Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі - Бота О.І.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01 червня 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 5. У шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на на сімю, внаслідок чого між подружжям виникали сварки в ході яких відповідач агресивно ставився до неї, застосовує систематично відносно неї фізичне насильство. На час звернення до суду з позовом позивач вагітна, а агресивна поведінка відповідача негативно впливає на її фізичний та моральний стан, заподіює їй моральні переживання, страждання. Зокрема вказує на те, що 07.08.2016 року, після чергового нанесення позивачу відповідачем тілесних ушкоджень, лікарями ОСОБА_6 центральної міської клінічної лікарні, поставлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій, гематоми правого та лівого плеча обох передпліч. За наслідками нанесення позивачу тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР під №0002769.

Вказує на те, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. У звязку з чим позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки жодних обовязків у сторін, як подружжя не існує.

З посиланням на викладене, а також на норми СК України позивач просить суд ухвалити рішення, яким: шлюб між нею та ОСОБА_3, що зареєстрований 01.06.2013 р. виконкомом Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом №5 - розірвати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Пояснила, що між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння, чоловік систематично застосував відносно неї фізичне насильство, наносив тілесні ушкодження. Зокрема , 07.08.2016 року під час її вагітності наніс їй тілесні ушкодження від отримання яких вона потрапила до лікарні. Про факт нанесення їй тілесних ушкоджень чоловіком заявила до правоохоронних органів. З 07.08.2016 р., не проживає спільно з відповідачем, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вказала, що подальше спільне життя неможливе, оскільки перебуває у страху за своє життя.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав вимоги позивача, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Вказав на те, що відповідач вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення щодо дружини позивача по справі. За фактом нанесення тілесних ушкоджень позивачу ОСОБА_6 відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, відомості щодо якого внесено до ЄРДР під №0002769.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 01 червня 2013 року, який був зареєстрований виконкомом Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 5, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 102866 від 01.06.2013 р., приєднаним до матеріалів справи

У даному шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Шлюбні відносини між подружжям, як стверджено сторонами в судовому засіданні, припинені з серпня 2016 року.

Згідно довідки УЦМКЛ № 5597/852 від 19.08.2016 року встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на стаціонарному лікуванні із загрозою самовільного аборту, термін вагітності 10 тижнів

Майновий спір між сторонами відсутній.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Такі обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Встановлено, що 07.08.2016 року ОСОБА_4 звернулась до УЦМКЛ з приводу нанесення тілесних ушкоджень і їй встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій, гематоми правого та лівого плеча обох передпліч, що стверджується талоном травмотологічного пункту УЦМКЛ № 9845/263 від 07.08.2016 року.

Зокрема встановлено, що 08.08.2016 року ОСОБА_6 відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за фактом нанесення ОСОБА_7 її чоловіком тілесних ушкоджень , внесені відомості до ЄРДР під №0002769 за ч.1 ст.125 КК України, що стверджується витягом з кримінального провадження №0002769.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Основною причиною припинення сімейних відносин є застосування відповідачем відносно дружини фізичного насильства та протиправна поведінка відповідача по справі , яка містить ознаки кримінального правопорушення щодо дружини.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, стійкий розлад подружніх стосунків, зясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 носить формальний характер.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сімя розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч.3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч.4 цієї ж статті передбає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України та ст.ст. 105, 110,112 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3, що зареєстрований 01.06.2013 р. виконкомом Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом №5 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачену нею суму судового збору в розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9