Справа № 569/463/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Кучиної Н.Г.

при секретарі - Довбенко Г.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 17 жовтня 2003 року перебуває в шлюбі з відповідачем, та від шлюбу мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що з відповідачем припинені будь-які шлюбні відносини, а добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитись не вдалося. Станом на сьогоднішній день відповідач працює комірником у ПП "Спіріт Захід", однак відомостей про розмір його доходів у неї немає.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позові.

Відлповідач позов визнав повністю, не заперечив проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від його доходу

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис № 1565, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 068681.

Свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №170183, актовий запис №230 підтверджується, що батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов"язків по відношенню до дитини.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя.

Статтею 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитну не може бути меншим, ніж 30 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу.

Статтею183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом також встановлено, відповідач офіційно працевлаштований та має регулярний дохід, що стверджується довідкою про доходи від 25.01.2017 року №5 виданої ПП "Спіріт Захід", згідно якої ОСОБА_3 працює в ПП "Спіріт Захід" за посадою - комірник. Загальна сума доходу з липня 2016 по грудень 2016 року становить 10185,97 грн..

На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 182, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме про доцільність стягнення їх у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку ( доходів ) боржника, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Такий розмір аліментів, суд вважає реально можливим для їх сплати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів ), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.01.2017 року до його повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету 640 ( шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя -