БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/52/17
Справа № 356/2047/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2017 Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючий суддя Капшученко І. О.,

при секретарі Мамей Н. І., Гонтар Н. І.

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 спілки "СуперКредит" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № СК-15/0003/16/15/04 від 03.02.2016 у сумі 6442,28 грн., з яких 3459,05 грн. - заборгованість за кредитом; 1488,80 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом станом на 18.11.2016; 1494,43 грн. - заборгованість за пенею, нарахованою за період з 21.05.2016 по 18.11.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач порушив умови кредитного договору, не виконує свої зобовязання перед позивачем. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, тому позивач просить стягнути суму заборгованості та судові витрати з відповідача на свою користь.

10.01.2017 через канцелярію Березанського міського суду Київської області надійшло заперечення відповідача по справі з вказівкою на те, що ОСОБА_2 не є членом ОСОБА_1 спілки «СуперКредит», так як не має ознаки членства в спілці, передбаченої статутом кредитної спілки, а саме членства в Всеукраїнській громадській організації «Право та обовязок». Відтак, кредитний договір № СК-15/0003/16/15/04 від 03.02.2016 є нікчемним. Окрім того, відповідачка вказувала, що кредитна спілка є неприбутковою організацією та не має ліцензії Національного банку України на здійснення банківської діяльності та отримання прибутку від кредитування фізичних осіб (а.с.27-29).

08.02.2017 через канцелярію Березанського міського суду Київської області надійшли письмові пояснення на заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості з додатками, в яких позивач спростовує обставини, наведені відповідачем в її запереченні.

В судовому засіданні відповідач позов визнала частково, а саме в частині сплати основного боргу за кредитним договором, проте не визнала вимоги позивача щодо сплати відсотків за користування кредитом та суми нарахованої пені.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в своїй позовній заяві та надісланих поясненнях на заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості просив розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2016 між позивачем та та членом ОСОБА_1 спілки "Супер Кредит", ОСОБА_2 було укладено ОСОБА_1 договір № СК-15/0003/16/15/04. За умовами договору відповідач отримав фінансовий кредит у розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості відповідно до умов цього Договору зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 78% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.4).

Як встановлено, позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредит в сумі 5000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2070 від 04.02.2016, розрахунком заборгованості за договором станом на 18.11.2016 (а.с.3,7).

У судовому засіданні відповідач не заперечував, той факт, що отримав кредиту розмірі 5000 гривень, крім того, вказав, що вже частово погасив борг, що виник за кредитним зобовязанням, але доказів даного факту надано не було.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п. 2.4.2 ОСОБА_1 договору № СК-15/0003/16/15/04 від 03.02.2016 - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його користування на умовах, передбачених розділом 3 цього договору.

Згідно підпунктом «а» п. 2.1.3 ОСОБА_1 договору № СК-15/0003/16/15/04 від 03.02.2016 - у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або сплати процентів більш ніж на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів.

Пунктом 3.4 ОСОБА_1 договору № СК-15/0003/16/15/04 від 03.02.2016 передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кредиту, погоджених сторонами в Таблиці 1 до п. 3.3 цього Договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитодавцю пеню за кожний день прострочення в розмірі 1 % від простроченої заборгованості по сплаті кредиту.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 ЦК України, відповідач повинен виконувати зобовязання належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України.

Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються.

В частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Станом на 18.11.2016 відповідач ОСОБА_2 має невиконані зобовязання перед ОСОБА_1 спілкою «СуперКредит», заборгованість склала 6442,28 грн. згідно кредитного договору № СК-15/0003/16/15/04 від 03.02.2016, з яких: 3459,05 грн. - заборгованість за кредитом; 1488,80 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом станом на 18.11.2016; 1494,43 грн. - заборгованість за пенею, нарахованою за період з 21.05.2016 по 18.11.2016.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач повернув кредит та сплатив відсотки за користування, а також суму нарахованої пені, інших доказів відповідачем надано не було.

Водночас суд критично розцінює доводи відповідача, наведені в наданих суду запереченнях проти позову.

Зокрема, вказівка на нікчемність кредитного договору № СК-15/0003/16/15/04 від 03.02.2016 у зв'язку з тим, що відповідач не є членом ОСОБА_1 спілки «СуперКредит», так як не має ознаки членства в спілці, передбаченої статутом кредитної спілки, а саме членства у Всеукраїнській громадській організації «Право та обовязок», спростовується заявою ОСОБА_2 про прийняття в члени Всеукраїнської організації «Право та обовязок» від 28.12.2015, протоколом засідання Правління Всеукраїнської громадської організації «Право та обовязок» № 237 від 28.12.2015, відповідно до якого ОСОБА_2 було прийнято в члени вказаної організації, заявою ОСОБА_2 про прийняття в члени ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» від 30.12.2015, протоколом засідання правління ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» № 279 від 30.12.2015, яким відповідача було прийнято в члени кредитної спілки, а також прибутковими касовими ордерами № 744/15 та № 745/15 від 30.12.2015, відповідно до яких ОСОБА_2 сплатила вступний та обовязків пайовий внесок до ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» (а.с. 31-37). Окрім того, згідно преамбули до кредитного договору № СК-15/0003/16/15/04 від 03.02.2016, підписаного відповідачем, стороною-позичальником вказаного договору є член ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» ОСОБА_2 (а.с.4).

