Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 315/836/16 Головуючий у 1-й інстанції: Каракай Н.Д.
Провадження № 22-ц/778/707/17 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

Спас О.В.,

Кухаря С.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Комсомольської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, ОСОБА_5, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Комсомольської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, ОСОБА_5, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування позову зазначала, що 30.05.2006 року вона була зареєстрована у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Власником будинку на той час була ОСОБА_6, яка 29.06.2006 року була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, виїхала з села, місце її перебування невідомо.

З того часу вона проживає в житловому будинку, відкрито, добросовісно та безперервно, володіє та користується житловим будинком, сплачує комунальні послуги, уклала договір про надання послуг з газопостачання, згідно технічного паспорта від 01.08.2016 року була замовником виготовлення технічної документації на будинок, протягом всіх цих років здійснює поточний ремонт будинку.

Вважає, що доказом того, що вона володіє будинком є знаходження у неї оригіналу технічного паспорта на будинок та будинкової книги, а також та обставина, що вона відкрито та безперервно, більше, ніж 10 років, володіє нерухомим майном, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, позначений в технічному паспорті літерою «А» та складається з: Літера «а» - прибудова, Літера «В» - сарай, Літера «Б» - сарай, паркан № - 1, ворота № - 2, паркан № - 3, паркан № - 4, за набувальною давністю.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та витягу з технічного паспорту виданого Пологівським МП «Імпульс» (інвентарний номер 153, реєстровий номер 89 кн 28) від 16.01.1996 року, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власником житлового будинку зазначена: ОСОБА_6, (згідно свідоцтва від 16.01.1996 року № 153 та свідоцтва на спадщину від 17.08.2005 року № 765) (у рівних частках) (а. с. 7).

Згідно відмітки в паспорті серії НОМЕР_1 виданого Гуляйпільським РВ УМВС України 18.09.1997 року (а. с. 6 на звороті) та копії домової книги для прописки громадян, проживаючих в домі АДРЕСА_1 (а. с 8-9), ОСОБА_4 з 30.05.2006 року по 11.08.2009 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. З 11.08.2009 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 6 на звороті)

Відповідно до довідки від 20.07.2016 року № 86 виданої КП «СКГ «Веселка» Комсомольської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, ОСОБА_4 регулярно сплачує за водокористування за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 15)

Відповідно до довідки від 09.08.2016 року № 704 виданої ПАТ «Запоріжгаз» Оріхівське УЕГГ Гуляйпільський експлуатаційний цех ОСОБА_4, про те що, її будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року підключений до системи газопостачання (а. с. 17)

Відповідно до довідки виданої 15.08.2016 року № 439 виконкомом Комсомольської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, є власницею будинку за адресою: АДРЕСА_1 та знята з реєстрації 02.07.2006 року, в селі не проживає, місцезнаходження невідоме (а. с. 16)

01.08.2016 року ТОВ «Компанія «Земельно-кадастровий проектно-будівничий центр» м. Запоріжжя, видано технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я замовника ОСОБА_4 ( а. с .10-11)

Згідно звіту про визначення оціночної вартості домоволодіння № ZKC1 01.08.2016 року ТОВ «Компанія «Земельно-кадастровий проектно-будівничий центр», ринкова (оціночна) вартість домоволодіння, загальною площею 40,6 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, становить 44199,19 грн. (а. с. 12)

Згідно рішення Комсомольської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області від 18.11.2015 року № 9 с. Комсомольське, перейменовано на с. Гуляйпільське (а. с. 33).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Коктебельською селищною радою м. Феодосія, Авт. Респ. Крим, Україна від 03.06.2008 року , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а. с. 42)

Позивачка звернувшись до суду зазначає ,що вона відкрито та безперервно, більше, ніж 10 років, володіє нерухомим майном, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб і тому має право для визнання за нею права власності на будинок.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За роз'ясненнями п.п. 9, 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч. 3 ст. 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч. 2 ст. 344 ЦК). Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

За змістом ст. 344 ЦК України при набувальній давності тягар доказування лягає на позивача.

Згідно до роз'яснень викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю здійснюється за умови, що річ, яка опинилася у володінні особи, є об'єктивно чужою, володілець суб'єктивно вважає майно своїм, володілець майна має бути добросовісним набувачем, володіння здійснюється протягом усього строку відкрито та продовжувалось безперервно, строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років.

Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не повинен знати і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, а також обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Розглянувши справу районний суд, відмовляючи у позові вірно визначився ,що позивач знала, і на це посилається і в позові, що користується майном яке належить іншій конкретній особі: ОСОБА_6 (з моменту смерті останньої, її спадкоємцям), таким чином, добросовісність як початковий момент заволодіння вищезазначеним майном була відсутня.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Помиляючись щодо природи виниклих правовідносин позивачка маючи право користування будинком / одна з трьох складових / необґрунтовано вважає ,що в неї виникло автоматично право власності на нього внаслідок терміну такого користування .

Окрім цього позивачем невірно визначений суб"єктний склад учасників процесу ,спадщина від умерлою в законному порядку не визнана / Комсомольська сільська рада Гуляйпільського району Запорізької області /,а доказів прийняття спадщини після померлої матері відповідачем ОСОБА_5 в справі не має.

Доводи апеляційної скарги правового обґрунтування незаконності судового рішення не містять.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2016 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: