Справа № 404/826/17
Номер провадження 2-о/404/85/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Павелко І.Л.

з секретарем Клоченко Т.О.

за участю представника заявника - лікаря-психіатра ОСОБА_1

прокурора Мельникова Г.В.

в присутності особи, стосовно якої вирішується питання надання психіатричної допомоги ОСОБА_2

законного представника особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву лікаря-психіатра КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» про госпіталізацію недієздатної громадянки ОСОБА_2 визнаної недієздатною до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Лікар-психіатр КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» звернулася до суду із заявою, в якій просила госпіталізувати до КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» ОСОБА_2.

Вказувала, що підставою для її госпіталізації є неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та можливість вчинення дій, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, про що свідчить висновок комісії лікарів - психіатрів від 07.02.2017 року.

В судовому засіданні представник КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» заяву підтримав, просив задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви, вважаючи її обґрунтованою.

Опікун ОСОБА_2 просив заяву задовольнити та госпіталізувати ОСОБА_2 до психіатричного закладу.

Заслухавши пояснення представника комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», законного представника особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги, думку прокурора, який погодився із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступного.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року розяснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III «Про судоустрій України», з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.08.2014 року ОСОБА_2 визнана недієздатною , а її опікуном призначено ОСОБА_4, яка і звернулася до Комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» із заявою щодо госпіталізації в примусовому порядку ОСОБА_2.

Згідно висновку комісії лікарів від 07.02.2017 року, встановлено діагноз ОСОБА_2: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, апатико-абулічний дефект. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та можливість вчинення дій, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Комісія вважає доцільним госпіталізувати хвору до КЗ " Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" в порядку примусової госпіталізації .

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 13, 14, 16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву лікаря-психіатра КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» про госпіталізацію недієздатної громадянки ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда