У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до дошкільного навчального закладу № 1 "Теремок", Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області про стягнення середньої заробітної плати за період працевлаштування та за час затримки виконання рішення суду, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до дошкільного навчального закладу № 1 "Теремок", Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області про стягнення середньої заробітної плати за період працевлаштування та за час затримки виконання рішення суду.

Стягнуто з Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за період працевлаштування з 07 грудня 2015 року по 31 січня 2016 року у розмірі 1785,24 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з дошкільного навчального закладу середнього заробітку за час затримки виплати їй середнього заробітку за період працевлаштування, суд послався на те, що на час звільнення її з роботи 7 грудня 2015 року навчальний заклад не мав заборгованості з оплати праці, а середня заробітна плата за період працевлаштування не належить до сум, про які йдеться в ст. 116 КЗпП.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи, оскільки передбачений ч. 3 ст. 184 КЗпП обовязок власника або уповноваженого ним органу виплатити жінці, звільнений за п. 2 ст. 36 КЗпП, середній заробіток за період працевлаштування і його обовязок при звільненні працівника виплатити всі належні йому суми мають однорідну правову природу у розумінні гл. VII "Оплата праці" КЗпП.

Окрім того, належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є юридична особа, з якою позивачем укладено трудовий договір, однак суд стягнув середній заробіток за період працевлаштування з Рокитнівської селищної ради.

____________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 571/672/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_4

Провадження № 22-ц/787/341/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_5

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не поступало.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Судом встановлено, що рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 14.01.2016 року у справі №571/1604/15-ц задоволено частково позов ОСОБА_3, визнанано незаконним та скасовано наказ завідуючої ДНЗ №1 "Теремок" від 04.12.2015 року № 78 Про звільнення ОСОБА_3 з посади практичного психолога в зв'язку з закінченням строку дії трудової угоди.

Зобов'язано ДНЗ № 1 "Теремок" працевлаштувати ОСОБА_3 відповідно до вимог законодавства про працю.

Стягнуто з ДНЗ №1 "Теремок" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період з 7 грудня 2015 року по 14 січня 2016 року у розмірі 1221,48 грн. та моральну шкоду у розмірі 1218,00 грн. (а.с.3-5).

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 14 січня 2016 року скасовано в частині визнання незаконним та скасування наказу завідуючої ДНЗ №1 "Теремок" № 78 від 4 грудня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади практичного психолога у зв'язку із закінченням строку дії угоди та стягнення на її користь середнього заробітку у розмірі 1221 грн. 48 коп. за період з 7 грудня 2015 року по 14 січня 2016 року та моральної шкоди у розмірі 1218 грн.. В решті рішення залишено без змін (а.с. 6-7).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 звільнено з роботи 07 грудня 2015 року, згідно наказу завідувача ДНЗ "Теремок" № 78 від 04 грудня 2015 року, а працевлаштувалася вона на посаду асистента вчителя інклюзивного навчання Рокитнівської ОСОБА_6 ст. № 3 з 01 лютого 2016 року, згідно наказу № 38-к по Рокитнівському районному відділу освіти від 26.01.2016 року.

Оскільки, згідно вимог ч. 3 ст. 184 КЗпП України, на період працевлаштування ОСОБА_3 за нею зберігається середня заробітна плата, то до виплати на її користь підлягає середня заробітна плата за період її працевлаштування з 07 грудня 2015 року по 31 січня 2016 року, що становить 1785,24 грн (38 р.д. * 46,98 грн).

Висновки суду про відсутність підстав для стягнення середнього заробітку за весь час затримки зазначеної виплати, починаючи з 07 січня 2016 року по день ухвалення рішення відповідають обставинам справи та положенням чинного законодавства.

Трудовим законодавством не передбачено відповідальність роботодавця за затримку виплати середньої заробітної плати на період працевлаштування згідно положень ч. 3 ст. 184 КЗпП України.

Статтею 117 КЗпП України встановлено відповідальність лише за затримку розрахунку при звільненні, що не є предметом даного спору.

Аналогія закону до даних правовідносин не підлягає до застосуванню, оскільки такі правовідносини мають різну правову природу.

Доводи апеляційної скарги про те, що Рокитнівська селищна рада є неналежним відповідачем у справі не заслуговують на увагу.

ДНЗ № 1 "Теремок" знаходиться на балансі Рокитнівської селищної ради та не є відокремленою юридичною особою, що підтверджується довідкою Рокитнівської селищної ради від 30.06.2016 року № 473 (а.с. 22).

Висновок місцевого суду стосовно того, що оскільки Рокитнівська селищна рада є засновником ДНЗ №1 "Теремок", який утримується за рахунок селищного бюджету та другим відповідачем у справі, то середня заробітна плата за період працевлаштування ОСОБА_3 підлягає до стягнення саме з Рокитнівської селищної ради.

Отже, судом першої інстанції під час вирішення спору правильно визначено характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами правильно визначено закон, який підлягає застосуванню до цих правовідносин та надано належну оцінку усім доказам, зібраним у справі.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання нею чинності.

ОСОБА_7 ОСОБА_5

Судді: С.О. Гордійчук

ОСОБА_2