Справа № 428/1891/17
14 квітня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Бондаренко І.С.,
прокурора Паталахи А.В.,
позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника третьої особи ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, -
ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради, посилаючись на наступне.
Відповідач, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина - ОСОБА_5, не перебуваючи у шлюбі. Батько дитини у свідоцтві про народження записаний зі слів матері у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Після народження дитина проживає весь час з позивачем, його бабою, однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1 Відповідач є дочкою позивача. Відповідач здоров'ям та життям дитини та нічим іншим ніколи не цікавиться, у вихованні сина участі не приймає, матеріально не допомагає, проживає окремо від сина, хоча і залишається зареєстрована за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5, проживаючи з позивачем, усім забезпечений, у нього є своє ліжко, ігровий куточок, іграшки, тобто все необхідне для навчання і розвитку. Квартира, в якій вона проживає, мебльована, чиста і є всі умови для проживання малолітньої дитини. Взаємовідносини у ОСОБА_5 з позивачем та її чоловіком доброзичливі. Відповідач ОСОБА_4 з сином не спілкується, живе окремо. Відповідач ніде не працює, ніяких доходів не має, з сином не проживає, його вихованням не займається, матеріально не утримує, не цікавиться життям і здоров'ям дитини, веде мігруючий спосіб життя. Доля дитини їй повністю байдужа. Відповідач перебувала під соціальним супроводом Сєвєродонецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сєвєродонецької міської ради, якій надавався комплекс соціальних послуг, спрямований на зміну моделі поведінки щодо виконання батьківських обов'язків. Під час проведення психолого-педагогічної роботи з відповідачем, з її боку було байдуже ставлення до процесу підвищення батьківського потенціалу. У зв'язку із невиконанням ОСОБА_4 зобов'язань, спрямованих на задоволення потреб та інтересів дитини, та не виконання умов договору, було вирішено припинити соціальний супровід. 07.03.2013 року своє небажання приймати участь в вихованні та утриманні свого малолітнього сина відповідач підтвердила письмовою заявою, яка була посвідчена спеціалістом Служби у справах дітей. В цій заяві відповідач зазначила, що відмовляється від виховання та утримання свого малолітнього сина, а також не заперечувала щодо позбавлення її батьківства. Враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина мешкає разом з позивачем окремо від відповідача та повністю знаходяться на її утриманні. Домовленості між сторонами про участь останньої в утриманні дитини не досягнуто, від добровільної сплати аліментів на утримання дитини відповідач відмовляється. Позивач сама не має можливості самостійно утримувати дитину відповідача, тому як отримує тільки пенсію, розмір якої складає з грудня 2016 року 1842,76 грн. Стан здоров'я відповідача нормальний, вона не є інвалідом. Інших утриманців відповідач не має. Можливість працювати та утримувати нашу дитину у відповідача існує.
Враховуючи вищевказане та той факт, що відповідач ОСОБА_4 самоухилилася від виконання батьківських обов'язків щодо неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не усвідомлює відповідальності за виховання своєї дитини, враховуючи інтереси дитини, необхідність умов виховання на належному рівні, ОСОБА_1 просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно її неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути аліменти на його утримання.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просила позов задовольнити.
В судове засідання відповідач не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зави про розгляд справи без його участі не надходило.
В судовому засіданні представник третьої особи не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 25 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний актовий запис № 873. При цьому, батьком дитини записаний ОСОБА_6, а матір'ю - ОСОБА_4.
Згідно із копією листа директора Сєвєродонецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сєвєродонецької міської ради Мінайлової Л.І. на ім'я начальника Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Носовець С.В. № 135 від 05.03.2013 року, у зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 зобов'язань, спрямованих на задоволення потреб та інтересів дитини, та невиконання умов договору, вирішено припинити соціальний супровід, тому остання просить вжити заходів щодо захисту прав неповнолітньої дитини.
Згідно із копією Акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.02.2013 року, неповнолітній ОСОБА_5 має задовільні житлово-побутові умови, які сприяють повноцінному розвитку дитини.
З довідки Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради № 338/1 від 11.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (позивач по справі) проживає за адресою: АДРЕСА_1, і разом із нею за вказаною адресою проживають її чоловік - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, син - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, (відповідач по справі), дочка - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, онук - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8.
З копії Акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 16.01.2017 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не проживає за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 з 2015 року.
Згідно із копією Акту оцінки потреб дитини та її сім'ї (початкова оцінка) № 52 від 17.01.2017 року, СЖО негативно впливають на стан дитини. Потреби дитини задовольняються частково. Стан батьків частково перешкоджає задоволенню потреб дитини, їхній батьківській потенціал недостатній (слабкий). Фактори сім'ї сприяють вирішенню проблеми, родина готова підтримувати дитину. У громади наявні і доступні необхідні ресурси для підтримки та вирішення проблеми.
Згідно із копією листа директора Сєвєродонецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сєвєродонецької міської ради Мінайлової Л.І. на ім'я начальника Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Носовець С.В. № 110 від 18.01.2017 року, остання просить вирішити долю малолітньої дитини ОСОБА_5.
Згідно із копією Акту обстеження матеріально-побутових умов від 23.01.2017 року, неповнолітній ОСОБА_5 має задовільні житлово-побутові умови, які сприяють повноцінному розвитку дитини.
Згідно із висновком Сєвєродонецької міської ради про позбавлення батьківських прав № 531 від 07.02.2017 року, відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, повністю ухилилася від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини, не усвідомлює всієї відповідальності за неї. Враховуючи інтереси дитини, необхідність умов виховання на належному рівні, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно її малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
З вищеописаних документальних доказів вбачається, що ОСОБА_4 не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини як складову її виховання.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає, що ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно із ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на дитину суд враховує, що дитина перебуває на утриманні позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Отже, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, здійснює функції опікуна (законного представника) щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 21 лютого 2017 року (дата подання позову про позбавлення батьківських прав) і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_10
Визначаючи розмір аліментів, який буде справедливим та достатнім для утримання дитини, суд враховує, що справедливим та достатнім для утримання дитини буде розмір аліментів 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 27.02.2017 року про сплату судового збору в сумі 640 грн. 00 коп., у зв'язку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму судових витрат.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, батьківських прав стосовно її неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_10
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14 квітня 2017 року.

Суддя Д. Б. Баронін