Справа №468/1426/14-ц 06.02.2017
Справа №468/1426/14-ц Головуючий по першої інстанції Янчук С.В.
Провадження №22-ц/784/80/17 Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
УХВАЛА

Іменем України

06 лютого 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Серебрякової Т.В.,

суддів: Галущенка О.І., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Лептугою С.С.,

за участі: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданої через її представника ОСОБА_3, рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2016 року, ухваленого у цивільній справі

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична фірма «Едвайс», Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання незаконним свідоцтва про право власності на житло,

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, про визнання права спільної сумісної власності на квартиру та виділ частки,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_2 пред'явила позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична фірма «Едвайс» (далі - ТОВ Юридична фірма «Едвайс»), Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання незаконним свідоцтва про право власності на житло.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 березня 1997 року ТОВ Юридична фірма «Едвайс» за розпорядженням за №16/91 Новобузької міської ради Миколаївської області видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 на ім'я: ОСОБА_6, ОСОБА_9

Михайловича, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_10.

Посилаючись на те, що при видачі зазначеного свідоцтва про право власності на вказану квартиру була відсутня справа про приватизацію житла, відсутні заяви вищевказаних осіб про приватизацію квартири, не приймалося рішення Новобузької міської ради Миколаївської області про приватизацію даної квартири, а саме свідоцтво видане не місцевим органом влади, а ТОВ Юридична фірма «Едвайс», у якого було відсутнє право його видавати, позивач просила визнати незаконним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Представник відповідача ТОВ «Юридична фірма «Едвайс» згідно доданих до справи письмових заперечень проти задоволення позовної заяви ОСОБА_2 заперечував, оскільки вважав, що оспорюване свідоцтво видано у відповідності до вимог чинного на той час законодавства. Зазначав, що між ТОВ «Юридична фірма «Едвайс» та Новобузькою міжгосподарською пересувною механізованою колоною (далі - Новобузька МПМК) 05 грудня 1996 року було укладено договір на оформлення документів про право власності на квартири. У лютому 1997 року представнику фірми ОСОБА_6 було надано необхідні документи для підготовки приватизації квартири АДРЕСА_1, яка перебувала у віданні Новобузької МПМК. При цьому, оформлення документів відбувалося на підставі ліцензії №1841 від 10 вересня 1996 року, виданої Держкомітетом України по житлово-комунальному господарству.

Третя особа ОСОБА_4 проти позовної заяви ОСОБА_2 заперечувала, просила у її задоволені відмовити. Зазначала, що процедура приватизації спірної квартири була проведена у відповідності до діючих на той час нормативних актів.

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 пред'явила позов до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру та виділення частки.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що її батькові ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належала на праві спільної сумісної власності спірна квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1997 року.

Після його смерті відкрилась спадщина у тому числі і на частку у вищевказаній квартирі. Спадкоємцями ОСОБА_9 за законом на 1/6 частку у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру є вона, її брат ОСОБА_9, який відмовився на її користь від своєї частки, та відповідач ОСОБА_2

Проте, оскільки вона не має оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, то позбавлена можливості оформитися у своїх спадкових правах в нотаріальному порядку.

На даний час квартирою володіють на праві спільної сумісної власності інші власники - ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які не визнають її право на спадкування частки квартири після смерті ОСОБА_9

Посилаючись на викладені обставини, просила її позовні вимоги задовольнити та визнати за нею право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі 2/3 частки (від 1/6 частки належної її батьку), та виділити їй вищезазначену частку вказаної квартири.

Протокольною ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2014 року вказана заява ОСОБА_4 об'єднана в одне провадження з позовом ОСОБА_2 (том 1 а.с.120).

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в суді першої інстанції проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 заперечував, та просив у їх задоволені відмовити за безпідставністю.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_2 та позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи через свого представника ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольни її позовні вимоги.

30 січня 2017 року на адресу апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від апеляційної скарги на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2016 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви.

У відповідності до ч.4 ст.300 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від неї повністю або частково. Питання про прийняття відмови від апеляційної скарги і закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження вирішується апеляційним судом, що розглядає справу, в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що відмова ОСОБА_2 від апеляційної скарги не суперечить закону та не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб, які беруть участь у даній справі.

Наслідки відмови від апеляційної скарги, які передбачено ст.300 ЦПК України, позивачу відомі, про що зазначено в заяві.

Оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги законом не обмежене, колегія суддів вважає можливим прийняти відмову позивача від апеляційної скарги на судове рішення, що є підставою для закриття апеляційного провадження у даній справі (п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України за №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку»).

Враховуючи наведене та керуючись ч.4 ст.300 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2016 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична фірма «Едвайс», Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання незаконним свідоцтва про право власності на житло, та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7, про визнання права спільної сумісної власності на квартиру та виділ частки.

Апеляційне провадження по вказаній справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: О.І. Галущенко

Н.В. Самчишина