - це представницькі органи місцевого самоврядування (ст. 10), виконавчий комітет є виконавчим органом сільської ради, який є підконтрольним і підзвітним відповідній раді (ч.ч. 1, 2 ст. 11).

До складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради входить також за посадою секретар відповідної ради. У виконавчому комітеті сільської ради функції секретаря виконавчого комітету за рішенням ради може здійснювати секретар відповідної ради (ч.ч. 4, 5 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень; акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акти ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Рішення 1-ї сесії 6-го скликання Великоком'ятівської сільської ради від 09.11.2010 про доручення секретарю сільської ради одночасно здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету та про покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій на секретаря виконавчого комітету ОСОБА_5 є чинними, незаконними в судовому порядку не визнані. Невідповідність формулювань, зафіксованих у протоколі сесії, тексту рішень ради не свідчить про те, що таких рішень не приймалось та не свідчить про незаконність цих рішень.

На момент прийняття рішення 1-ї сесії 6-го скликання Великоком'ятівської сільської ради від 09.11.2010 про покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій, була чинною «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України», затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 № 22/5, у відповідності до п. 2 якої, нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських Рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих дій.

Наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 N 3306/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування» було визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства юстиції України від 25.08.94 N 22/5 "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України" та передбачено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій (п.1.2).

ОСОБА_5 - секретар Великоком'ятівської сільської ради - за рішенням цієї сільської ради здійснювала повноваження секретаря виконавчого комітету, і на неї як на секретаря виконавчого комітету рішенням ради було покладено обов'язки по вчиненню нотаріальних дій.

Покладення на ОСОБА_5 обов'язків по вчиненню нотаріальних дій за рішенням ради не суперечило «Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування» чинному на час посвідчення оспорюваного заповіту, а отже ОСОБА_5 на момент посвідчення заповіту від 30.10.2013, зареєстрованого у реєстрі за № 346, мала повноваження щодо вчинення такої нотаріальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надала суду доказів, які б свідчили про те, що заповіт, вчинений спадкодавцем на користь ОСОБА_1, суперечить ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства, та не довела тієї обставини, що заповіт складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тобто обставин, з якими закон пов'язує визнання заповіту недійсними.

У зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржуване рішення у відповідності до вимог ст. 309 ч. 1 п.п.3,4 ЦПК України у частині задоволення вимоги про визнання заповіту недійсним слід скасувати і ухвалити нове рішення у цій частині про відмову в задоволені такої вимоги. Відтак, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити.

Подану до апеляційного суду заяву, підписану сільським головою ОСОБА_5, у якій зазначено, що Великоком'ятівська сільська рада не заперечує проти позовних вимог, судова колегія не може прийняти як заяву про визнання позову, оскільки представником сільської ради подано апеляційну скаргу, яка у передбаченому законом порядку не відкликана. Апеляційну скаргу Великоком'ятівської сільської ради слід задовольнити частково, оскільки підстав для скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про визнання за позивачкою ОСОБА_2 права власності на спадковий житловий будинок - немає.

Відповідно до ст. 88 ЦКП України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати; якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні апеляційних скарг Великоком'ятівською сільською радою та ОСОБА_1 було сплачено по 949,96 грн. судового збору (т. 2 а.с. 65, 69). Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити, то з неї на користь апелянтів слід стягнути понесені ними судові витрати.

Керуючись ст. 307 ч. 1 п. 3, ст. 309 ч. 1 п.п.3,4, ст.ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Великоком'ятівської сільської ради - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду від 09 червня 2016 року у частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсним заповіту - скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4, складеного 30 жовтня 2013 року на користь ОСОБА_1, посвідченого секретарем виконавчого комітету Великоком'ятської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області ОСОБА_5 і зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 346 - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Великоком'ятівської сільської ради Виноградівського району 949,96 грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 949,96 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді