АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6833/15-ц Номер провадження 22-ц/786/22/17Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Хіль Л.М.,

Суддів: Дорош А.І., Одринської Т.В.,

за участю секретаря Колодюк О.П.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", з участю третіх осіб: громадська організація "Регіональний народний контроль", фізична особа - підприємець ОСОБА_5, про визнання договору про надання споживчого кредиту неукладеним та відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ «Акцент-Банк» про визнання договору про надання споживчого кредиту у розмірі 6550 грн. від 05.02.2015 року №ABHORX145350629, укладеного між нею та ПАТ «А-Банк» таким, що не відбувся, у зв`язку із наданням письмового повідомлення про відізвання згоди на укладення кредиту у визначений законодавством термін (до 14 днів) від дня передачі їй договору; стягнути з ПАТ «Акцент-Банк» на її користь 5 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заявлені вимоги позивачкою мотивовані тим, що після підписання оспорюваного договору споживчого кредиту з відповідачем позивачка у відповідності до ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» подала заяву про відкликання своєї згоди на укладення договору, проте відповідач безпідставно її не прийняв та вимагає від позивачки повернення кредитних коштів.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2015 року позов задоволено частково, визнано договір про надання споживчого кредиту від 05.02.2015 року №ABHORX145350629, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Акцент-Банк» у розмірі 6550 грн. на виготовлення виробів (балконна рама) із профілю ПВХ таким, що не відбувся.

Зобов`язано ОСОБА_2 повернути ПАТ «Акцент-Банк» 6550 грн., згідно з договором про надання споживчого кредиту від 05.02.2015 року № ABHORX145350629.

В іншій частині заявлених вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2016 року виправлено описку у вищевказаному рішенні: виключено з мотивувальної частини рішення на 78 аркуші 11 абзац та виключено з резолютивної частини рішення на аркуші 79 третій абзац.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржено ОСОБА_2 з посиланням на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким визнати договір про надання споживчого кредиту від 05.02.2015 року № ABHORX145350629 неукладеним у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 скористалася своїм правом і протягом чотирнадцяти календарних днів відкликала свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до норми ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для зміни рішення є неправильне застосування норм матеріально права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується самою позивачкою, що 05.02.2015 року ОСОБА_2 було заповнено заяву №АВНОRX145350629 на надання їй споживчого кредиту у сумі 6550 грн. на оплату товару, передбаченого договором купівлі-продажу від 05.02.20115 року, укладеного з ФОП ОСОБА_5, а саме ПАХ конструкцій (балконна рама) (а.с. 7-8, 44-45).

Предметом договору споживчого кредиту є зобов'язання банка надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 6550 грн. шляхом безготівково перерахування коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_5 на оплату товару, а саме: ПВХ конструкцій (балконна рама), передбаченого договором купівлі - продажу від 05.02.2015 року, укладеного ОСОБА_2 із ФОП ОСОБА_5 (а.с. 7).

ОСОБА_2 12.02.2015 року на адресу ПАТ «Акцент-Банк» було направлено письмове повідомлення про відкликання згоди на укладання кредитного договору, яке банківською установою, відповідно до поштового повідомлення про відправлення рекомендованого листа, отримано 17.02.2015 року, про що є відмітка на вказаному повідомленні (а.с. 10)

З умов вищевказаного договору вбачається, що грошові кошти ОСОБА_2 безпосередньо у ПАТ «A-Банк» не отримувала, а вказані грошові кошти були перераховані на рахунок ФОП ОСОБА_5

Матеріалами справи також підтверджується, а саме листами ФОП ОСОБА_5 від 20.03.2015 року та 01.04.2015 року, що ОСОБА_2 товар (ПВХ конструкції) не отримала (а.с. 42-43).

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання договору споживчого кредиту таким, що не відбувся, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка дотримуючись приписів ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у встановлені строки звернулася до відповідача із заявою про відкликання згоди на укладення договору споживчого кредиту.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд, на підставі норм ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною першою ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, на яких відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України покладений обов'язок довести допустимими і належними доказами ті обставини, на які вони посилаються в обгрунтування чи заперечення позовних вимог.

З тексту позовної заяви, а саме з її прохальної частини, вбачається, що ОСОБА_2 прохала визнати договір про надання споживчого кредиту саме таким, що «не відбувся», а не «не укладеним», як апелянт зазначає про те в апеляційній скарзі.

Матеріали справи не містять відомостей про зміну позивачем своїх позовних вимог.

З огляду на викладене, не знаходять свого підтвердження доводи апелянта про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог визнавши договір про надання споживчого кредиту таким, що не відбувся.

Разом з тим, навіть з урахуванням ухвали суду першої інстанції про виправлення описки від 23 серпня 2016 року (а.с. 150), колегія суддів дійшла до висновку про необхідність змінення мотивувальної частини оскаржуваного рішення, шляхом виключення з його мотивувальної частини восьмого, дев`ятого та десятого абзаців другого аркушу рішення, з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права ч.ч. 1,5 ст. 216 ЦК України.

Також, апелянт стверджував, що при проголошення вступної та резолютивної частин рішення головуючим суддею було оголошено, що оскаржуваний договір визнано судом «не укладеним», про таке твердження ОСОБА_2 є хибним, адже прослухавши аудіо запис судового засідання від 05.10.2015 року, колегією суддів з`ясовано, що головуючим було проголошено саме «визнати договір таким, що не відбувся».

На підставі викладеного, керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2015 року - змінити виключивши з його мотивувальної частини восьмий, дев`ятий та десятий абзац на другому аркуші.

У іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді : А.І. Дорош

Т.В. Одринська

З оригіналом згідно: Л.М. Хіль