Справа № 459/2306/13 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/949/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року позов задоволено частково та ухвалено:

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Червонограда Львівської області, на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі 1 300,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 17.05.2013 року до її повноліття.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідач офіційно працевлаштований, його матеріальне становище дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 5000 грн., для забезпечення належних умов життя, необхідних для розвитку дитини. Просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів та стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі - бувше подружжя, шлюб між якими розірвано на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16.12.2003р.

Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 14.05.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського МУЮ у Львівській області, серія НОМЕР_1, встановлено, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 18 від 14.05.2013 року.

Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується витягом про народження, виданого 29.08.2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комуни Латіна Республіки Італія.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК).

Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у примусовому порядку.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є працездатним та працює. Також встановлено, що на утриманні відповідача ОСОБА_4 знаходиться його дружина ОСОБА_8 та дочка від другого шлюбу ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано, враховуючи інтереси та потреби неповнолітньої дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров'я, беручи до уваги сімейний стан відповідача, на утриманні якого знаходяться дружина та малолітня дитина від другого шлюбу, з урахуванням вимог справедливості, добросовісності та розумності, прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі 1300 грн. з індексацією відповідно до закону на утримання дочки ОСОБА_6.

Колегія суддів вважає, що визначений розмір аліментів буде достатнім з врахуванням встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на день ухвалення рішення суду першої інстанції становив 1531 грн., та рівного обов'язку обох батьків щодо утримання дітей.

Належних та допустимих доказів про те, що матеріальне становище відповідача не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дочки у визначеному судом розмірі, відповідачем суду не надано.

З врахуванням вказаного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідач за своїм матеріальним становищем спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1300 грн. щомісячно.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: