Справа № 373/469/16-ц Головуючий у І інстанції Керекеза Я. І.
Провадження № 22-ц/780/1121/17 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 46 16.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство "Виробниче управління житлово-комунального господарства", Переяслав-Хмельницька міська рада Київської області, про визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити між сторонами порядок користування земельною ділянкою, яка розташована по АДРЕСА_1.

Посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності йому належить АДРЕСА_1. Власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_3 Вказаний будинок перебуває на балансі КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства», а земельна ділянка, на якій він розташований, рішенням виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради № 47 від 25 березня 1958 року була виділена Переяслав-Хмельницькому сирзаводу під будівництво цього будинку.

Вказує, що порядок користування цією земельною ділянкою між сторонами визначений не був та на даний час співвласники користуються земельною ділянкою на свій розсуд. Оскільки між сторонами виникають суперечки з приводу користування земельною ділянкою, він вимушений був звернутися до суду із вищезазначеним позовом.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи неможливо встановити точну площу земельної ділянки, якою користуються сторони у справі, а тому встановити порядок користування земельною ділянкою між ними не вбачається можливим.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, виконкомом Переяслав-Хмельницької міської ради депутатів трудящих № 6 від 25 березня 1958 року Переяслав-Хмельницькому сирзаводу була виділена земельна ділянка, площею 1000,0 кв.м., по АДРЕСА_3 під забудову 2-х квартирного жилого будинку (а.с.13-15).

Рішенням виконкому Переяслав-Хмельницької міської Ради депутатів трудящих № 58-3 від 21 квітня 1960 року було вирішено по території спірної земельної ділянки прорізати вулицю в забудованому кварталі № 90 з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_4 і дати їй назву АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно копії технічного паспорта, що був складений 10 лютого 1971 року, власником будинку АДРЕСА_1 була Переяслав-Хмельницька міська рада, користувачем - домоуправління. Площа земельної ділянки, яка надана для забудови, становить 840 кв.м. (а.с.5-10).

З відповіді на запит позивача № 25 від 25 січня 2016 року, наданої КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства», вбачається, що будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі підприємства. КП „ВУЖКГ" не обслуговує будинок, оскільки між мешканцями та підприємством відсутні договірні відносини. Первинні документи на будинок (акт приймання в експлуатацію будинку, копія рішення про виділення земельної ділянки під забудову будинку) не збереглися. Державний акт на земельну ділянку, на якій розташований вищезазначений житловий будинок, не виготовлявся. (а.с.11).

Відповідно до висновку експерта № 10-16 від 10 січня 2016 року фактична площа земельної ділянки, як при будинкової території біля будинку АДРЕСА_1, становить 0,046909 га (469,09 кв. м.) (а.с.79-93).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 18-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з урахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив усі обставини справи та перевірив їх доказами, та дійшов до обґрунтованого висновку про те, що без встановлення дійсної площі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні сторін, неможливо здійснити правильний порядок користування нею, а площа земельної ділянки, яка вказана у висновку експерта, не відповідає рішенням органів виконавчої влади, через що ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову у позові.

Крім того, колегія суддів зазначає, що за відсутності факту та доказів надання в користування спірної земельної ділянки у передбачений законом спосіб та у зв'язку з тим, що її конфігурація та дійсна площа на даний час органом місцевого самоврядування не визначалася, вимоги про визначення порядку користування спірною земельною ділянкою між співвласниками будинку є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 309 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: