Справа № 127/4783/17 Провадження № 22-ц/772/1156/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 48Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Сала Т.Б., Медвецького С.К.

при секретарі: Агєєвій Г.В.

за участю позивачки ОСОБА_2, представника позивачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним,за апеляційною скаргою ОСОБА_2на ухвалу Вінницького міського суду від 20.03.2017 року ,-

В с т а н о в и л а :

03.03.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачки, в якому просила суд визнати недійсним шлюб зареєстрований 05.04.2016 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області між її батьком ОСОБА_5 та відповідачкою ОСОБА_4 з дня його реєстрації.

Одночасно із зверненням з вказаним позовом ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення цього позову, мотивуючи її тим, що 10.09.2016 року помер її батько, після смерті якого відкрилась спадщина. Вона звернулась до Третьої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи № 350/2016 із заявою про прийняття спадщини, звернулась також дружина померлого, ОСОБА_4 Шлюб, укладений між її батьком та відповідачкою вважає недійсним, оскільки на момент його реєстрації її батько не усвідомлював сповна значення своїх дій та не міг ними керувати у звязку із хворобою. У звязку з цим просила забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: заборонити нотаріусам Третьої вінницької державної нотаріальної контори видавати відповідачці ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_6, померлого 10.09.2016 року, до розгляду спору по суті.

Ухвалою Вінницького міського суду від 20.03.2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначену ухвалу скасувати через порушення судом норм процесуального права, а у справі постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву про забезпечення позову. Зазначила ,що суд при постановленні ухвали не взяв до уваги, що вона обрала конкретний вид забезпечення позову - заборону нотаріальній конторі видавати відповідачці ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_6, та вказала, що невжиття таких заходів може утруднити виконання рішення суду, оскільки відповідачка може отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно та розпорядитися ним.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Суд, відмовляючи у забезпеченні позову, вказав, що жодної обґрунтованої доказами підстави для забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій, позивачем не наведено.

Разом з тим, суд не дотримався вимог процесуального закону.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім інших, ст. 152 ЦПК України передбачено такі види забезпечення позову як: заборона вчиняти певні дії, встановлення обовязку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Верховний Суд України у постанові Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; не з'ясував обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Суд першої інстанції лише формально постався на те, що невжиття заходів забезпечення позову не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не мотивував підстав, з яких він дійшов до такого висновку, не пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд не звернув увагу , що у заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 ставить питання про забезпечення та витребування доказів, яке судом не вирішено.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином, ухвала суду не відповідає вимогам ЦПК України і підлягає скасуванню, а питання - направленню на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.307, 312, 315 ЦПК України ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду від 20.03.2017 року скасувати, а питання про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча: С.Г. Копаничук

Судді: Т.Б. Сало

ОСОБА_7

/підписи/ Згідно з оригіналом: