Провадження № 2/219/274/2017
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 лютого 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Дубаніної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Бахмутської міської ради Донецької області

про визнання права власності як забудовника в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Бахмутської міської ради Донецької області про визнання права власності як забудовника в порядку спадкування, а саме на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Михайлівська, 5«а», після смерті її батька ОСОБА_2, який помер 03 вересня 2001 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 вересня 2001 року помер її батько ОСОБА_2 Пізніше, а 29 березня 2011 року померла її мати ОСОБА_3, жінка спадкодавця. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, які розташовані за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Михайлівська 5 «а»». Вказує, що вона є єдиний спадкоємець, інших не має, за життя батько не склав заповіту. 09 вересня 2016 року позивачка оформила спадщину у вигляді земельної ділянки розташованої за адресою: м. Бахмут вулиця Михайлівська номер 5 «а» і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Але оформити житловий будинок з надвірними спорудами, який також складає спадщину і розташований на вказаної земельної ділянці, вона не може через те, що за життя батько не виконав усі необхідні дії стосовно вводу до експлуатації вказаної нерухомості і ця обставина перешкоджає позивачці оформити спадщину. При цьому зазначений житловий будинок з надвірними спорудами визнано працівниками КП «Артемівське БТІ» самочинним будівництвом, оскільки він, надвірні споруди та побудови не були вчасно прийняті в експлуатацію та не зареєстровані спадкодавцем, про що зроблено відмітку у технічному паспорті. У зв'язку з цим вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав.

У судове засідання позивач та/або його представник не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовною заявою згодні та не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені сторонами документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до дозволу на проведення робіт з будівництва інспекція Держархбудконтролю м. Артемівська дозволяє громадянину ОСОБА_2 виробництво будівельних робіт зі зведення житлового будинку з надвірними спорудами на садибній ділянці в м. Артемівськ по вул. Михайлівська будинок 5 «а», на підставі рішення виконкому Артемівської міськради від 08 червня 1961 року №78 (а.с.22).

04 липня 1961 року комісія в складі: представників відділу комунального господарства, головного архітектора м. Артемівська, начальника геослужби управління головного архітектора, склали акт про те, що, згідно з рішенням міськвиконкому депутатів трудящих від 28 липня 1961 року №78, проведений в натурі відвід земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво громадянину ОСОБА_2 Ділянка розташована в місті Артемівськ по вул. Михайлівська № 5 «а» загальною площею 533 кв.м. (а.с.23).

Згідно свідоцтва про народження серії V-УР №1011657, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі батьки записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Відповідно до свідоцтва про одруження, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований, 08 вересня 1979 року, про що складено відповідний актовий запис № 650 та видано свідоцтво про одруження серії III-НО №302368, після одруження дружині присвоєне прізвище «Брестон» (а.с.6, 79).

Відповідно до рішення виконкому Артемівської міської ради депутатів трудящих, виконком міськради вирішив: дозволити громадянинові ОСОБА_2 провести водопровід в будинку по вул. Михайлівська № 5 "а" (а.с.77).

Згідно дозволу 16/VIII-1965 на підключення водо-каналізаційного управління, громадянину ОСОБА_2 проживаючому ІНФОРМАЦІЯ_2 "а" Артемівське Водоканалізаційне управління дозволяє проводку відгалуження до будинку 5 "а" по вул. Михайлівській з врізкою в діючу лінію, у звязку з чим був укладений договір № 146 від 16 серпня 1965 року між водоканалізаційним управлінням і громадянином ОСОБА_7 на пристрій відгалуження з врізкою в діючу магістраль Д = 300 мм по вул. Михайлівській (а.с.21).

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) жилий будинок від 22 вересня 2016 року, будинок №5 «А» по вул. Михайлівська у м. Бахмут, побудований у 1991 році (а.с. 18-20). Він не прийнятий в експлуатацію і правовстановлюючий документ на нього не отриманий у звязку зі смертю забудовника.

Зі свідоцтва про смерть серії І-НО № 519899 убачається, що ОСОБА_3 померла 29 березня 2011 року (а.с.3).

Відповідно до повідомлення Першої Бахмутської державної нотаріальної контори від 30 грудня 2016 року за №2310/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46355901 від 30 грудня 2016 року, після смерті ОСОБА_3, померлої 29 березня 2011 року, спадкова справа не відкривалась, тобто не хто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.65-66).

Зі свідоцтва про смерть серії І-НО № 606704 убачається, що ОСОБА_2 помер 03 вересня 2011 року (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2016 року, ОСОБА_1 успадкувала майно, яке складається з: земельної ділянки загальною площею розміром 0,0533 га, яка розташована за адресою: Донецька область місто Бахмут (Артемівськ) вулиця Михайлівська номер пять «а», яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Артемівською міською Радою 21 лютого 1995 року, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах згідно плану: від А до Б- земельна ділянка вул. Шевченка, від Б до В - земельна ділянка №5 по вул. Михайлівській, В до Г- Бахмутська міська рада, від Г до А - земельна ділянка №3-А по вул. Михайлівській, кадастровий номер - :00:004:0375, зареєстрованого в реєстрі за №1-1630 та посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_8 Першої Бахмутської державної нотаріальної контори(а.с.51).

Згідно повідомлення першої Бахмутської державної нотаріальної контори від 30 грудня 2016 року, згідно заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом було заведено спадкову справу на майно ОСОБА_2, померлого 03 вересня 2001 року, інших заяв від інших спадкоємців не надходило. Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку видано на імя заявника 09 вересня 2016 року (а.с.67-70).

Приймаючи рішення щодо вимог про визнання прав та обовязків як забудовника в порядку спадкування суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено в ст.321 ЦК України.

За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З огляду на положення зазначених норм, оскільки матеріали справи не містять інших відомостей, спадкоємцем першої черги на спірне спадкове майно є ОСОБА_1, яка є донькою спадкодавця ОСОБА_2 і яка у встановлений законом строк прийняла спадщину.

Як уже встановлено судом, рішенням міськвиконкому депутатів трудящих від 28 липня 1961 року №78, проведений в натурі відвід земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво громадянину ОСОБА_2

Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Тобто, з огляду на виниклі правовідносини, слід застосовувати закони, нормативно-правові акти в тій редакції, які були чинними на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

У звязку з тим, що матеріалами справи не доведено інше, датою завершення будівництва спірного майна суд вважає 1991 рік.

31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР була затверджена Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995), згідно з пунктами 6, 7 якої підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів згідно переліку).

Зокрема, пунктом 14 переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію.

Отже, за вказаним Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН А3.1-94 « Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126 в якому, окрема розяснюється: оформлення свідоцтва про право власності на обєкти, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Аналогічна позиція щодо оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, споруджені до 05 серпня 1992 року міститься у Тимчасовому порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами та будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1035: підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, споруджені до 05 серпня 1992 року є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, за умови прийняття за життя ОСОБА_2 спірного будинку в експлуатацію в установленому порядку, вказаний будинок після його смерті міг бути спадковим майном.

Проте, оскільки ОСОБА_2 за життя не було здійснено дій щодо прийняття спірного будинку в експлуатацію в установленому порядку, останній не набув права власності на житловий будинок, а тому спадкоємець також не набуває права власності на нього у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права і обовязки входять до складу спадщини.

Оскільки при житті батько позивачки не завершив оформлення права власності на будинок та враховуючи, що позивачка прийняла спадщину після смерті батька, то до неї переходять права, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті ОСОБА_2, тобто права забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а сам будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом.

За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України.

Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги як донька спадкодавця, інших спадкоємців не встановлено, суд вважає доведеними та законними вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності в порядку спадкування на вищезазначене майно.

На підставі, викладеного та керуючись ст. 3, 4, 6, 10, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради Донецької області про визнання права власності як забудовника в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будинок, що розташований за адресою: вул.. Михайлівська № 5»а» в м.Бахмут Донецької області, як забудовника в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_2, який помер 03 вересня 2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська