Номер провадження: 22-ц/785/2724/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Станкевича В.А.

суддів Цюри Т.В.

ОСОБА_2

при секретарі Лопотан В.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_4, про стягнення 191375,97 грн., за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року про забезпечення позову, -

встановила:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, про стягнення коштів у сумі 191 375,97 грн. у звязку з безпідставним утриманням коштів відповідачем, перерахованих як залишок від реалізації майна за результатами електронних торгів, які скасовано судом, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Подільського міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1516/4671/2012, виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7 257грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., а також витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 77грн.57коп., а всього 7 834 грн.57коп.

В ході примусового виконання зазначеного виконавчого листа відділом ДВС було звернуто стягнення на належне боржнику майно трикімнатну квартиру № 7, розташовану за адресою по вул.5 0 років Жовтня №109 в м. Котовську Одеської області. З метою забезпечення виконання рішення суду вказане арештоване майно боржника було передано на реалізацію.

Відповідно до протоколу № 5902 лот. № 5132 3-х кімнату квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 продано за ціною 204 220 грн., переможцем електронних торгів визначено ОСОБА_4.

10.10.2014р. від ОСОБА_4 на депозитний рахунок відділу ДВС надійшли грошові кошти у розмірі 194 099,00грн. (ціна продажу майна за вирахуванням суми сплаченого гарантійного внеску).

Державним виконавцем було розподілено кошти, що надійшли на депозитний рахунок відділу ДВС та розпорядженням №41276376/В-11 повернуто на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 191 375,97 грн., які було перераховано на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 в ПАТ КБ «Приват банк» за платіжним дорученням №2600 від 09.10.2015р.

21.12.2015р. на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області набрало законної сили рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.04.2015р. у справі 505/4751/14-ц, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково: визнано незаконними електронні торги від 08.10.2014р. по лоту 5132, щодо продажу квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2; визнано незаконним та скасовано протокол №5902 від 08.10.2014р., щодо проведення електронних торгів продажу квартири; визнано незаконним та скасовано акт державного виконавця ВДВС Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 03.11.2015р. про проведені електронні торги; визнано незаконним та скасовано акт державного виконавця ВДВС Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 19.01.2015р. про проведені електронні торги.

Таким чином, у судовому порядку було скасовано результати електронних торгів та підставу відповідно до якої кошти були перераховані відповідачці. На даний час ОСОБА_3 залишається власником зазначеної квартири та продовжує утримувати і користуватися, без достатньої правової підстави, коштами у сумі 191 375,97грн., які підлягають поверненню на рахунок відділу ДВС для обліку депозитних сум для подальшого перерахування особі, яка сплатила кошти за купівлю квартири ОСОБА_4.

Відділом ВДВС вчинялися багаторазові спроби мирного врегулювання спору з відповідачкою, та забезпечення добровільного повернення безпідставно утримуваних коштів, однак на теперішній час кошти від ОСОБА_3 на депозитний рахунок відділу ДВС не надходили, а поштова кореспонденція, яка направляється на адресу ОСОБА_3, зазначену у виконавчому документі, та на адресу місцезнаходження квартири, відповідачем не отримується, що і спонукало позивача на звернення до суду.

Одночасно із позовною заявою, позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою : АДРЕСА_3, оскільки дана квартира є майном відповідачки, на яке можливо звернути стягнення у випадку задоволення позову, а відповідач на теперішній час може безперешкодно здійснити відчуження зазначеного майна, так як невжиття таких заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення позову.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки відповідно до змісту ст.153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову, поданої разом з позовною заявою, проводиться одразу після відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року заява Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про забезпечення позов задоволена.

До розгляду спору по суті та винесення рішення у цій справі, накладений арешт на квартиру яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Подільськ (Котовськ), вул. Соборна (50 років Жовтня)АДРЕСА_4, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, заборонивши їй проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням вказаної квартири, що належать їй на праві власності, до вирішення спору за пред'явленим позовом.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах скарги і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів вбачається, що позивачем на рахунок відповідача у ПАТ КБ «Приватбанк» перераховані кошти в сумі 191 375,97 грн., а також намагання позивача врегулювати спору позасудовому порядку (а.с. 22-26)

Оскільки сума, заявлена в позовних вимогах значна, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що в разі задоволення позовних вимог реалізація майна - квартири яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Подільськ (Котовськ), вул. Соборна (50 років Жовтня)АДРЕСА_4, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Що стосується посилань на те, що позовні вимоги заявлені безпідставно, то зазначені обставини перевіряються судом в ході судового розгляду та вирішуються при ухваленні рішення.

Щодо заперечень стосовно того, що зазначена ухвала перешкоджає реалізувати права власності на майно, то вона не перешкоджає користуватися майном, а тільки обмежує можливість його реалізації та носить тимчасовий характер.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги переконливими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 304, 307, ч. 1 п. 1 ст. 312, 313, ч. 1 п. 4 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді : Т.В. Цюра

ОСОБА_2