УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват-Плюс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват-Плюс» на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват-Плюс» (далі - ТОВ «Компанія «Приват-Плюс») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 6 березня 2010 року між ним та ОСОБА_4 був укладений договір із додатками № 1, 2, 3, предметом якого є надання останньому послуг, спрямованих на придбання товару, а саме: будівельних матеріалів вартістю 40 тис. грн з умовою сплати щомісячних платежів.

Виконання зазначеного зобов'язання було забезпечено договором поруки від 14 липня 2010 року, укладеним між товариством та ОСОБА_5, ОСОБА_6

Внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов'язань виникла заборгованість у розмірі 48 155 грн 25 коп., яку ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» просило стягнути солідарно із відповідачів.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2016 року позов ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» заборгованість за договором від 6 березня 2010 року № 000930 у сумі 47 430 грн 79 коп., з яких: основана сума заборгованості - 39 525 грн 66 коп., штраф - 7 905 грн 13 коп.

Стягнуто із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» по 362 грн 23 коп. штрафу з кожного.

Стягнуто із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» судові витрати в розмірі по 406 грн із кожного.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22 липня 2016 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2016 року в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_5 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову ТОВ «Компанія «ПриватПлюс» у задоволенні позову.

Рішення в частині розподілу судових витрат змінено.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» по 609 грн із кожного.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Компанія «Приват-Плюс», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення із ОСОБА_5 на користь ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» заборгованості та ухвалюючи у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 525-527, 530, 553, 554, 559 ЦК України, належним чином оцінивши наявні у справі докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що порука відповідачки за договором від 14 липня 2010 року припинена.

Колегія погоджується з таким висновком.

Із матеріалів справи вбачається, що 14 квітня 2015 року ОСОБА_5 особисто отримала вимогу ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» про погашення заборгованості у сумі 8 693 грн 52 коп. у десятиденний строк із попередженням, що в разі несплати цих коштів заборгованість буде стягнута достроково у повному розмірі (а.с. 11, 17).

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за договором, позивач згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання і протягом шести місяців, починаючи від цієї дати повинен був пред'явити позов до поручителя, тобто до 24 жовтня 2015 року.

Даний позов пред'явлений до суду 16 листопада 2015 року.

Отже, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що право вимоги кредитора до ОСОБА_5 є втраченим у зв'язку з припиненням її поруки.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року № 6-1265цс16 та від 9 листопада 2016 року № 6-2251цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «Компанія «Приват-Плюс» до ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують ізводяться до оцінки доказів, однак відповідно дост. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват-Плюс» відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик