Справа № 297/2445/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 квітня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.,

суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі в справі - ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 09 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Бадалівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановила:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовну вимогу обґрунтовував тим, що 29.01.2016 року помер його дядько ОСОБА_3. На випадок своєї смерті дядько заповіту не залишав, а тому він є єдиним спадкоємцем за законом. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав йому повідомили, що ним пропущено строк для прийняття спадщини. Даний строк ним пропущено фактично на два місяці через те, що його неправильно проінформували про порядок оформлення спадщини. Він людина необізнана і фактично весь час знаходиться за кордоном, а тому, випадково пропустив даний строк. Посилаючись на викладене, просив суд визначити йому додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини за померлим дядьком ОСОБА_3.

Рішенням Берегівського районного суду від 09 листопада 2016 року даний позов задоволено.

На дане рішення, особа, яка не брала участі в справі - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що вона є спадкоємцем померлого і прийняла спадщину за ним, а тому повинна була бути залучена у якості відповідача по справі. Вказує, що обставини наведені у позовній заяві не свідчать про поважність пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить її відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2016 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Заповіту на випадок своєї смерті померлий не залишав.

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за правом представлення (племінник померлого), однак у визначений Законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотконтори не подавав, що підтверджується листом Берегівської державної нотаріальної контори (а.с.4).

Задовольняючи позову суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає до кого предявити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Предявляючи даний позов, ОСОБА_2 в якості відповідача зазначив ВК Бадалівської сільської ради. В процесі розгляду справи, в порядку ст. 33 ЦПК України, не здійснювалася заміна відповідача чи залучення до справи співвідповідача.

В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Однак, як слідує з матеріалів справи, спадщину за померлим ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_1, як спадкоємець пятої черги (двоюрідна сестра померлого), шляхом подачі відповідної заяви до Берегівської державної нотаріальної контори (а.с.30).

При цьому колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_2 у запереченні на апеляційну скаргу на те, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини з порушенням ч. 2 ст. 1270 ЦК України, оскільки з аналізу даної норми слідує, що встановлений нею тримісячний строк є лише додатковою гарантією для забезпечення прав спадкоємців, виникнення права на спадщину яких залежить від певних обставин. Однак, даною нормою не зобовязано таких спадкоємців подавати заяву про прийняття спадщини виключно після виникнення у них права на спадщину та не заборонено приймати спадщину протягом загального шестимісячного строку визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Таким чином, твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 слід було приймати спадщину лише після неприйняття спадщини ним (після спливу шестимісячного строку), ґрунтуються на неправильному тлумаченні ч. 2 ст. 1270 ЦК України.

Таким чином, на момент предявлення даного позову існував спадкоємець, який прийняв спадщину за померлим ОСОБА_3, а відтак такий позов повинен був предявлятися саме до нього.

Вказане свідчить про те, що даний позов предявлено до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні.

При цьому в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідачів в порядку ст. 33 ЦПК України, а відтак виходячи з повноважень апеляційного суду визначених ст. 307 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права, та ухвалити по даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню удовий збір у розмірі 606,33 грн., понесений останньою за подачу апеляційної скарги.

Отже, керуючись нормами статей 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд,

рішив:

апеляційну скаргу особи, яка не брала участі в справі - ОСОБА_1, задоволити.

Рішення Берегівського районного суду від 09 листопада 2016 року, скасувати, ухваливши в справі нове судове рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову до Виконавчого комітету Бадалівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 606,33 гривень, судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Суддя-доповідач

Судді