Справа №: 705/47/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Кімстачова О.С.

з участю:

секретаря судового засідання Шаповал Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Уманської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України без згоди та супроводу другого з батьків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Уманської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України та оформлення документів для виїзду за межі України малолітньої дитини без згоди і супроводу батька. Позивач просить суд: надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до країн дальнього зарубіжжя, а саме Єгипту, малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з 15.03.2017 по 15.06.2017; надати дозвіл на оформлення проїздних документів та віз для виїзду за кордон малолітнього ОСОБА_3 без згоди батька ОСОБА_2 Позивач посилається на те, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2003 і за рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2012 шлюб між ними був розірваний. ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народився син ОСОБА_3. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо і син ОСОБА_4 знаходиться на утриманні позивачки та разом з нею проживає в м. Умані. Позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину ОСОБА_4 за межами України, задля підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків. Відповідач не заперечує проти вивезення сина на відпочинок за кордон, однак на сьогодні останній перебуває на роботі за кордоном, а саме в Республіці Польща, а тому оформити належний дозвіл не має можливості та кошів. За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду електронний лист, в якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу за його відсутності.

Представник органу опіки і піклування ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити.

Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження останнього та Свідоцтвом про зміну імені позивачем, а саме: прізвища ОСОБА_3 на ОСОБА_1. Дитині на час розгляду справи в суді виповнилося повних дванадцять років.

Після розірвання шлюбу за рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.02.2012 ОСОБА_3 залишився проживати разом з матір'ю - ОСОБА_1, окремо від батька.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти виїзду сина за кордон на відпочинок, однак відповідний дозвіл, посвідчений нотаріально, не надає, посилаючись на відсутність для цього достатніх коштів та часу, оскільки виїхав до Польщі на невизначений час.

Питання про порядок надання дозволу на виїзд дитини за кордон Сімейним кодексом України не врегульоване. Відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовано цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Особисте немайнове право - право на свободу пересування фізичної особи, закріплене у ст. 313 ЦК України. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом (частини 1, 2 статті 3 Конвенції). Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-ХІІ за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Питання виховання дитини за вимогами ст. 157 СК України вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Тобто батьки зобов'язані брати участь у вихованні своєї дитини, яке зводиться не тільки до особистих побачень із дитиною, але й до забезпечення всебічного розвитку власної дитини, закладення основ здоров'я, нормального відношення дитини до основних життєвих засад, розвитку інтелектуальних, творчих здібностей тощо.

Підпунктом 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724) передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється в разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Документом на право перетинання дитиною державного кордону є проїзний документ дитини.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що позовні вимоги про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини ОСОБА_3 за межі України до іншої країни на відпочинок, а також про надання дозволу на оформлення проїзного документу дитини є законними та обґрунтованими, відповідають інтересам дитини. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. 8 СК України, ст. 29, 313 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-ХІІ, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57-61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: на відпочинок до Єгипту строком до 21 дня в період з 15 березня до 15 червня 2017 року.

Надати дозвіл ОСОБА_1 оформити проїзні документи дитини та візи для в'їзду до інших держав на малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.С. Кімстачов