Справа № 526/211/17
Провадження № 2-н/526/6/2017
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

10 лютого 2017 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Горошко А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з ОСОБА_2, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь утримання дітей: Антона, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Глєба, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з ОСОБА_2 вона перебуває у шлюбі, від якого мають двох дітей: Антона, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Глєба, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сини проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Чоловік не працює та ухиляється від утримання дітей. Іншим особам аліменти не сплачує.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

Як вбачається з п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року № 14 ,якщо заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (пункт 4 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано на підставі відповідних норм Сімейного кодексу України. При цьому суддя має відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу на підставі пункту 1 частини третьої статті 100 ЦПК, якщо така вимога пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб (зокрема, особи, яка вже отримує аліменти від боржника).

Так, 01.09.2015 року суддею Гадяцького районного суду Полтавської області було винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Отже, згідно вищезазначеного судового наказу ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від попереднього шлюбу, що викликає необхідність залучення інших зацікавлених осіб та виключає розгляд даної вимоги в порядку наказного провадження.

За наведених обставин, необхідно відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Розяснити заявнику, що відповідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, проте вона у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 96, п. 1 ч. 3 ст. 100, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з ОСОБА_2.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, проте вона у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. М. Горошко