Справа № 750/8646/16-ц Провадження № 22-ц/795/106/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Карапута Л. В. Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШарапової О.Л.
суддів:Євстафіїва О.К., Мамонової О.Є.
при секретарі:Герасименко Ю.О.
за участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовити.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено; зустрічні позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_9, задоволено: зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_8, ОСОБА_9 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_8, ОСОБА_9 до квартири АДРЕСА_1, зобов'язано ОСОБА_5 передати ОСОБА_8, ОСОБА_9 дублікат ключів від квартири АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ОСОБА_9 не є його та ОСОБА_8 спільною дитиною, жодних доказів постійного проживання та ведення спільного господарства відповідача ОСОБА_9 з ним не надано, тобто відповідач ОСОБА_9 не є членом його сім»ї. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що наявність судових рішень, якими задоволені позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до нього про усунення перешкод у користуванні житлом не є перешкодою для пред»явлення нового позову про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що звернення ОСОБА_8 з заявою про призначення субсидії не є свідченням того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не втратила інтересу до спірної квартири. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд послався на звернення ОСОБА_8 у вересні 2015 року до правоохоронних органів та зазначав, що він, апелянт, завдав ОСОБА_8 тілесні ушкодження, але таке посилання суду порушує принцип презумпції невинуватості. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що звернення ОСОБА_8 до правоохоронних органів та комунальних служб 22 і 28 вересня 2016 року , а також 07 жовтня 2016 року відбулося після подання ним позову, а тому такі звернення суд мав оцінити критично. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що суд лише зазначає про показання свідків, але не дав їм оцінки. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд не дав належної оцінки актам про не проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 26 серпня 2015 року та від 20листопада 2015 року. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що суд не дав належної оцінки матеріалам кримінального провадження, повідомленню ТОВ «Керуюча компанія «Габріель», акту обстеження побутових умов , постановам про закінчення виконавчих проваджень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було видано ордер № 454 серії Д від 12 жовтня 2004 року ОСОБА_5 на сім'ю із трьох осіб на право зайняття жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_1, до складу сім'ї входили його дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_9.

Відповідно до довідки № 2404 від 18 листопада 2014 року, виданої комунальним підприємством «ЖЕК -13», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9

В ході розгляду справи сторони не заперечували, що між ними з 2012 року склалися неприязні стосунки.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 вересня 2015 року, зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення до неї ОСОБА_9; зобов'язано ОСОБА_5 передати ОСОБА_9 дублікат ключів від вхідної двері до квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2015 року зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_8 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 в м. Чернігів шляхом вселення ОСОБА_8 до квартири АДРЕСА_1; зобов'язано ОСОБА_5 передати ОСОБА_8 дублікат ключів від квартири АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 15 липня 2015 року рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 травня 2015 року скасовано в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та визнання ОСОБА_9 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, відмовлено; в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою державного виконавця Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ від 17 червня 2015 року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/750/741/15, виданого 28 травня 2015 року, про зобов'язання ОСОБА_5 передати ОСОБА_8 дублікат ключів від квартири АДРЕСА_1, у зв»язку з фактичним виконанням.

У вересні 2015 року ОСОБА_8 звернулася до ЧMB УМВС в Чернігівській області з повідомленням, про те, що їй 09 вересня 2015 року ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження. В ході проведеної перевірки було встановлено, що 09 вересня 2015 року ОСОБА_5, знаходячись за адресою : АДРЕСА_1 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8

28 вересня 2016 року ОСОБА_8 звернулась до комунального підприємства « ЖЕК -13» з приводу того, що вона та її син ОСОБА_9 не мають можливості потрапити до квартири за місцем реєстрації.

22 березня 2016 року та 22 вересня 2016 року ОСОБА_8 звернулася до ЧMB УМВС в Чернігівській області з повідомленням про те, що між нею і ОСОБА_5 була сварка і погрози фізичної розправи, а також з приводу того, що вона не може потрапити до квартири за місцем реєстрації; за результатами перевірки було проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_5

В ході апеляційного розгляду справи представник ОСОБА_8, ОСОБА_9 - ОСОБА_7 пояснила, що квартира АДРЕСА_8 належить на праві власності сторонній особі; ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вказаному жилому приміщенні мешкали тимчасово у зв»язку з неприязними відносинами з ОСОБА_5; договір найму вказаного жилого приміщення ОСОБА_8, ОСОБА_9 не укладався

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_8, ОСОБА_9, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_5 не надано належних доказів про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вибули на постійне місце проживання до жилого приміщення за адресою : АДРЕСА_8; інтерес до спірного житла за адресою : АДРЕСА_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не втратили, оскільки звертались за призначенням субсидії на оплату комунальних послуг, частково несуть витрати по утриманню житла; незважаючи на наявність судових рішень, ОСОБА_5 чинить перешкоди ОСОБА_8, ОСОБА_9 у користуванні спірним жилим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з приписами законодавства та матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_9 не є його та ОСОБА_8 спільною дитиною, жодних доказів постійного проживання та ведення спільного господарства відповідача ОСОБА_9 з ним не надано, тобто відповідач ОСОБА_9 не є членом його сім»ї, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_9 був вселений у спірне жиле приміщення на підставі ордеру № 454 серії Д від 12 жовтня 2004 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявність судових рішень, якими задоволені позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до нього про усунення перешкод у користуванні житлом не є перешкодою для пред» явлення нового позову про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки незважаючи на наявність судових рішень, ОСОБА_5 продовжує чинити перешкоди ОСОБА_8, ОСОБА_9 у користування спірним жилим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги про те, що звернення ОСОБА_8 з заявою про призначення субсидії не є свідченням того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не втратила інтересу до спірної квартири, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки цей доказ був оцінений судом першої інстанції у сукупності з іншими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд послався на звернення ОСОБА_8 у вересні 2015 року до правоохоронних органів та зазначав, що він, апелянт, завдав ОСОБА_8 тілесні ушкодження, але таке посилання суду порушує принцип презумпції невинуватості, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки суд лише зазначив зміст постанови від 10 вересня 2015 року про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що звернення ОСОБА_8 до правоохоронних органів та комунальних служб 22 і 28 вересня 2016 року , а також 07 жовтня 2016 року відбулося після подання ним позову, а тому такі звернення суд мав оцінити критично, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням було відкрите лише 10 жовтня 2016 року ( а.с. 57).

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що суд лише зазначає про показання свідків, але не дав їм оцінки, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки показання свідків були оцінені судом першої інстанції у сукупності з іншими доказами.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд не дав належної оцінки актам про не проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 26 серпня 2015 року та від 20 листопада 2015 року, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначені акти не відображають з яких причин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не проживають за місцем реєстрації; зазначені акти не відображають за яких обставин особи, які складали ці акти, дійшли такого висновку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав належної оцінки матеріалам кримінального провадження, повідомленню ТОВ «Керуюча компанія «Габріель», акту обстеження побутових умов , постановам про закінчення виконавчих проваджень, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 мешкає за адресою: АДРЕСА_8; проте в ході розгляду справи судом першої інстанції правильно було встановлено, що ОСОБА_5 продовжує чинити перешкоди ОСОБА_8, ОСОБА_9 у користування спірним жилим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1.

З довідки ТОВ «Габрієль» від 09 вересня 2016 року, яка підписана директором товариства, вбачається, що квартира АДРЕСА_8 належить сторонній особі; зі слів сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мешкають у вказаному жилому приміщенні. Разом з тим, у даній довідці зазначається, що сусіди відмовилися скласти акт про проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вказаному жилому приміщенні, а тому суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінку дану довідку. Крім того, довідка ТОВ «Габрієль» від 09 вересня 2016 року не є належним доказом того, що вказане жиле приміщення є постійним місцем проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9

В акті обстеження побутових умов, складеному соціальним інспектором, лише зазначається, що зі слів ОСОБА_5 у спірній квартирі не проживають ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Крім того, зміст вказаного акту не підтверджує , що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вибули на постійне місце проживання до іншого конкретного жилого приміщення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 листопада 2016 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: