14.04.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/78/17
провадження №2/533/76/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лизенко А.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

секретаря судового засідання Кумака А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Козельщинської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь держави надміру виплачених коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, у розмірі 15832,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з 23.02.2015 року зареєстрована як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно заяви відповідача їй було виплачено за період з 01.02.2015 року по 28.08.2016 року щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, на загальну суму 15832,98 грн.

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №505, із змінами та доповненнями (надалі Порядок), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

При проведенні перевірки встановлено, що відповідач фактично проживає в будинку, належному на праві власності її чоловіку ОСОБА_3, за адресою: с.Ганнівка, вул.Колгоспна, буд.3.

Відповідач не повідомила про зазначений факт при поданні заяви або пізніше.

Відповідно до п.11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надав аналогічні пояснення.

В судовому засіданні відповідач позов не визнала. Пояснила, що дійсно з 1976 року по теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3. Однак, з 2001 року вони фактично проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, оскільки чоловік в 2001 році переїхав на постійне проживання до будинку, який отримав у спадок від своєї матері, за адресою: с.Ганнівка, вул.Колгоспна, буд.3. Вона останній раз була в с.Ганнівка в 1998 році. До 2008 року вона проживала в м.Київ, потім переїхала до м.Донецьк, де проживала у власному будинку. З чоловіком не спілкувалась. В лютому 2015 року у звязку із активними бойовими діями в зоні АТО вимушено переїхала разом із донькою та її чоловіком в с.Ганнівка, оскільки там по вул.Садова був вільний будинок двоюрідної сестри її чоловіка. ОСОБА_3 не хотів, щоб вони поселились в його будинок. Але в подальшому він запропонував їй умови: він надає їй вільну кімнату у своєму будинку, а вона доглядає господарство, оскільки в нього поганий стан здоровя (80 років). Вона погодилась та в травні 2015 року переселилась до нього. Проживають окремо в різних кімнатах, шлюбні відносини не підтримують.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зареєстрованим місцем проживання відповідача є м.Донецьк, пров.Покришева, буд.21 (а.с.32). Власником вказаного будинку є, в тому числі, відповідач (а.с.41).

З 15.05.1976 року відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с.32, 63).

ОСОБА_3 з 2007 року є власником житлового будинку за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, село Ганнівка, вул.Колгоспна, буд.3 (а.с.43, 44, 81-83).

Згідно довідки Лутовинівської сільської ради ОСОБА_3 проживає без реєстрації в селі Ганнівка з 2001 року (а.с.85).

Згідно довідки Лутовинівської сільської ради ОСОБА_2 не проживала в період з 2001 року по 2015 рік в селі Ганнівка в будинку ОСОБА_3 за адресою: с.Ганнівка, вул.Колоскова (Колгоспна), 3 (а.с.84).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, донька відповідача та ОСОБА_3, показала, що її батьки не живуть разом з кінця 90-х років. З початку 2000-х років батько проживає в селі Ганнівка у будинку, який залишився йому від його матері ОСОБА_5 Її мати, відповідач, останній раз була в селі Ганнівка наприкінці 90-х років, ще до фактичного розлучення, з того часу мати з батьком не спілкувалась. Батько, в свою чергу, з 2001 року не приїздив до м.Донецька. 20.02.2015 року вона, її чоловік, та її мати внаслідок бойових дій переїхали до села Ганнівка в будинок родички батька - ОСОБА_6, в якому мешкали до травня 2015 року, сплачували за електроенергію, газ. Будинок був нежитловий, оскільки господиня отримала його у спадок та в ньому ніколи не проживала. Свідок жила в цьому будинку до січня 2017 року, потім переїхала в сел.Козельщину. Її мати переїхала жити до батька в травні 2015 року, оскільки останній запропонував це, щоб мати доглядала за господарством.

З 23.02.2015 року відповідач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, з адресою фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (18, 19).

Відповідач визнає, що з травня 2015 року фактично проживає в будинку ОСОБА_3 за адресою: с.Ганнівка, вул.Колоскова (Колгоспна), 3.

23.02.2015 року, 27.08.2015 року, 29.02.2016 року, 23.08.2016 року відповідачем подавались за встановленою формою заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.21-24). У відповідній графі вказаних заяв зазначено одного адресата допомоги - відповідача, в графі «наявність у будь-кого з членів сімї житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована…» - підкреслено «ні».

Позивачем прийнято відповідні рішення про призначення допомоги (а.с.25-27). Фактично виплачено, що визнається відповідачем, суму 15832,98 грн за період лютий 2015 року серпень 2016 року (а.с.49).

08.09.2016 року представниками позивач складено акт про те, що відповідач фактично проживає разом із своїм чоловіком за адресою: село Ганнівка, вул.Колгоспна, буд.3 (а.с.29).

В цей же день складено акт про виявлену неповну інформацію та надмірно сплачені кошти (а.с.28).

19.09.2016 року позивачем відмовлено у подальшому призначенні допомоги (а.с.47, 48).

Підстави, порядок, розмір виплати допомоги особам, які переміщені з тимчасово окупованої території України врегульовано Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №505, із змінами та доповненнями (надалі Порядок).

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №505, із змінами та доповненнями (надалі Порядок), грошова допомога не призначається:

- у разі, якщо будь-хто з членів сім'ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції (в редакції станом на дату подання відповідачем першої заяви 23.02.2015 року);

- коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (в редакції постанови КМУ №212 від 31.03.2015 року).

Порядком не визначено поняття «сімя», «член сімї».

В свою чергу, відповідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

За вказаних обставин суд вважає, що між відповідачем та ОСОБА_3 станом на час подання першої заяви, тобто 23.02.2015 року буди очевидно відсутні такі ознаки сімейних відносин як спільне проживання, спільний побут, взаємні права та обовязки. Формальне перебування у зареєстрованому шлюбі не може кваліфікувати осіб як членів однієї сімї.

Щодо подальшого отримання допомоги, під час спільного проживання в одному будинку, ведення спільного господарства суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень.

Відповідно до п.5 Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї подає заяву. У заяві зазначаються відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги.

Як встановлено судом, відповідач визначала при поданні заяви вперше, та при поданні наступних своїх заяв, лише саму себе як склад сімї, та отримувала розмір допомоги лише на саму себе в сумі 884 грн щомісячно. Тобто, позивач не отримувала допомоги на іншого члена сімї, який має житло в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

Таким чином, на думку суду, за даних обставин, відсутній факт надмірно сплачених позивачем коштів.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.3, 15, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Управління соціального захисту населення Козельщинської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Лизенко

Повний текст рішення складено

та підписано 14.04.2017 року