АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7477/16-ц Номер провадження 22-ц/786/760/17Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Хіль Л.М.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.,

за участю секретаря: Колодюк О.П.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника позивача адвоката ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про усунення перешкод у праві користування нерухомим майном та зобов`язання вчинити певні дії,

зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільній частковій власності,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що згідно договору дарування від 13.05.2016 року вона набула право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, а також, на ? частину квартири АДРЕСА_2.

Її батько ОСОБА_7 08.07.2016 року подарував відповідачці ? частину квартири АДРЕСА_3, а 06.07.2016 року ? частину квартири АДРЕСА_4.

Позивачка вказала, що з того часу, як ОСОБА_6 отримала у власність ? частину вказаних квартир, вона не пускає її до квартири, чим перешкоджає у користуванні належним їй на праві власності майном. На вказаних квартирах відповідачка змінила замки, ключі в добровільному порядку відповідачка не дає. Вищевказані квартири вона передала у найм третім особам без її згоди, всі доходи від передавання майна в оренду третім особам отримує виключно сама.

Також вказувала, що і відповідач ОСОБА_4 чинить їй перешкоди в користуванні вказаними вище квартирами

З огляду на викладене, з урахуванням уточнень, прохала зобов`язати ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_4, не чинити їй перешкод у користуванні вказаними вище квартирами; заборонити ОСОБА_6 зламувати, змінювати замки вхідних дверей у вказаних квартирах, без її письмової згоди вселяти та передавати у найм або оренду третім особам ці квартири; стягнути з ОСОБА_6 на її користь понесені витрати на правову допомогу та судовий збір.

01 листопада 2016 року ОСОБА_6 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_8, прохаючи припинити право спільної часткової власності ОСОБА_8, на ? частину квартири АДРЕСА_5, шляхом перерахунку останній визначеної ринкової вартості належної їй частини нерухомого майна з депозитного рахунку суду на її особистий рахунок.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2016 року спірна квартира АДРЕСА_6 була розподілена в рівних частках, між колишнім подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_9 Вказані співвласники майна розпорядились своїми частинами майна, після чого її чоловік ОСОБА_4, подарував свою частку майна їй, а його колишня дружина подарувала належну їй частку своїй доньці - ОСОБА_2 Спірна квартира є однокімнатною, тому її реальний поділ є неможливим, спільне проживання та користування вказаною квартирою також є неможливим.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні ? частиною квартири № 4 по вулиці Миколи Дмітрієва (колишня вул. Володарського, 19) у м. Полтаві.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний Позов ОСОБА_6 задоволено.

Припинено право власності на ? частину квартири ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_7.

Зобов`язано ТУ ДСА в Полтавській області виплатити ОСОБА_2 з депозитного рахунку кошти в сумі 236582 грн. в рахунок компенсації за ? частину права власності на квартири за адресою м. Полтава, вул. Котляревського, б. 21, кв. 23, перераховані ОСОБА_6

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржено ОСОБА_2 в частині відмови у задоволенні її позовних вимог та в частині задоволення зустрічного позову, вважає, що судом не в повній мірі були встановлені обставини справи, з огляду на що прохає, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовити за необґрунтованістю.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначила, що оскільки частки сторін спору є ідеальними, для захисту прав позивачки та забезпечення можливості виконання судового рішення потрібно усунути перешкоди у користуванні квартирою в цілому, про що вона просила в уточненій позовній заяві, натомість суд ухвалив усунути перешкоди у користуванні ? частиною квартири АДРЕСА_8.

Також апелянт вказала, що поза увагою суду першої інстанції залишились надані нею докази про те, що відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні належним їй на праві власності майном, а отже, висновок про відмову у задоволенні позову в цій частині є безпідставним. Районний суд, застосовуючи ч. 1 ст. 365 ЦК України та задовольняючи зустрічний позов, обмежився лише констатацією наявності між сторонами конфлікту, але насправді має місце одностороннє порушення прав позивачки із сторони відповідачів.

Натомість, вважає, що оскільки ОСОБА_6 використовує спільне із ОСОБА_10 майно із порушенням прав останньої, вбачається, що у захисті її прав шляхом присудження грошової компенсації має бути відмовлено, тому що права ОСОБА_6 на теперішній час не порушені.

Апелянт також наголосила, що судом першої інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.02.2016 року визнано спільним майном подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_4 квартиру № 75, що знаходиться за адресою: м. Полтава, бул. Хмельницького, 12 та квартиру № 23, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Котляревського, 21, а також, автомобіль НОМЕР_1. Визнано на ОСОБА_9 та ОСОБА_4 право власності по ? частини квартири № 75, що знаходиться за адресою: м. Полтава, бул. Хмельницького, 12, квартиру АДРЕСА_9 та автомобіль НОМЕР_1. Вказане рішення набрало законної сили 09.03.2016 року (а.с. 28-30).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ? частина квартири № 4 по вул. Володарського в м. Полтаві належить ОСОБА_2 (а.с. 6-7).

13 травня 2016 року ОСОБА_9 подарувала своїй донці ОСОБА_2 ? частину квартири АДРЕСА_9, що вбачається з відомостей із договору дарування та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5-6, 8).

06 липня 2016 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_6 ? частину квартири АДРЕСА_10 та 08 липня 2016 року ? частину квартири АДРЕСА_9 (а.с. 24-25).

Судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечувалось жодною із сторін, що між власниками вказаних квартир, а саме між ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 існують суперечки щодо користування ними.

На підтвердження того, що саме ОСОБА_2 відповідачі перешкоджають користуватися її власністю, спірними квартирами, а не навпаки, вона надала витяги з кримінального провадження за її зверненням до поліції (а.с. 73-74) та відповіді поліції на її запити (а.с. 76-77, 106-129). З висновків про проведення перевірки інспекторами поліції зазначалось про наявність суперечностей між співвласниками квартири, проте перевірку ними завершено без будь-яких наслідків для сторін конфлікту (зворот а.с. 113, 115, 124, 126).

Надавши вірну оцінку вказаним доказам, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність між сторонами конфліктної ситуації щодо користування майном.

Проте, колегія суддів констатує, що факту навмисного перешкоджання ОСОБА_2 відповідачами у користуванні вказаним майном саме зазначені матеріали не підтверджують, жодних остаточних рішень за вказаними кримінальними провадженнями та зверненням ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Відповідно до інформації з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 80-16 від 06.12.2016 рокуАДРЕСА_11, що розташована за адресою: вул. Котляревського, 21 у м. Полтаві, поділитися в частках ? та ? не є можливим. Ринкова вартість ? частини квартири АДРЕСА_6, що належить ОСОБА_2 складає 236582 грн. (а.с. 51-59).

Відповідно до норми ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників відповідачів по справі.

Умовами ст.365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що задовольнивши зустрічний позов ОСОБА_6 та припиняючи її право власності на ? частину квартири й присуджуючи їй кошти з депозитного рахунку у розмірі 236582 грн., суд порушив її право власності, адже їй не потрібні гроші, а потрібне майно.

Проте, колегія суддів констатує, що вказана квартира є однокімнатною та неподільною, проживати сторони спільно там не можуть з етичних міркувань, адже є сторонніми людьми, тому єдино вірним способом вирішення вказаної конфліктної ситуації є відшкодування однією стороною іншій стороні вартість її частки у власності, що не суперечить нормі ч. 1 ст. 365 ЦК України.

В суді апеляційної інстанції також було встановлено, що в жодній із спірних квартир апелянт не проживає і не проживала, спірна квартира подружжям ОСОБА_4 в офіційному порядку здавалася в найм.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_6 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області було внесено грошові кошти у розмірі 236582,00 грн. (розмір встановлений у висновку судового експерта) за відшкодування вартості ? частини квартири (а.с. 179).

З урахуванням принципів розумності, добросовісності й справедливості, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення зустрічного позову ОСОБА_6, встановивши дійсну неможливість виділу особам часток квартири в натурі, відсутність спільного користування вказаним майном на час розгляду справи та його причини, а також те, що припинення права спільної сумісної власності не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника квартир та членам його сім`ї.

Колегія суддів констатує, що судом першої інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат у відповідності до норм ст. 88 ЦПК, а тому вказане питання слід вирішити у суді апеляційної інстанції, а саме стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 275 грн. 61 коп. по 137 грн. 81 коп. з кожного; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судові витрати у розмірі 974 грн. 04 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 275 грн. 61 коп. по 137 грн. 81 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судові витрати у розмірі 974 грн. 04 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді: О.А. Лобов

ОСОБА_11

З оригіналом згідно: ОСОБА_1