Справа№592/412/17
Провадження №2/592/612/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Тереніної О.В., представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника відповідача ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» - ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з 02.03.1982 р. по даний час він перебуває у трудових відносинах з відповідачем, раніше працював за професією майстра, старший майстер котельно-зварювальної дільниці. На даний час інженер-технолог. ОСОБА_4 акту розслідування хронічного професійного захворювання № 64 від 01.06.2009 р. йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ токсикоз-пилової етіології ІІ-ІІІ ст., фаза загострення. Емфізема легень ІІ ст., Легенева недостатність ІІ-ІІІ ст. Хронічне легеневе серце, субкомпенсоване. НК 2 А ст. Захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість зі значним степенем зниження слуху 4 ступінь професійного характеру. Основний діагноз. ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. НК ІІ А ст. Виразкова хвороба дванадцятипалої кишки, н/ф. РОХП з переважним ураженням попереково-крижового відділу з полірадикулярним синдромом. Анізометропія. Простий міопічний астигматизм лівого ока. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. Супутній діагноз. У п. 16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту. ОСОБА_4 п. 19 роботодавець не забезпечив виконання вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони», ДСН 3.3.6-037-99 «Санітарні норми виробничого шуму ультразвуку та інфразвуку», ГОСТ 12.1.003-83 «ССБТ. Шум. Загальні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкція по утриманню виробничих приміщень» № 658-66, яким підтверджено наявність вини відповідача, який не створив здорових та безпечних умов праці, як того вимагали ст. ст. 6, 7, 13 ЗУ «Про охорону праці». Відповідно до довідки виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 21.09.2016 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 65 % та встановлено ІІІ групу інвалідності. Отримані ним професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних та і моральних страждань. З вини роботодавця він став інвалідом ІІІ групи. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 65000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги з наведених підстав підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала і в задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 02.03.1982 р. по даний час працює ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання» за професією інженер-технолог /а.с.6-7/.

ОСОБА_4 № 64 розслідування хронічного професійного захворювання від 01.06.2009 р. ОСОБА_1 було встановлено діагноз /а.с.9-10/.

ОСОБА_4 № 720 огляду медико соціальною експертною комісією від 13.08.2009 р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшов первинний огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК та йому було встановлено 60 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання на один рік, до 01.09.2010 р.

Відповідно до ОСОБА_4 № 610 огляду медико соціальною експертною комісією від 21.09.2016 р., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшов повторний огляд у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК, йому було встановлено 65 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання до 01.09.2018 р.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Зважаючи на те, що професійне захворювання ОСОБА_1 отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на його стан здоровя від чого він зазнав моральних страждань, тому завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем.

З огляду на викладене, відповідно до розяснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_1, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 19000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_1 19000 (девятнадцять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя.

В іншій частині позову - відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров