АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1303/17 Головуючий 1 інст. - Бєссонова Т.Д.
У Х В А Л А

іменем України

08 лютого 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ізюмського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Стоун-Брідж» про визнання недійсним звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

12 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду з позовною заявою про визнання недійсним звіту ТОВ «Стоун-Бридж» про оцінку активів банку ПАТ «Банк «Демарк», складеного в ході виконання рішення суду за виконавчим провадженням № 46599702 по примусовому виконанню виконавчого листа №2016/2-474/11, виданого 29.08.2014р. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області.

Ухвалою від 10.03.2016 року Київський районний суд м.Харкова задовольнив клопотання представника ОСОБА_3 про передачу справи для розгляду Ізюмському міськрайонному суду Харківської області. Вказана ухвала сторонами не оскаржена.

Ухвалою від 15 червня 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області задовольнив заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову і вжив з посиланням на приписи ст.ст.151, 152 ЦПК України та п.7 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» заходи забезпечення позову у виді накладення заборони на реалізацію арештованого майна - активів банку ПАТ «Банк «Демарк» - об'єктів нерухомого майна бази відпочинку «Караван» у кількості 25 одиниць, розташованих в урочищі Караван с.Заводи Ізюмського району Харківської області (т.1 а.с.200).

04.07.2016 року суд розглядаючи справу по суті дійшов до судових дебатів, однак дебати не відбулися, так як за заявою ОСОБА_3 суд оголосив перерву до 20.07.2016р.

Ні 20.07.2016р., а ні у наступних судових засіданнях, які суд неодноразово призначав, задовольняючи заява ОСОБА_3, справа так і не була розглянута, рішення по суті спору не прийнято.

20 грудня 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області постановив ухвалу про залишення без розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківської області (далі по тексту ВПВР УДВС ГУ юстиції в Харківській області), до ТОВ «Стоун-Брідж» про визнання недійсним звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, а також про скасування заходів забезпечення позову, вжитих цим же судом по цій же справі ухвалою від 15.06.2016р. про заборону реалізації арештованого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.2016р. про залишення позову без розгляду, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 посилається на приписи п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України і вказує, що суд має право залишити заяву без розгляду за цією нормою закону лише у тому випадку, коли належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Оскільки позивач не був належним чином та своєчасно повідомлений про призначення судового засідання 28.11.2016 року, то умова про повторну неявку, як підстава залишення позовної заяви без розгляду, відсутня. Крім того, вказує на те, що він подавав заяву про відкладення розгляду справи 20.12.2016 року у зв'язку з його хворобою, що відповідно до судової практики визнається поважною причиною, а з огляду на відсутність повідомлення про судове засідання 28.11.2016 року ц2я неявка не є повторно.

ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з'явився, причину неявки не повідомив.

Згідно ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши в передбачених ст.303 ЦПК України межах законність і обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали від 20 грудня 2016 року та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції від 20.12.2016 року в частині залишення позовної заяви без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції за таких підстав.

Постановляючи ухвалу 20 грудня 2016 року про залишення цивільної справи за позовом ОСОБА_3 без розгляду та скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_3 зловживає процесуальними правами, оскільки він, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, в призначені судом засідання 26.09.2016р, 20.10.2016р., 07.11.2016р., 28.11.2016р. також не з'являвся, подавав заяви про відкладення розгляду справи з різних причин, не надавши суду доказів на підтвердження доводів про поважність причин неявки.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи і переконливо свідчать про ознаки недобросовісного, усупереч вимог ч.3 ст.27 ЦПК України, здійснення позивачем передбачених процесуальним законом прав та обов'язків.

Разом з тим, цьому в певній мірі сприяли і суди, у провадженні яких перебувала дана справа, не забезпечивши своєчасний розгляд справи у відповідності з вимогам ЦПК України з огляду на обраний ОСОБА_3 спосіб захисту своїх інтересів з метою ухилення від виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області про задоволення поданого у 2011 році позову ПАТ «Банк «Демарк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки (нежитлові будівлі майнового комплексу бази відпочинку «Караван») в рахунок погашення заборгованості в розмірі 3 млн.017 тис.727 грн.

Попри наявні в матеріалах справи дані про недобросовісне здійснення ОСОБА_3 процесуальних прав та обов'язків, колегія суддів не може погодитися з ухвалою суду про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки суд дійшов до помилкового висновку про наявність передбачених п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України підстав для прийняття такого процесуального рішення.

За змістом ч.3 ст.169 та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

В матеріалах справи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про його неповідомлення судом про розгляд справи 28.11.2016р. спростовуються наявними у справі доказами, які вказують на те, що позивач про розгляд справи 28.11.2016р. був повідомлений належним чином, свідченням чого є поштове повідомлення про завчасне отримання ним судової повістки на 28.11.2016 року.

Не має правового значення і посилання ОСОБА_3 в поданій ним 19.12.2016р. до суду заяві про відкладення призначеного на 20.12.2016р. судове засідання з посиланням на захворювання, оскільки ст.169 ЦПК України в редакції змін, внесених в цю норму ЗУ №2453-VI від 07.07.2010р., не передбачає обов'язку суду відкладати розгляд справи у зв'язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача, який посилається на існування поважних, начебто, причин.

Тим більше, що ОСОБА_3 в черговий раз не надав суду доказів на підтвердження цих обставин.

Разом з тим, ознака «повторності» неявки відсутня, оскільки судове засідання 28 листопада 2016 року не відбулося, згідно інформаційної довідки секретаря судового засідання Ноль С.В., не з підстав неявки позивача, а у зв'язку тимчасовою непрацездатністю судді. (т.2 а.с.7).

За таких обставин ухвала суду від 20.12.2016 року про залишення позовної заяви без розгляду підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.п.3,4 ч.311 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, ст.ст.311, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ізюмського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2016 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський