Справа № 339/37/17
Провадження № 22-ц/779/715/2017
Головуючий у 1 інстанції Головенко О. С. О. С.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.,

секретар Возняк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Долинського обєднаного УПФУ Івано-Франківської області до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 сільської ради про відшкодування матеріальної шкоди за апеляційною скаргою Долинського обєднаного УПФУ Івано-Франківської області на рішення Болехівського міського суду від 17 березня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

в лютому 2017 року Долинське обєднане УПФУ звернулося до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2, отримуючи пенсію у відповідності до Закону України «Про державну службу в органах місцевого самоврядування» під час дії Закону № 213-VІІІ від 02.03.2015, не мала права працювати за договором про надання послуг з ведення бухгалтерського обліку ОСОБА_3 сільської ради, внаслідок чого виникла переплата пенсії у період з квітня по вересень 2015 року. Тому позивач, посилаючись на вимоги ст. 1212 ЦК України, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь завдану шкоду у вигляді надміру виплаченої пенсії в розмірі 7652,32 грн.

Рішенням Болехівського міського суду від 17 березня 2017 року в задоволенні позову Долинського обєднаного УПФУ Івано-Франківської області до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 сільської ради, про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Долинського обєднаного УПФУ посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд помилково застосував норми Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», так як на ОСОБА_2 поширювався Закон України «Про державну службу», оскільки вона отримуючи пенсію державного службовця, працюючи на посаді, яка дає право на отримання пенсійного забезпечення державного службовця, не мала права на отримання пенсії у спірний період. Суд не врахував, що із внесенням змін до законодавства, відповідачці зайво виплачені кошти, які підлягають поверненню відповідно до ст. 1212 ЦК України, за якою майно підлягає поверненню і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У звязку із розірванням договору про надання послуг обставина, відповідно до якої набуте майно, відпала з моменту розірвання договору, однак зайво виплачені кошти підлягають поверненню. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В засідання апеляційного суду сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові. Апелянт подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на пенсійному обліку в Долинському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримує пенсію з 20.06.2013 на підставі Закону України «Про державну службу в органах місцевого самоврядування». 01.04.2015 і 01.07.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сільською радою укладено договори про надання послуг, за умовами яких відповідач надавала послуги з ведення бухгалтерського обліку в ОСОБА_3 сільській раді у період з 01.04.2015 по 30.09.2015, а сільська рада сплачувала їй за надання цих послуг 2200 грн кожний місяць. За взаємною згодою договір, укладений 01.07.2015 строком до 30.09.2015, достроково розірвано з 17 серпня 2015 року. У період з 01..04.2015 по 17.08.2015 ОСОБА_2 виплачено пенсії на загальну суму 7 652,32 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із відсутності допущення відповідачем будь-яких порушень чи зловживань, які б призвели до виникнення переплати пенсії. За надання послуг відповідач отримувала винагороду згідно укладених договорів. На підставі наявних у матеріалах справи доказів судом вірно встановлено, що будь-яких документальних відомостей про те, що відповідачка умисно приховала цей факт, немає.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції та відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Саме на зазначену норму, як на підставу вимог посилається позивач.

Однак, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 22 cічня 2014 року в справі № 6-151 цс 13).

Що ж до посилання в апеляційній скарзі на встановлені тимчасові у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року обмеження щодо виплати пенсій, то такі стосуються посадових осіб місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування (ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звільнена з посади бухгалтера та в подальшому роботу по веденню бухгалтерського обліку виконувала на підставі цивільно-правової угоди. У вказаний період відповідач посадовою особою органу місцевого самоврядування не була і службу в такому органі не проходила, тому на неї за таких умов не поширюється заборона на виплату пенсії посадовим особам місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування, встановлена Законом № 213-VІІІ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, повно і всебічно встановивши обставини справи та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правильно застосував правові норми і ухвалив законне й обгрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують правильності висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, тому підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія судів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Долинського обєднаного УПФУ Івано-Франківської області відхилити.

Рішення Болехівського міського суду від 17 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_4