УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

КоротунаВ.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Харківської міської ради, третя особа - П'ята харківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою представника виконавчого комітету Харківської міської ради - Безродного Олександра Вікторовича на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що в період з 23 жовтня 1980 року по

24 квітня 1990 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 та проживала разом з ним у квартирі АДРЕСА_1 у

м. Харкові.

Після розірвання шлюбу у 1987 році вони примирилися та продовжували проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу у зазначеній вище квартирі.

Зазначала, що участі у приватизації квартири АДРЕСА_1 вона не брала, квартира була приватизована ОСОБА_5 та її сином від першого шлюбу -

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер та після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому на час смерті майно, в тому числі і на частину квартири АДРЕСА_2.

19 березня 2015 року вона звернулась до П'ятої харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, однак отримала відмову у зв'язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю підстав для залучення її в якості спадкоємця.

Беручи до уваги зазначене, просила встановити факт її проживання з ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 16 квітня 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визначити додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 липня

2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 16 квітня 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто до дня смерті ОСОБА_5

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня

2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 липня

2015 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 терміном в один місяць.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник виконавчого комітету Харківської міської ради - Безродний О.В., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а також рішення апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог про встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 16 квітня 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року у квартирі АДРЕСА_1. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції зазначав про відсутність належних та допустимих доказів поважності причин пропуску зазначеного строку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та ухвалюючи в цій частині нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 набула право на подачу заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після того, як довела своє право на спадкування в порядку ст. 1264 ЦК України, при цьому звертаючись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, вважала, що нею фактично була прийнята спадщина, а також порядок та строк прийняття спадщини не порушено.

Однак повністю погодитись із зазначеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна з огляду на таке.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Звертаючись до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ОСОБА_3 було визначено суб'єктний склад, а саме: відповідач - виконавчий комітет Харківської міської ради та третя особа - П'ята харківська державна нотаріальна контора. При цьому даний суб'єктний склад був зазначений і в ухвалі про відкриття провадження (а.с. 15).

Ухвалюючи рішення у справі судом першої інстанції відповідачем у справі було зазначено Харківську міську раду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 26 ЦПК України встановлено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Згідно з ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку.

Відповідно до роз'яснень, наданих у листі Верховного Суду України від 16 травня 2013 року № 24/753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК України). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позов пред'являвся до виконавчого комітету Харківської міської ради, питання про заміну сторони відповідача не ставилось та не вирішувалось, при цьому ухвалюючи рішення відповідачем було уже зазначено Харківську міську раду, яка є іншою юридичною особою та має інший правовий статус.

Крім того, судом не було враховано, що співвласником спірної квартири є ОСОБА_6, на права та обов'язки якого може вплинути рішення у справі, та не залучено його до участі у справі.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

На зазначене не звернув уваги і суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку та не перевірив доводів апеляційної скарги з приводу зазначеного.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій неповно з'ясувалиобставини у справі, не визначили суб'єктний склад, при цьому порушення зазначених вище норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, а тому ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника виконавчого комітету Харківської міської ради - Безродного Олександра Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 липня

2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Т.О.Писана

О.В. Попович