Справа № 587/1808/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 68850 грн. 79 коп., яка виникла в звязку з заборгованістю відповідача по сплаті аліментів у розмірі 14825 грн. 43 коп.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив повністю звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в сумі 14825 грн. 43 коп., мотивуючи тим, що дана заборгованість виникла не з його вини.

В судовому засіданні представник позивачки позову підтримав у повному обсязі та заперечував проти зустрічного позову ОСОБА_2

Відповідач за первинним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечував та підтримав свій позов про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первинний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 03 вересня 2005 року між ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2010 року шлюб між сторонами було розірвано та вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку.

Виконавчий лист отриманий позивачкою у Ковпаківському районному суді м. Суми на підставі зазначеного рішення суду був пред'явлений до виконання.

Відповідно до ст. 195 СК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості.

Проте, відповідач ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, аліменти сплачує несвоєчасно без поважних причин, в результаті чого у нього утворилась заборгованість.

Згідно довідки-розрахунку, складеної державним виконавцем 06.06.2016 року, заборгованість відповідача зі сплати аліментів складається з наступних сум, які виникли: станом на 09.04.2015р. 8800,74 грн., за квітень 2015р. (з 09.04.2015р.) 1134,60 грн., за травень 2015р. 1407,70 грн., за червень 2015р. 1608,80 грн., за січень 2016р. 1309,50 грн.; за березень 2016р. 564,09 грн., а загалом 14825,43 грн. (а.с. 4).

Виходячи з положень ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Посилання ОСОБА_2 на те, що заборгованість по сплаті аліментів у нього виникла не з його вини, так як він мав мінливий дохід, а також перебував на лікуванні, і деякий час не мав можливості сплачувати аліменти, суд вважає необґрунтованими.

Так, ОСОБА_2 не надав суду доказів того, що він перебував на лікуванні та тимчасово не міг сплачувати аліменти, а також не обґрунтував, чому він не займався роботою, завдяки якій мав би можливість погасити заборгованість по аліментам.

Отже, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 за період з липня 2015р. по березень 2016р. сплачувались лише поточні аліментні платежі, а заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла раніше, не погашалась, розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів, визначених за період з 09.04.2015р. по 01.04.2016р. станом на день звернення позивачки до суду (09.09.2016р.) буде помісячно таким:

за борг станом на 09.04.2015р.: 8800,74 грн. х 1% х 520 днів = 45763,85 грн.;

за квітень 2015р. (з 09.04.2015р.): 1134,60 грн. х 1% х 499 днів = 5661,65 грн.;

за травень 2015р.: 1407,70 грн. х 1% х 467 днів = 6573,96 грн.;

за червень 2015р.: 1608,80 грн. х 1% х 437 днів = 7030,46 грн.;

за січень 2016р.: 1309,50 грн. х 1% х 222 днів = 2907,09 грн.;

за березень 2016р.: 564,06 грн. х 1% х 162 днів = 913,78грн.

Таким чином, загальна сума неустойки (пені) складає 68850,79 грн.

На даний час ОСОБА_2 сплачує лише поточні аліментні платежі, а існуючу заборгованість по аліментам не погашає.

Разом з тим, враховуючи матеріальне становище ОСОБА_2 та його життєві обставини, які склалися на даний час, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 2 ст. 196 СК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Так, згідно довідок про доходи, що були надані ОСОБА_2 до суду, він має мінливі та невисокі доходи, а також відповідно до довідки за місцем проживання на його утриманні перебуває матір похилого віку, яка проживає разом з ним (а.с. 18-23).

Враховуючи вищезазначене і те, що сума неустойка в даному випадку перевищує сам розмір заборгованості та відповідач не визнає суму неустойки, суд вважає, що ОСОБА_2 справедливо буде присудити до стягнення суму неустойки, що дорівнює сумі заборгованості, тобто 14825 гривень 43 копійок.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 необхідно відмовити в звязку з його необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 14825 (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять пять) гривень 43 копійки.

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити в звязку з його необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) гривень судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін