АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/247/17 Головуючий 1 інстанції Караченцев І.В.
Справа № 635/1252/14ц Доповідач Гуцал Л.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Гуцал Л.В.,

суддів Піддубного Р.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 липня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

13 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до Харківського районного суду Харківської області з зазначеним позовом.

Позивач просив стягнути на його користь з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість за Кредитним договором в сумі 235682,48 гривень та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 27 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1, був укладений Кредитний договір №0, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 59 700 доларів США з розрахунку 12, 40 % річних на строк з 27 березня 2008 року по 27 березня 2023 рік.

На забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за цим Кредитним договором, 27 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком (далі АКІБ) «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №П/0, згідно з яким Поручитель поручилась перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором №0 від 27 березня 2008 року. Договором передбачено, що відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, при цьому Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність.

Згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» позивач набув прав кредитора за вказаними договорами.

Позивач зазначив, що внаслідок неналежного виконаня відповідачами договірних зобовязань, станом на 20 грудня 2013 року утворилась заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 235682,42 гривень, з яких: тіло кредиту: 174118,87 гривень, відсотки 61563,60 гривень.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 липня 2014 року в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Посилається на порушення судом норм процесуального права, неповне зясування обставин справи, невірну оцінку доказам. Зазначає, що він є належним Кредитором за Кредитним договором та Договором поруки, а засвідчені копії витребуваних судом першої інстанції документів не були надані, оскільки копія ухвали про їх витребування була направлена за іншою адресою, ніж та, яка була вказана представником позивача у поданих заявах, у звязку з чим представник позивача взагалі не був повідомлений про наявність та розгляд клопотання про забезпечення доказів.

У суді апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу підтримав, представник відповідача ОСОБА_1 проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що Банк не реалізував свій процесуальний обовязок щодо надання доказів під час розгляду справи судом першої інстанції, а підстав для прийняття нових доказів на стадії апеляційного розгляду немає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не підтверджено факту переходу (відступу) позивачу права вимоги за Кредитним договором №0 від 27 березня 2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, оскільки не надано витребуваних судом за клопотанням представника відповідача оригіналів та належним чином завірених документів, які підтверджують вказаний факт.

Такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 квітня 2014 року задоволено клопотання представника відповідача, та витребувано з ПАТ «Дельта Банк» належним чином завірену копію договору про надання споживчого кредиту №0 від 27 березня 2008 року, належним чином завірену копію графіку погашення заборгованості (Додаток №1 до Кредитного договору), що є невід'ємною частиною Кредитного договору №0 від 27 березня 2008 року, належним чином завірену копію Договору поруки № П/0 від 27 березня 2008 року, належним чином завірену копію повідомлення від ПАТ "УкрСиббанк" про заміну кредитора в зобов'язанні та докази отримання Відповідачем 1 такого повідомленнями, належним чином завірену копію повідомлення від ПАТ "УкрСиббанк" про заміну Кредитора в зобов'язанні та докази отримання Відповідачем 2 такого повідомленнями, належним чином завірену копію Свідоцтво про реєстрацію Позивача, як фінансової установи, належним чином завірену копію Довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України про реєстрацію Позивача, як фінансової установи, належним чином завірену копію ліцензії Національного Банку України на здійснення виду діяльності: видача кредитів, належним чином завірену копію Індивідуальної ліцензії Національного Банку України на здійснення валютних операцій, належним чином завірену копію дозволу на здійснення Позивачем факторингових операцій, належним чином завірену копію договору комісії, належним чином завірену копію Договору купівлі-продажу від 08 грудня 2011 року та оригінал відповідного Акту приймання-передачі кредитних документів по Кредитному договору № 0 від 27 березня 2008 року, належним чином завірену копію документа про оплату винагороди в якості компенсації вартості кредитного портфелю (а.с.67,68).

Копія даної ухвали була направлена судом 23 квітня 2014 року за адресою ПАТ «Дельта Банк»: місто Київ, вулиця Фрунзе, 39 (а.с.69).

Разом із тим, представником позивача за довіреністю від 04 листопада 2013 року ОСОБА_3 було подано до суду заяву від 05 березня 2014 року, в якій зазначено адресу для листування: 61072, місто Харків, проспект Леніна, 43-б (а.с.59).

Крім того, представником позивача за довіреністю від 14 лютого 2014 року ОСОБА_4 було подано заяву від 19 травня 2014 року, в якій представник просила відповіді та листи по справі надсилати за адресою: 61072, місто Харків, проспект Леніна, 43-б (а.с.71).

Водночас, судом першої інстанції копія ухвали про витребування доказів на вказану адресу направлена не була, що за твердженням позивача, і стало причиною не надання їх суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі реалізовано закріплений у ч.4 ст. 10 ЦПК України обовязок сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, внаслідок чого докази в обґрунтування позовних вимог не були подані позивачем з поважних причин.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приймає надані позивачем апеляційному суду нові докази (а.с.137-145,150-167).

Оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення було допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, рішення суду першої інстанції, відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 27 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №0, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 59 700 доларів США з розрахунку 12, 40 % річних на строк з 27 березня 2008 року по 27 березня 2023 рік (а.с.9-12,152-158).

Відповідно до п.1.2.2 Договору Позичальник взяв на себе зобовязання повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий Графік погашення та укладено Додаток №1 до Договору), але у будь-якому випадку не пізніше 27 березня 2023 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін.

Графік погашення кредиту визначено та сторонами укладено Додаток № 1 до Договору (а.с.13-24,159-163).

Виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором було забезпечено порукою.

Так, відповідно до укладеного 27 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Договору поруки №П/0, Поручитель поручилась перед Кредитором за виконання Боржником ОСОБА_1 зобов'язань за Кредитним договором № 0 від 27 березня 2008 року. Сторони договору погодили, що відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Договором, Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність (а.с.30,31,150,151).

Встановлено також, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передав (відступив) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.141,142).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 1050 ЦК України передбачено - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Матеріали справи свідчать, що Позичальник неналежним чином виконував договірні зобовязання по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором, що станом на 20 грудня 2013 року призвело до утворення заборгованості за Кредитним договором в сумі 235682, 48 гривень з яких: тіло кредиту 174118,87 гривень, відсотки 61563,60 гривень (а.с.36,143,164-167).

Зазначені обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами, а саме: Договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 березня 2008 року, Графіком погашення кредиту, який є Додатком №1 до договору, Графіком платежів, визначення сукупної вартості кредиту (Додаток №2 до договору), розрахунком заборгованості за Кредитним договором, випискою по кредитному договору, дійсність яких відповідачами не оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч.2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

При цьому, колегія відзначає, що наявність заборгованості та її розмір відповідачами не оспорювались.

Отже, колегія суддів вважає встановленим факт неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за Договором про надання споживчого кредиту.

Факт переходу прав вимоги за договорами, укладеними із відповідачами підтверджується наданими апеляційному суду належним чином завіреними копіями виписки з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011року (а.с.141) та витягу з Додатку 1 до цього договору (а.с.142).

Внаслідок укладення договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами у Кредитному договорі та Договорі поруки відбулась заміна кредитора в звязку з відступленням права вимоги, як це передбачено у п.1 ч.1 ст.512 ЦК України.

Згідно ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про солідарне стягнення з відповідачів кредитної заборгованості є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.88 ЦПК України, судова колегія ухвалюючи рішення про задоволення позову, вирішує питання про розподіл судових витрат, які були понесені позивачем та документально підтвердженні.

Керуючись ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р 373980009), заборгованість за кредитним договором в сумі 235682 (двісті тридцять пять тисяч шістсот вісімдесят дві) гривень 48 копійок, з яких: тіло кредиту - 174118 гривень 87 копійок та відсотки - 61563 гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р 373980009) судові витрати в розмірі по 1178 (одна тисяча сто сімдесят вісім) гривень 41 копійка з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді