АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/881/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

позивач ОСОБА_6

представника позивача ОСОБА_7

відповідача ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_10, третя особа приватне підприємство «Надія» про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_10 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.10.2000 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилася дитина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у подружжя не склалося, примирення не можливе, тому ОСОБА_10 просив розірвати шлюб.

Крім того, зазначив, що під час шлюбу вони з відповідачем придбали майно, але домовленості в досудовому порядку поділити вказане майно не досягнуто.

За час шлюбу позивачем та відповідачем придбане наступне майно: однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 36,2 кв.м. вартістю 628 432 грн.; сплачений пай на будівництво трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 74,66 кв.м. вартістю 612 212 грн.; автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, вартістю 82 640 грн.

Крім того, під час шлюбу ними було придбане інше спільне майно: телевізор LCD Sony Bravia 32, холодильник двокамерний Stinol, газова плита Gorenie, електричний бойлер 80 л, пральна машина Candy, ноутбук HP 15, планшет Samsung Tab S 10,5, микрохвильова піч Samsung, супутникова антена, кухонна стінка вбудована, шафа-купе вбудована, стінка дитяча кутова, диван, комод. Однак на вказане майно він не претендує, бажає, щоб воно залишилась у відповідача.

Також ОСОБА_10 зазначає, що 20.09.2016 між ним та ПАТ «ОТП Банк» був укладений споживчий кредит на загальну суму 14923,13 грн. За кредитним договором є заборгованість в сумі 9 423 грн.

12.09.2016 між ним та ПАТ «Альфа-Банк» було відкрито відновлювану кредитну лінію в розмірі 8000 грн. Кредитний договір укладався позивачем, як фізичною особою на поточні потреби. Заборгованість за договором складає 7093,56 грн.

Всього у нього наявних боргових зобовязань на загальну суму 22 923 грн. Вказані кредитні кошти отримувались на потреби сімї.

У звязку з чим просив суд шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 розірвати та поділити майно, що є спільною власністю подружжя, а саме:

- визнати за ОСОБА_10 обєкт паювання трикімнатної квартири № 84 за адресою: м.Черкаси, вул. Героїв Сталінграда, 34/2 та автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, з виплатою половини його вартості на користь ОСОБА_8;

- стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 компенсацію 1/2 частини кредитних боргових зобовязань перед ПАТ «ОТП Банк» та ПАТ «Альфа-Банк»в розмірі 11 462 грн.;

- все інше майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя залишити за ОСОБА_8

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 сплачені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4645 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

ОСОБА_8 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_10, третя особа приватне підприємство «Надія» про поділ спільного майна подружжя, остаточно уточнивши свої позовні вимоги просила суд:

- визнати за ОСОБА_8 право власності на пайовий внесок в ПП «Надія» в сумі 612 212 грн. та відповідно всі майнові права, що виникають із договору від 28.01.2015 №68-34/2-15 пайової участі в будівництві трикімнатної квартири загальною площею 74,66 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 та додаткової угоди №1 від 08.05.2015;

- однокімнатну квартиру № 142 за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 320 залишити за ОСОБА_10, стягнувши із нього на користь ОСОБА_8 компенсацію різниці вартості нерухомого майна в сумі 16 220 грн.;

- автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 залишити відповідачеві ОСОБА_10, стягнувши із нього на її користь компенсацію 1/2 його вартості в сумі 41320 грн.;

- побутову техніку та меблі на загальну суму 27170 грн. залишити ОСОБА_8, іншу частину на загальну суму 34700 грн. залишити ОСОБА_12 із стягненням грошової компенсації на користь ОСОБА_8 різниці вартості речей в сумі 7 530 грн.

- гараж та альтанку в садівничому товаристві «Промстроєвець» Золотоніського району Черкаської області на загальну суму 103 800 грн. залишити ОСОБА_10 з грошовою компенсацією їй 1/2 частини вартості цього майна в сумі 51 900 грн. ОСОБА_8;

- стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 29923 грн. (згідно курсу НБУ станом на 08.12.2016 1 дол. США 26,02 грн.) в якості компенсації 1/2 частини грошового вкладу в сумі 2300 доларів США, які знаходились на рахунках відкритих на імя ОСОБА_10 у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Стягнути із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 судові витрати в сумі оплаченого судового збору в сумі 4800 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5800 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 22 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_10, третя особа приватне підприємство «Надія» про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Шлюб між сторонами розірвано.

Поділено майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за ОСОБА_10 право власності на пайовий внесок в ПП «Надія» в сумі 612212 грн. та відповідно на всі майнові права, що виникають із договору від 28.01.2015 №68-34/2-15 пайової участі в будівництві трикімнатної квартири загальною площею 74,66 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 та додаткової угоди №1 від 08.05.2015.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_8 на пайовий внесок в ПП «Надія» в сумі 612212 грн. по договору від 28.01.2015 №68-34/2-15 пайової участі в будівництві трикімнатної квартири загальною площею 74,66 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 та додаткової угоди №1 від 08.05.2015.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на квартиру АДРЕСА_5.

Припинено право власності ОСОБА_10 на квартиру АДРЕСА_5.

Залишено у власності ОСОБА_10 автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, припинивши при цьому право спільної сумісної власності ОСОБА_8 на вказаний автомобіль.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 41320 грн. в якості компенсації 1/2 частини вартості автомобіля Chevrolet Lacetti.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 29923 грн. в якості компенсації 1/2 частини грошового вкладу в сумі 2300 доларів США, які знаходились на рахунках відкритих на імя ОСОБА_10 у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 22 лютого 2017 року змінити, а саме:

- визнати за ОСОБА_8 право власності на пайовий внесок в ПП «Надія» в сумі 612212 грн. по договору від 28.01.2015 №68-34/2-15 пайової участі в будівництві трикімнатної квартири загальною площею 74,66 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 та додаткової угоди №1 від 08.05.2015 року;

- припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_10 на пайовий внесок в ПП «Надія» в сумі 612212 грн. по договору від 28.01.2015 №68-34/2-15 пайової участі в будівництві трикімнатної квартири загальною площею 74,66 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 та додаткової угоди №1 від 08.05.2015 року;

- визнати за ОСОБА_10 право власності на квартиру АДРЕСА_6;

- припинити право власності ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_6;

- залишити у власності ОСОБА_8 телевізор, холодильник 2-х камерний, пральну машину, ноутбук, планшет, мікрохвильову піч, стінку дитячу кутову, диван дитячий, водонагрівач (бойлер) 80 л, газову плитку, комод;

- залишити у власності ОСОБА_10 супутникову антену на 3 голівки, ТВ тюнер, ліжко двохспальне, шафу купе вбудовану дзеркальну, кухонну стінку кутову вбудовану.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_10, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_8 та здійснивши розподіл спільного майна подружжя суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з інтересів неповнолітнього ОСОБА_11, що залишився проживати з ОСОБА_8 в однокімнатній квартирі, виходячи з того, що дана квартира АДРЕСА_6 є єдиним житлом неповнолітнього сина та відповідає умовам та нормам для його проживання. Інше майно подружжя суд розподілив відповідно до часток сторін в майні та стягнув грошову компенсацію з позивача на користь відповідача за залишений у власності позивача автомобіль без попереднього внесення суми компенсації на депозит суду. Предмети побутової техніки та меблі суд першої інстанції не ділив, так як ОСОБА_13 виявив бажання залишити їх відповідачу.

Рішення суду першої інстанції в частині розірвання шлюбу сторонами не оскаржувалось і вступило в законну силу.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції в частині розподілу спільного майна подружжя.

Встановлено, що 07.10.2000 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_8, було укладено шлюб. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1. Між сторонами досягнуто угоди, що неповнолітній син ОСОБА_14 після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю ОСОБА_8 в однокімнатній квартирі АДРЕСА_5, а ОСОБА_10 залишає дане жиле приміщення. Також за рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2016 року з ОСОБА_10 стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_14 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно.

За час шлюбу сторони набули у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 (свідоцтво про право власності Черкаської міської ради від 25.05.2004, реєстрація в електронному реєстрі 20.06.2004). Вартість якої була погоджена сторонами в сумі 628 432 грн.

Також під час шлюбу сторонами сплачений пайовий внесок в ПП «Надія» в сумі 612 212 грн. по договору від 28.01.2015 №68-34/2-15 пайової участі в будівництві трикімнатної квартири загальною площею 74,66 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 та додаткової угоди №1 від 08.05.2015 року та придбаний автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 82 640 грн.

Крім того, під час шлюбу ними було придбане інше спільне майно: телевізор LCD Sony Bravia 32, холодильник двокамерний Stinol, газова плита Gorenie, електричний бойлер 80 л, пральна машина Candy, ноутбук HP 15, планшет Samsung Tab S 10,5, микрохвильова піч Samsung, супутникова антена, кухонна стінка вбудована, шафа-купе вбудована, стінка дитяча кутова, диван, комод, ТВ тюнер, ліжко двохспальне. Також сторони мають у власності 2300 доларів США, які знаходились на рахунках відкритих на імя ОСОБА_10 у ПАТ АБ «Укргазбанк».

Добровільно провести розподіл спільного майна подружжя сторони не змогли.

Ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Судом першої інстанції вірно встановлено обєм нажитого в період шлюбу майна. Вирішуючи питання про розподіл нерухомого майна, однокімнатної квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 36,2 кв.м. вартістю 628 432 грн., суд першої інстанції правильно залишив дане неподільне нерухоме майно у власності ОСОБА_8, яка в даний час проживає в даній квартирі з дитиною. При цьому судом першої інстанції у відповідності до частини 1 статті 71 СК України взято до уваги інтереси дитини, яка в разі залишення однокімнатної квартири у власності позивача буде позбавлена права на користування жилим приміщенням, так як відповідно до рішення суду про стягнення аліментів визнано проживання дитини разом із матірю.

Доводи ОСОБА_8 про те, що однокімнатну квартиру №142 в м. Черкаси, бульвар Шевченка, 320 необхідно виділити ОСОБА_10, а за нею визнати право власності на пайовий внесок в ПП «Надія» та визнати за нею майнові права що випливають із договорів на пайову участь є не обґрунтованими на законі, так як пайовий внесок не являється документом, що посвідчує право власності на квартиру. Відповідно до пункту 10.4 договору пайової участі в будівництві пайовик набуває права власності на квартиру з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі. Строк завершення будівництва та передачі вищевказаної квартири пайовику забудовником перенесено на 2 квартал 2017 року.

Таким чином, на час проведення розподілу майна подружжя, зазначений обєкт паювання, не був переданий у власність пайовику та не являвся жилим приміщенням, придатним для проживання. Крім того, відповідно до пункту 1.3 договору пайової участі в будівництві вбачається, що після отримання пайовиком квартири у власність потрібно понести певні матеріальні затрати на доведення квартири до стану придатної до проживання.

Доводи апелянта, що до моменту здачі квартири в експлуатацію неповнолітній ОСОБА_11 буде проживати з нею у її батьків (його діда з бабою) у АДРЕСА_7 правомірно не прийнято судом, адже відсутні правові підстави на користуванням даним житловим приміщеннями у неповнолітнього ОСОБА_11, а дід з бабою, згідно законодавства, не обовязані здійснювати піклування про онуків, а лише мають право спілкування з онуками. Крім того, позивач по справі, батько ОСОБА_14, свого дозволу на тимчасове проживання сини у баби з дідом не надавав, орган опіки та піклування своїх висновків щодо можливості позбавлення неповнолітнього ОСОБА_11 права на користування квартирою №142 в м. Черкаси, бульвар Шевченка, 320 не надавав.

Доводи апелянта про те, що стягненням з позивача на її користь компенсації ? частини вартості автомобіля, на що вона не надавала згоди, порушує вимоги частини 5 статті 71 СК України заслуговують на увагу.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Сторони під час розгляду справи в судовому засіданні не погодили вартість автомобіля Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1., та спосіб його поділу, а ОСОБА_10 попередньо не вніс суму компенсації за ? частини автомобіля на депозитний рахунок суду.

За таких обставин автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 підлягає залишенню у власності ОСОБА_10 та ОСОБА_8, визнавши за кожним із них право власності на ? частину автомобіля.

Судом першої інстанції не прийнято рішення відносно рухомого майна подружжя, яке також є предметом розподілу - телевізор LCD Sony Bravia 32, холодильник двокамерний Stinol, газова плита Gorenie, електричний бойлер 80 л, пральна машина Candy, ноутбук HP 15, планшет Samsung Tab S 10,5, микрохвильова піч Samsung, супутникова антена, кухонна стінка вбудована, шафа-купе вбудована, стінка дитяча кутова, диван, комод, ТВ тюнер, ліжко двохспальне.

Позивач ОСОБА_10 заявив що він бажає щоб дане майно залишилось у відповідачки, так як воно знаходиться в виділеній їй однокімнатній квартирі і вважає необхідним для нормального проживання та виховання дитини. Тому колегія суддів вважає за необхідне виділити це майно ОСОБА_8

Враховуючи, що суд першої інстанції при розгляді позовних вимог в частині визнання права власності на автомобіль Chevrolet Lacetti за ОСОБА_10 та не провів розподіл іншого рухомого майна та меблів неповно зясував обставини, що мають значення для справи, то рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає до скасування, з ухваленням нового рішення, яким автомобіль Chevrolet Lacetti залишити в спільній сумісній власності ОСОБА_10 та ОСОБА_8, а інше рухоме майно (побутову техніку та меблі) виділити ОСОБА_13 овій С.А.

В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують даних висновків.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 22 лютого 2017 року - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 22 лютого 2017 року змінити, скасувавши його в частині розподілу автомобіля Chevrolet Lacetti та побутової техніки та меблів.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_10, третя особа приватне підприємство «Надія» про поділ спільного майна подружжя задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_10 та ОСОБА_8 право власності по ? частині за кожним на автомобіль Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 залишивши його в спільній сумісній власності ОСОБА_10 та ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на телевізор LCD Sony Bravia 32, холодильник двокамерний Stinol, газову плиту Gorenie, електричний бойлер 80 л, пральну машину Candy, ноутбук HP 15, планшет Samsung Tab S 10,5, микрохвильову піч Samsung, супутникову антену, кухонну стінку вбудовану, шафу-купе вбудовану, стінку дитячу кутову, диван комод, ТВ тюнер, ліжко двохспальне.

Рішення Придніпровського районного суду від 22 лютого 2017 року в частині визнання за ОСОБА_10 право власності на пайовий внесок в ПП «Надія» в сумі 612212 грн. та відповідно на всі майнові права, що виникають із договору від 28.01.2015 №68-34/2-15 пайової участі в будівництві трикімнатної квартири загальною площею 74,66 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 та додаткової угоди №1 від 08.05.2015 та припинення право спільної сумісної власності ОСОБА_8 на пайовий внесок в ПП «Надія», визнання за ОСОБА_8 право власності на квартиру АДРЕСА_5 та припинення право власності ОСОБА_10 на квартиру АДРЕСА_5, стягнення із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 29923 грн. в якості компенсації 1/2 частини грошового вкладу в сумі 2300 доларів США, які знаходились на рахунках відкритих на імя ОСОБА_10 у ПАТ АБ «Укргазбанк» залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення, але може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу його проголошення.

Головуючий :

Судді :