РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2017 м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката Курганської О.В.,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів адвоката Штогрін В.С.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_16 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Курганська О.В. в судовому засіданні позов підтримали і просять суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_4, а також повнолітню ОСОБА_16 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 внаслідок вибуття на постійне проживання до іншого населеного пункту.

Зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення не визнали та просять суд у задоволенні зустрічного позову відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

В обґрунтування заявлених позовних вимог та на заперечення вимог за зустрічним позовом суду пояснили, що позивач ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровані, але з часу реєстрації ніколи не проживали відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх діти. З часу реєстрації відповідачі у квартиру не вселялися і спроб до вселення не робили. Відповідачі не здійснюють оплати за житлово-комунальні послуги, не приймають участі в утриманні та ремонті квартири, у квартирі відсутні їх особисті речі. Відповідачі з дітьми мають інше постійне місце проживання, а саме, житловий будинок на АДРЕСА_2 який зареєстровано на праві власності за відповідачем ОСОБА_3 За цим місцем проживання відповідачі отримують соціальні виплати та пільги на житлово-комунальні послуги, а діти шкільного віку - навчаються.

Жодних перешкод у користуванні квартирою позивач відповідачам не чинила, оскільки останні ніяких дій по вселенню у квартиру не вчиняли.

Реєстрація відповідачів та їх дітей у квартирі тягне за собою нарахування зайвих витрат за житлово-комунальні послуги, створює позивачу перешкоди в оформленні житлової субсидії і, крім того, суперечить вимогам Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання».

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник адвоката Штогрін В.С. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали та просять суд у задоволенні позову відмовити. Зустрічний позов підтримали та просять суд усунути їм перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення їх до даного помешкання.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 суду пояснив, а відповідач ОСОБА_4, будучи допитаною за її згодою як свідок, показала, що у спірній квартирі вони та їх діти ніколи не проживали і не проживають. На теперішній час їх сім'я проживає у власному житловому будинку, що знаходиться на АДРЕСА_2 який зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 Визнали, що за квартиру та житлово-комунальні послуги витрат ніколи не несли і жодних коштів не сплачували.

Ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_4 в судовому засіданні не вказали на вчинення ними будь-яких дій, які б свідчили про спроби вселитися у спірну квартиру. Відповідач ОСОБА_3 висловився лише щодо бажання вселитися у квартиру, одночасно вказавши на те, що жити у цій квартирі його сім'я не зможе.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, а тому її позов підлягає задоволенню повністю. Натомість, зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки їх позовні вимоги є недоведеними та безпідставними.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження міського голови Рівного від 22 грудня 2014 року № 1007-р та договору найму від 20 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 (далі - спірна квартира).

У спірній квартирі зареєстровані, але ніколи не проживали і не проживають на теперішній час відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх неповнолітні діти ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_4, а також повнолітня ОСОБА_16 Відповідачі не несуть жодних витрат, що пов'язані з утриманням спірної квартири, та не сплачують будь-яких коштів за житлово-комунальні послуги.

Судом також встановлено, що відповідачі та їх діти постійно проживають без реєстрації у власному житловому будинку, що знаходиться на АДРЕСА_2 який зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3

Вказані обставини сторонами визнаються і, крім того, підтверджуються дослідженими по справі письмовими доказами.

Як слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 вересня 2016 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 27 травня 2003 року зареєстрований на праві приватної власності за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 01 квітня 2003 року.

Згідно довідок виконкому Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 24 травня 2016 року та від 26 жовтня 2016 року, відповідач ОСОБА_3 та вся його сім'я у складі 13 осіб (він, дружина та 11 дітей) проживають в АДРЕСА_2 без реєстрації в житловому будинку загальною площею 148,1 кв.м., жилою площею 104,9 кв.м. Площа земельних ділянок становить всього 0,60 га, в тому числі: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,35 га. Діти шкільного віку навчаються в Борівській ЗОШ І-ІІІ ступенів.

ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Зарічненському райміськуправлінні Пенсійного фонду України, де отримує соціальну пенсію як інвалід з дитинства, що підтверджується відповідною довідкою вказаного управління від 14 травня 2015 року та інформацією управління від 05 грудня 2016 року, наданою на виконання ухвали суду, з копіями документів про призначення пенсії ОСОБА_3

З оглянутих судом копій свідоцтв про народження слідує, що діти відповідачів ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_15 народилися в селі Млинок Зарічненського району Рівненської області.

Як слідує з інформації управління соціального захисту населення Зарічненської районної державної адміністрації від 15 грудня 2016 року та наданих управлінням копій документів, відповідач ОСОБА_4, жителька села Млинок, перебуває на обліку у цьому управлінні та отримує допомогу при народженні дитини.

За інформацією ПАТ «Рівнеобленерго» від 30 листопада 2016 року, пільги по оплаті спожитої електроенергії надаються ОСОБА_3 за адресою село Млинок Борівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, на нього ж відкрито і особовий рахунок.

Наведене підтверджує ту обставину, що постійним місцем проживання відповідачів та їх дітей є село Млинок Зарічненського району Рівненської області.

Реєстрація відповідачів та їх дітей у спірній квартирі тягне за собою нарахування зайвих витрат за житлово-комунальні послуги, що підтверджується повідомленням житлово-комунального підприємства «Покровське» від 07 травня 2012 року, та створює позивачу перешкоди в оформленні житлової субсидії, про що свідчать повідомлення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради на адресу позивача від 20 лютого та 11 березня 2015 року про відмову у призначенні їй житлової субсидії.

Відповідно до вимог частини другої статті 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно роз'яснень, наведених у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до статті 107 ЖК України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідачі та їх діти підлягають визнанню такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 внаслідок вибуття на постійне проживання до іншого населеного пункту.

Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надано суду жодних доказів як на підтвердження того, що ними здійснювалися реальні наміри чи вчинялися конкретні дії, спрямовані на вселення у спірну квартиру, так і на підтвердження тих обставин, що позивачем чинилися їм перешкоди у вселенні до спірної квартири, зустрічний позов суд визнає недоведеним та безпідставним.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_16 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх неповнолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_13, а також ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_14 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 внаслідок вибуття на постійне проживання до іншого населеного пункту.

В зустрічному позові ОСОБА_3, ОСОБА_6 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення відмовити повністю за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в повному обсязі 07 лютого 2017 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь