АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 637/1074/16-ц Головуючий суддя І інстанції Стеганцов С. М.
Провадження № 22-ц/790/751/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження будинком шляхом зняття з реєстрації та визнання такою, що втратила право на користування будинком, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження будинком шляхом зняття з реєстрації та визнання такою, що втратила право на користування будинком.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником будинку АДРЕСА_1, в якому проживає.

15 серпня 2013 року з її згоди в будинку була зареєстрована ОСОБА_2, яка 05 вересня 2013 року зареєструвала шлюб з її сином ОСОБА_4 і змінила прізвище на ОСОБА_2.

Після реєстрації в будинку ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання до міста Харкова.

18 березня 2016 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

На прохання добровільно знятися з реєстрації у її будинку ОСОБА_2 відповіла відмовою. Для збереження реєстрації відповідачка приїздить в нічний час (після 22 годин) та разом зі співмешканцем намагається зайти до будинку.

На теперішній час вона не має змоги в зв'язку з реєстрацією ОСОБА_2 розпорядитися своєю власністю, а також має труднощі в отриманні субсидії на утримання будинку.

Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування будинком АДРЕСА_1 в зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання та усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження будинком шляхом зняття відповідачки з реєстрації.

Відповідач проти позову заперечувала. Вказала, що зі згоди позивачки була зареєстрована в будинку як член сім'ї. Після розлучення з її сином позивачка постійно з нею вчиняє сварки, не пускає до квартири з дитиною, іншого місця проживання у неї немає.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права, не взяті до уваги всі обставини по справі.

Відповідачка не є членом їх сім'ї, у зв'язку з чим між нею та ОСОБА_2 виникли неприязні відносини і вона не може в повному обсязі розпорядитися власним майном.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

В будинку зареєстровані, наряду з іншими, ОСОБА_1 - позивачка, ОСОБА_2 - відповідачка; ОСОБА_4 - син позивачки він же колишній чоловік відповідачки; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 -син відповідачки та сина позивачки.

Ставлячи питання про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, позивачка зазначає, що хоча відповідачка і була зареєстрована в будинку з її згоди, однак після реєстрації відповідачка виїхала до м.Харкова на постійне проживання, і крім того, після розірвання шлюбу відповідачки з її сином 18 березня 2016 року вона не є членом її сім'ї, а тому проживати в будинку права не має.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що зазначені обставини не є підставою для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст 167 ЖК України; ст. 319 ч.1,2, 4,5,7; 386 ч.2, 391 ЦК України, на які посилається позивачка, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Власність зобов'язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції відповідачка не має іншого постійного житла в м.Харкові; вона з дитиною мешкає в квартирі, яку знімає, проти цих обставин не заперечує позивачка, тобто, будь-якого іншого житла відповідачка не має.

Як зазначає відповідачка в будинку позивачки залишилися її особисті речі, речі дитини, майно.

Сама позивачка не заперечує, що відповідачка цікавиться житлом, приїжджає до будинку, однак вона її в будинок не пускає.

В матеріалах справи мається висновок поліції від 21 вересня 2016 року з тексту якого вбачається, що відповідачка приїжджала до будинку, однак її позивачка не пустила.

Той факт, що шлюб між відповідачкою та сином позивачки розірвано і вона є колишнім членом сім'ї також не є підставою для задоволення позову.

За таких обставин відсутні підстави вважати , що ОСОБА_2 втратила право на користування спірним будинком.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2016 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: