АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

06 квітня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування,

за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» - СабітоваСергія Володимировича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року,

встановила:

у серпні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 198 354 грн. 34 коп., пеню - 27 389 21 грн. 27 коп., інфляційні втрати - 793 грн. 41 коп. та 3 відсотки річних - 1 369 грн.. 46 коп., а також витрати на проведення експертного дослідження. В ході розгляду справи уточнила свої вимоги та просила стягнути страхове відшкодування - 165 028 грн. 69 коп., пеню - 79 120 грн. 91 коп., інфляційні втрати - 12 377 грн. 15 коп., 3 відсотки річних - 5 330 грн. 65 коп. та витрати на проведення експертного дослідження.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 р. позов було задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник відповідача - Сабітов С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказувала, що вона 04.07.2014 р. уклала з відповідачем Договір добровільного страхування наземного транспорту, об'єктом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «KIA SORENTO», державний номерний знак - НОМЕР_1, рік випуску - 2012 р. 16.04.2015 р. на трасі Київ-Бородянка сталась ДТП, в результаті якої було ушкоджено вказаний автомобіль. Після її звернення до відповідача вона отримала відповідь, що вказана ДТП визнана страховим випадком, однак у виплаті страхового відшкодування було відмовлено, оскільки вартість відновлювального ремонту становить 251 591 грн., що перевищує 75% дійсної вартості автомобіля. За ї зверненням було проведено автотоварознавче дослідження, згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 199 954 грн. 43 коп. Тому позивач просила стягнути з відповідача вказану суму з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних. В ході розгляду справи позивач уточнила свої вимоги та просила стягнути страхове відшкодування в сумі 165 028 грн. 69 коп., пеню - 79 120 грн. 91 коп., інфляційні втрати - 12 377 грн. 15 коп., 3 відсотки річних - 5 330 грн. 65 коп. та витрати на проведення експертного дослідження в сумі 1 290 грн. 24 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 р. позов було задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, в зв'язку з чим повинен виплатити страхове відшкодування з урахуванням пені та штрафних санкцій.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 16, 979-985, 988-992 ЦК України та Закону України «Про страхування».

Доводи, викладені представником відповідач в апеляційній скарзі, були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, відповідач посилався на те, що згідно Звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу №12/05/15, виконаного ФОП ОСОБА_4 від 19.05.2015 р. вартість відновлювального ремонту належного ОСОБА_1 автомобіля становить 251 591 грн. 06 коп., що перевищує 75% від вартості автомобіля на день укладення договору і за умовами п. 10.7.1 Договору страхування випадок визнається як конструктивна загибель. Відповідач, не погоджуючись з вказаним Звітом, звернулась до КНДІСЕ МЮ України з метою визначення вартості матеріального збитку і згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №10516 /15-54 від 14.07.2015 р. вартість збитку становила станом на 16.04.2015 р. 199 954 грн. 43 коп.

За клопотаннями представників позивача та відповідача ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2015 р. було призначено експертизу, на вирішення якої було поставлено питання щодо визначення вартості відновлювального ремонту належного позивач автомобіля та визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля станом на 16.04.2015 р.

При визначенні розміру страхового відшкодування суд першої інстанції посилався на Висновок експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи, виконаної комісією експертів КНДІСЕ Міністерства юстиції України від 18.04.2016 р. №№149/16-54. Вказаний висновок складено у відповідності до Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМ України від 10.09.2003 р. №1440, Державного стандарту України 2984-95 «Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення», Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. №142/5/2092 зі змінами від 08.12.2004 р. та 24.07.2009 р.

Вказаний висновок відповідає вимогам, які визначені в ст. 147 ЦПК України, експерти були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України та відмову від надання висновку за ст. 385 КК України. Сам по собі факт участь у складі комісії експерта ОСОБА_5, який виконував автотоварознавче дослідження 14.07.2015 р. на замовлення ОСОБА_1, не може бути підставою для призначення по справі повторної експертизи. Висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими в ст. 212 ЦПК України. Судом першої інстанції було дано правильну оцінку доказам по справі та вказаному висновку, що було відображено в рішенні суду.

Доводи представника відповідача про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав вказаний висновок належним доказом по справі, є необґрунтованими. Посилання представника відповідача на лист, датований 08.11.2016 р., адресований ОСОБА_6 щодо вартості нормо-годин для ремонту автомобілів марки «КІА», не заслуговують на увагу, оскільки рішення по справі було ухвалено 19.10.2016 р., а крім того, розмір матеріального збитку визначався комісією експертів станом на 16.04.2015 р.

В судовому засіданні 09.08.2016 р. розглядалось в присутності представника відповідача його клопотання про призначення по справі повторної судово-автотоварознавчої експертизи, в якому вказувалось про сумніви щодо правильності висновку, оскільки він був проведений за участі упередженого та необ'єктивного експерта ОСОБА_5 В судовому засіданні 16.09.2016 р. представником відповідача було заявлено клопотання про призначення комісійної судової автотоварознавчої експертизи щодо визначення вартості відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля за цінами сертифікованого СТО, що підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки ТЗ на дату огляду експертом. В задоволенні вказаного клопотання було відмовлено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2016 р.

При складанні вище вказаного Висновку експертів використовувався спеціалізований програмний комплекс зі складання калькуляцій відновлювального ремонту AUDATEX M21/AURORA. В Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів використовується поняття спеціалізоване підприємство, що належить до сервісної мережі пунктів технічного обслуговування та гарантійного ремонту КТЗ, створеної виробником КТЗ або уповноваженим ним суб'єктом господарювання відповідно до законодавства. У Висновку були наведені дані щодо прийнятих при розрахунках значень вартості 1 н/год. На спеціалізованому для даної марки КТЗ підприємстві - СТО «Автомобільний центр «Голосіївський» - 228 грн./год. та середнього значення вартості 1 н/год. для даної марки автомобілів в Київському регіоні -170 грн../год. Автомобільний центр «Голосіївський» входить до складу УАК «УкрАВТО» та є спеціалізованим підприємством з ремонту автомобілів КІА.

Дані про проведення відновлення автомобіля на час розгляду справи в суді відсутні.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» - СабітоваСергія Володимировича відхилити, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 757/30862/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2623/2017

Головуючий у суді першої інстанції:

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.