Справа №303/7027/16-ц
2/303/300/17
ряд.стат.звіту №20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Монич В.О.

при секретарі Глеба Е.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Мукачівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа Мукачівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору даруванняжилого будинку №10 по вул. Загоскіна в м. Мукачево Закарпатської області від 28 жовтня 2003 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №I-4984.

Свої вимоги мотивує тим, що він будучи власником житлового будинку по вул. Загоскінав м. Мукачево дав згоду ОСОБА_3 на укладення договору про довічне утримання з одночасним переоформленням на неї права власності на належний йому будинок за умови, що останння буде про нього та його покійну дружину турбуватися та матеріально забезпечувати в силу їх похилого віку. 28 жовтня 2003 року позивач підписав в Мукачівській міській державній нотаріальній конторі договір, який вважав договором довічного утримання, а його будинок був переписаний на ОСОБА_3 Наступні декілька років ОСОБА_3 про нього турбувалася, навідувався до нього та матеріально забезпечувала, однак в подальшому, з літа 2016 року припинила виконувати взяті на себе обовязки. Влітку 2016 року він звернувся до Мукачівської міської державної нотаріальної контори з метою отримати копію підписаного ним договору, де довідався, що замість договору довічного утримання він підписав договір дарування будинку. Вважає, що договір дарування укладений внаслідок помилки.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлений позов підтримали, просили визнати недійсним договір дарування жилого будинку №10 по вул. Загоскіна в м. Мукачево Закарпатської області від 28 жовтня 2003 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №I-4984, посилаючись на

обставини викладені в позовній заяві.

стр. 2 із 2

Окрім того, позивач пояснив, що відповідачка після укладення договору переїхала жити до нього та його дружини і здійснювала за ними догляд, готувала їсти та допомогала в господарстві. Після смерті дружини лише раз на тиждень стала приносити йому неякісну їжу, внаслідок чого він лікувався і в подальшому відмовився від її їжі. На його думку відповідачка після укладення оспорюваного договору повинна була їх з дружиною утримувати до настання смерті.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали, пояснивли, що відповідачка ОСОБА_3 мала намір вселитися та проживати в будинку по вул. Загоскіна, 10 в м. Мукачево, підтвердила факт здійснення нею догляду за ОСОБА_1 Вважають, що позивачем пропущено строк позовної давності в 1 рік для звернення до суду з даним позовом.

Крім того, відповідачка пояснила, що уклала договір дарування і домовилась з позивачем, що вона буде доглядати за позивачем та його дружиною до їх смерті. Після смерті дружини позивача, вона продовжувала доглядати за позивачем, але потім той став виганяти її з будинку і вона приблизно раз на тиждень приносила йому їсти, а потім той відмовився і від цього. Після укладення договору дарування вона вїхала в спірний будинок і виконувала обов"язки по догляду за позивачем та його дружиною. Також за її кошти були проведені поминки померлої дружини позивача.

Заслухавши пояснення та заперечення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належав житловий будинок по вул. Загоскіна, 10 в м. Мукачево. 28 жовтня 2003 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3 укладено договір дарування зазначеного будинку, за яким ОСОБА_1 подарував ОСОБА_3 вказаний будинок. Договір посвідчено державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №I-4984.

Оскільки оспорюваний договір між сторонами був укладений 28 жовтня 2003 року суд керується нормами ЦК 1963 року який регулював спірні правовідносини, тобто до часу вступу в законну силу ЦК з 1 січня 2004 року.

Відповідно до частини першої та частини другої ст. 243 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором дарування одна сторона передає безплатно другій майно у власність, і договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

У відповідності до положень ст. 425 ЦК УкраїниЗа договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров'я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов'язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги.

У відповідності до статті 56 ЦК України (в редакції 1963 року) угода, укладена внаслідок помилки, що має істотне значення, може бути визнана недійсною за позовом сторони, яка діяла під впливом помилки. Якщо така угода визнана недійсною, то кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернення одержаного в натурі відшкодувати його вартість.

Помилка- це неправильне, спотворене уявлення особи про факти і обставини реальної дійсності. При цьому вказані факти і обставини, в яких помиляється особа, повинні відноситися до суті відносин, що складаються між сторонами угоди. Помилка сприяє спотворенню формування волі учасника угоди.

З роз'яснень, які викладені в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними" , видно, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

стр. 3 із 3

Як вбачається з доводів позивача, викладених у позовній заяві, матеріалів справи та обставин, встановлених в судовому засіданні, ОСОБА_1 укладаючи угоду у віці 74 років і будучи неграмотним, перебуваючи в хороших стосунках з відповідачкою ОСОБА_3 (яка обіцяла допомагати та доглядати за ним) надіявся, що передаючи у власність останній свій житловий будинок та буде доглядати за ним та надавати йому допомогу. Дії ОСОБА_1 були спрямовані на укладення договору довічного утримання, а не на укладення договору дарування, так як іншим житлом позивач не забезпечений, а тому не міг себе позбавити права на проживання у власному будинку. До даного часу будинок за договором дарування відповідачці ОСОБА_3 не передавався, після укладеного договору жиле приміщення залишилось в постійному користуванні позивача.

Із наданих в судовому засіданні відповідачкою пояснень вбачається, що остання підтвердила взяття на себе обов"язку по догляду та піклування за позивачем, маючи на меті в подальшу отримати у власність належний йому будинок, а тому на думку суду відповідачка фактично виконувала обов"язки притаманні по свої природі договору довічного утримання.

Таким чином, суд вважає, що позивач та відповідачка при підписанні договору дарування від 28 жовтня 2003 року помилялися щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, що призвело до того, що між сторонами фактично було укладено договір довічного утримання, а не договір дарування.

Відповідно до норм ЦК України перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення свого права.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що позивач ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав влітку 2016 року, шляхом ознайомлення та прочитання тексту оскаржуваного ним договору дарування, а саме після припинення відповідачкою догляду за ним, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не пропущено строк звернення до суду з даним позов .

Керуючись: ст.ст. 10 , 15 , 60 , 73 , 208 , 209 , 212 , 218 ЦПК України , ст.ст. 56, 243, 425 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати недійсним договір дарування жилого будинку №10 по вул. Загоскіна в м. Мукачево Закарпатської області від 28 жовтня 2003 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №I-4984.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.О.Монич