Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3958/16-ц
Провадження № 2/191/301/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бондаренко Г.В.
за участю секретаря Яніної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності реєстровий №3861 від 18.10.1979 р., який 20.02.1981 року був зареєстрований Синельниківським МБТІ належить домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Пушкіна будинок 4-а, смт. Іларіонове, Синельниківський район Дніпропетровська область. На сьогоднішній день в будинку зареєстровані позивач, відповідач ОСОБА_2, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач ОСОБА_2 в будинку 4-а по вул. Пушкіна, смт. Іларіонове, Синельниківського району Дніпропетровської області не проживає з липня 1992 року, він не є членом її сімї, оскільки в квітні 1993 року шлюб було розірвано Новоанівським районним судом РФ. Позивач вважає, що дії відповідача порушують її права як власника будинку. На її прохання знятись з реєстрації добровільно, відповідач не відреагував та не відповів. Окрім того позивач зазначає, що вона є пенсіонеркою і має невеликій дохід, а реєстрація відповідача ставить їй у тяжке матеріальне становище. Просить визнати ОСОБА_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком 4-а по вулиці Пушкіна, смт. Іларіонове, Синельниківського району Дніпропетровської області.
До початку судового засідання представник позивач ОСОБА_5 надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити не заперечує проти заочного розгляду справи.
У відкрите судове засідання відповідач не зявився за невідомих суду причини, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення, які є в матеріалах справи. Відповідно до абзаців 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
В матеріалах справи є договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності реєстровий №3861 від 18.10.1979 р., який 20.02.1981 року був зареєстрований Синельниківським МБТІ належить домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Пушкіна будинок 4-а, смт. Іларіонове, Синельниківський район Дніпропетровська область з якого вбачається, що ОСОБА_1 належить право приватної власності на житловий будинок(а.с.4).
В матеріалах справи є довідка про склад сім'ї видана 01.08.2016 року головою Іларіонівської селищної ради, а також акти про не проживання з яких вбачається, що в будинку за вказаною адресою проживають: позивач ОСОБА_1, її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але не проживає за вищезазначеною адресою(а.с.19-22).
Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
При цьому суд вважає необхідним зазначити, що оскільки право користування чи позбавлення права користування житлом повязано з правом відповідача на житло, наряду з вказаними нормами цивільного законодавства України, до виниклих правовідносин слід застосувати норми житлового законодавства України.
Згідно ч.2,3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть.
Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003 року Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Реєстрацією відповідача в належному позивачу на праві власності будинку порушуються її законні права та інтереси. Несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №4-а вул. Пушкіна, смт. Іларіонове Синельниківського району, Дніпропетровської області, оскільки відповідач не проживає у вищевказаному житловому будинку більше одного року без поважної причини.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 72, ст.317, 319,405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити .
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в домоволодінні №4-а, по вул. Пушкіна, смт. Іларіонове Синельниківського району, Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, понесені нею судові витрати по справі у розмірі 551(пятсот пятдесят одна) грн. 20 копійок.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: ОСОБА_6