Провадження №2/751/244/17
Рішення

Іменем України

04 квітня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

при секретарі Гвоздь К. Є.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом виселення,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить усунути перешкоди у користуванні належним йому на праві власності нерухомим майном, шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.2016 року. За вказаною адресою проживає його син ОСОБА_2, який був зареєстрований 06.04.2004 року колишнім власником квартири ОСОБА_4 Зазначає, що на даний час у нього склались складні відносини з відповідачем, оскільки останній пиячить у належній йому квартирі, порушує тишу і спокій, вчиняє сварки, з боку відповідача були здійснені дії по псуванню його майна, яке мається в квартирі. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виселитись з квартири, однак останній відмовляється. Вказує, що оскільки закон не передбачає у випадку зміни власника будинку перехід прав і обов»язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім»ї колишнього власника, а відповідач не є членом сім»ї, то він підлягає виселенню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові та наявні в матеріалах справи докази. Додатково пояснила, що юридичними підставами виселення відповідача є норми статтей 150 ЖК України та 391 ЦК України.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав :

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є рідним батьком відповідача ОСОБА_2

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.04.2016 року, ОСОБА_4, яка померла 12.12.2014 року, заповіла своєму сину ОСОБА_2 належну їй на праві власності квартиру 58, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Козацькій в будинку 44 (а.с.5).

Відповідно до відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.

6-7) позивач ОСОБА_2 є власником АДРЕСА_3.

Згідно довідки паспортної служби КП «Новозаводське» Чернігівської ради №2408 від 27.04.2016 року, позивач ОСОБА_2, власник, зареєстрований в квартирі з 2010 року. Відповідач ОСОБА_2, син, дійсно проживає і постійно зареєстрований в квартирі з 2004 року та іншого житла не має. (а.с.8).

Відповідно до ст.47 Конституції України, це ж положення закріплено і в ч.4 ст.9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Як роз'яснено в пункті 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Суд не бере до уваги твердження представника позивача, що з моменту смерті ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2 втратив право користування даною квартирою та повинен бути виселений без надання іншого жилого приміщення, оскільки нормами Житлового та Цивільного Кодексів України підстава виселення після набуття права власності на житлове приміщення щодо членів сім»ї відчужувача, не передбачена.

Відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В даному судовому засіданні суду не надано жодного доказу того, що відповідач ОСОБА_2 порушив права позивача щодо його власності. Суду не надано доказів про те, що у відповідача є інше житло.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову , оскільки встановлено, що правові підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення відповідача ОСОБА_2 без надання йому іншого житла відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57-62, 64, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, суд,

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, для осіб, які брали участь у справі , але не були присутні під час його проголошення в той же строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя С. М. Ченцова