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З урахуванням положень абз. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Презумпція правомірності правочину передбачена статтею 204 ЦК України, у відповідності до положень якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Разом з тим, статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч.2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір, укладений з недодержання письмової форми, є нікчемним.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідачем не надано доказів, нікчемності спірного правочину, тому позиція відповідача, щодо нікчемності кредитного № СК-15/0003/16/15/04 від 03.02.2016, є необгрунтованою та безпідставною.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх обєднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про кредитні спілки», майно кредитної спілки формується за рахунок, зокрема, плати за надання своїм членам кредитів та інших послуг, а також доходів від провадження інших видів статутної діяльності, а частиною 1 статті 21 цього Закону передбачено право кредитної спілки відповідно до статуту надавати кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.

ОСОБА_1 спілка має право, зокрема, самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою; види кредитів, що надаються кредитною спілкою, умови надання

та строки повернення кредитів; способи забезпечення кредитних зобов'язань, вимоги щодо забезпечення погашення кредитів (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про кредитні спілки»).

Відтак, з системного аналізу норм Закону України «Про кредитні спілки» випливає право вказаних організацій, зокрема і ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» надавати кредити своїм членам, самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою; умови надання

та строки повернення кредитів; способи забезпечення кредитних зобов'язань, чим спростовується вказівка відповідача на те, що не має права отримувати відсотки за користування кредитом, пеню та штрафи, так як є неприбутковою організацією.

Щодо посилань відповідача на відсутність ліцензії Національного банку України на здійснення банківської діяльності та отримання прибутку від кредитування фізичних осіб, суд прийшов до наступних висновків.

За правилом п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовою, зокрема, вважається послуга з надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операція з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий кредит - це кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Відповідно до правила, встановленого ч. 1 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», право на здійснення операцій з надання фінансових послуг належить фінансовим установам, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичним особам суб'єктам підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа.

Відповідно до ст. 34 цього Закону регламентовано обов'язковість ліцензування діяльності у сфері фінансових послуг, зокрема, надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів.

Відповідно до п. 1.1. розділу І Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг, затверджених Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 02 грудня 2003 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2003 року (далі - Ліцензійні умови), залучені кошти - це грошові кошти, залучені кредитними спілками від банків, інших установ та організацій, крім коштів об'єднаних кредитних спілок, залучених кредитними спілками, що є їх членами та коштів спільних фінансових фондів асоціацій кредитних спілок, утворених їх членами. До залучених коштів не

відносяться внески членів кредитних спілок, що спрямовуються на

формування капіталу кредитних спілок.

З урахуванням положень абз. 4 п. 1.2 Ліцензійних умов, діяльність кредитної спілки з надання фінансових кредитів за

рахунок капіталу кредитної спілки, а також коштів об'єднаних

кредитних спілок, залучених кредитною спілкою, що є їх членом, та

коштів спільних фінансових фондів асоціацій кредитних спілок,

утворених їх членами, не потребує отримання ліцензії.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії кредитної спілки на момент укладення спірного кредитного договору були правомірними та не потребували отримання ліцензії.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, позовні вимоги кредитної спілки «СуперКредит» є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 204, 207, 215, 525-526, 627,1050,1054,1055ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 спілки "СуперКредит" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, Житловий масив Садовий 3 кв.2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» (м. Київ, пр-т П. Григоренка,39Б. офіс123 ) 3459 (три тисячі чотириста пятдесят девять) гривень, 05 копійок заборгованості по сплаті тіла кредиту; 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 80 копійок заборгованість по відсотках за користування кредитом станом на 18.11.2016; 1494 (одна тисяча чотириста девяносто чотири) гривні 43 копійки заборгованість по сплаті пені за користування кредитом за період з 21.05.2016 по 18.11.2016, всього 6642 (шість тисяч чотириста сорок дві) гривні 28 копійок. Стягнути Стягнути з ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, Житловий масив Садовий 3 кв.2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 спілки «СуперКредит» (м. Київ, пр-т П. Григоренка, 39Б. офіс123 ) судовий збір 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. О. Капшученко