АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3883/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1159/17Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

12 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.,

При секретарі: Лимар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 3 березня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_5, який був посвідчений 06 травня 2009 року Шершнівською сільською радою Лубенського району Полтавської області на імя ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою с. Шершнівка Лубенського району Полтавської області вул. Дружби, 3.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 березня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Під час розгляду справи в апеляційному суді позивач ОСОБА_2І повторно заявила клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи та на вирішення експерту просила поставити питання, які викладені нею у заяві до місцевого суду:

1. Чи можна припустити, що в момент оформлення (посвідчення) заповіту від 6 травня 2009 року на імя ОСОБА_3 заповідачка ОСОБА_5 не розуміла значення своїх дій, не повною мірою усвідомлювала фактичний характер та їхні юридичні наслідки, а також не могла керувати ними внаслідок тяжкої хвороби, психологічного розладу, що не виключає осудності?

2. Чи знаходилася ОСОБА_5 в момент посвідчення заповіту від 6 травня 2009 року в стані сильного душевного хвилювання (страх, пригнічення, розгубленість, відчай, емоційний стрес, фрустрація тощо), що суттєво вплинуло на її свідомість і поведінку)?

У визначенні експертої установи покладалася на розсуд суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в суді першої інстанції заявлялося клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи а.с. 30), однак ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 березня 2017 року в задоволенні такого клопотання відмовлено (а.с. 111).

Правилами частини 2 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК) передбачено, що при апеляційному провадженні апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст.145 ЦПК України, призначення експертизи є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатрічну експертизу (ст.145 ЦПК).

Обставини, на які посилається позивач, як на підставу визнання заповіту недійсним вимагають спеціальних знань у галузі медицини.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити клопотання ОСОБА_2, призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, доручивши її проведення експертам Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева та поставити на розгляд експертам питання наступного змісту:

«1. Чи страждала ОСОБА_5 на момент посвідчення заповіту від 6 травня 2009 року на імя ОСОБА_3 будь-яким психічним захворюванням або перебувала в стані іншого психічного розладу?

2. Чи усвідомлювала ОСОБА_5 значення своїх дій та чи могла керувати ними при складанні заповіту на імя ОСОБА_3 від 6 травня 2009 року, посвідченого Шершнівською сільською радою Лубенського району Полтавської області?»

Постановка питань щодо встановлення припущень усвідомлення чи не усвідомлення дій ОСОБА_5 не може бути предметом вирішення експертами при проведенні експертизи, оскільки не матимуть правового значення для вирішення справи та не дадуть конкретної відповіді щодо осудності заповідача на момент посвідчення заповіту.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно відповіді Лубенської КЦМЛ за № 01-8/163 від 20.01.2017 року в період з 2005 року по 06.05.2009 року ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні в онко-відділенні Лубенської КЦМЛ не перебувала (а.с. 63)..

У якості вихідних даних експертам слід надати матеріали цивільної справи № 539/3883/16-ц (провадження №222-ц/786/1159/17), медичні картки стаціонарного хворого Полтавського обласного клінічного онкологічного диспансера Полтавської обласної ради ОСОБА_5 за № 6813, № 8548 та № 7665 та амбулаторну карту ОСОБА_5

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК України, суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 143-145, п.5 ч.1 ст.202, ст.303 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Полтавської обласної психіатричної лікарні ім. Мальцева (36006, м.Полтава, вул. Медична 1).

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1.Чи страждала ОСОБА_5 на момент посвідчення заповіту від 6 травня 2009 року на імя ОСОБА_3 будь-яким психічним захворюванням або перебувала в стані іншого психічного розладу?

2. Чи усвідомлювала ОСОБА_5 значення своїх дій та чи могла керувати ними при складанні заповіту на імя ОСОБА_3 від 6 травня 2009 року, посвідченого Шершнівською сільською радою Лубенського району Полтавської області?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Надати у розпорядження експертів матеріали цивільної справи № 539/3883/16-ц (провадження №222-ц/786/1159/17), медичні картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 за № 6813, № 8548 та № 7665 та амбулаторну карту ОСОБА_5

Витрати з проведення експертизи покласти на ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: 37600, Полтавська область, м. Миргород, вул. Котляревського, 135.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у частині зупинення провадження безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_6 /підпис/ ОСОБА_7

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ______________ ОСОБА_1