Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/623/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

06.04.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Гайсюка О.В., Голованя А.М.

за участі секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення процентів за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2017 року і

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2017 року задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто на його користь з ОСОБА_3 проценти за договором позики у розмірі 59 200 грн. та судовий збір у розмірі 592 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав недоведеності обставин, що мають значення до справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення і неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, підтримали апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, ОСОБА_2 в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі сторін, що відповідає положенням ст.305 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір позики, засвідчений письмовою розпискою, на суму 1100 доларів США з кінцевим терміном повернення боргу 01 серпня 2008 року. Цей борг буде зростати щомісячно на 10 % від вказаної суми.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18 листопада 2010 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто борг по договору позики в розмірі 3190 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 25468,96 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 171 грн., а всього 25639,96 грн.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2013 року у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про визнання недійсним договору позики від 21 жовтня 2007 року в частині щомісячного нарахування відсотків - відмовлено.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 жовтня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 проценти за договором позики у розмірі 98877 грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 988 грн. 77 коп.

Відповідно до зведеного виконавчого провадження, номер ЄРДРВП: 40643076, за яким боржником є ОСОБА_3, встановлено, що 20 січня 2012 року державним виконавцем ВДВС Кіровоградського РУЮ ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4725 виданого 21 січня 2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда (реєстраційний № ВИ 30888381).

Відповідач вимоги державного виконавця проігнорував, у зв'язку з чим постановою державного виконавця від 23 січня 2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду (реєстраційний № ВП 36132124) та приєднано його до зведеного виконавчого провадження (реєстраціний № ВП 40643076). Заборгованість ОСОБА_3В не погашена.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2, ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором).

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно з ч. 2 ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що неналежне виконання відповідачем умов договору позики, в частині несвоєчасного його виконання, тягне за собою цивільно-правову відповідальність, що передбачена як умовами укладеного між сторонами договору, так і вищенаведеними нормами Цивільного кодексу України, а саме: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за договором позики за період з 01.01.2015 року по жовтень 2016 року у розмірі 59 200 грн.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції з додержанням норм процесуального законодавства повно і обєктивно зясував всі обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх доводів і заперечень, правильно оцінив досліджені докази, сприяв здійсненню прав осіб, які беруть участь у справі, розглянув спір в межах заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги, що позивач не надав оригіналу розписки не є підставою для відмови в стягненні процентів, оскільки за вказаною розпискою судами ухвалювалися рішення про стягнення боргу та процентів за якими відкриті виконавчі провадження (а.с.4зв. -13), а відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що він виконав рішення судів та повернув позивачу борг.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі, що суддя Пасічник Д.І. підлягав відводу є безпідставними, оскільки наведені у заяві про відвід судді обставини не є підставою для відвід судді про що суд постановив ухвалу (а.с.45).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.І.Мурашко

Судді: О.В.Гайсюк

ОСОБА_6