overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №295/3524/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., розглянувши заяву Приватного підприємство «КВЖРЕП № 8» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості про стягнення боргу за надані послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що ОСОБА_1, є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та користується послугами з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та з вивезення та захоронення побутових відходів, внаслідок несплати ним коштів за надані послуги станом на 01.03.2017 року рахується в розмірі 2771,20 грн. Тому просить видати судовий наказ про стягнення з боржника зазначеної суми заборгованості та судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст.100 ЦПК України у разі якщо за результатами розгляду отриманої судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд повертає стягувану заяву про видачу судового наказу.

Згідно відомостей адресно-довідкового бюро УДМС України в Житомирській області від 05.04.2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявник посилається та надає копію договору купівлі-продажу від 05.01.2007 року та копію витягу з Державного реєстру правочинів від 05.01.2007 року, в яких зазначено, що власником квартири № 16, яка знаходиться в м. Житомирі по вул. Михайлівській є ОСОБА_1, однак дані документи не відповідають дійсності на наступне.

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.04.20174 року, власником квартири № 16, яка знаходиться в м. Житомирі по вул. Михайлівській є ОСОБА_2 з 20.07.2007 року.

Таким чином, вбачається спір про право та щодо особи боржника, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 101 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству «КВЖРЕП № 8» у прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості про стягнення боргу за надані послуги газ.

Роз'яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Г. Перекупка
Справа № 155/495/17 Номер рядка звіту 49
Провадження № 2/155/459/17
У Х В А Л А

іменем України

06 квітня 2017 року Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого Чонка В. В

при секретарі Федонюк О. М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засідання в м. Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

В попередньому судовому засіданні врегулювати даний спір не вдалося, а тому вникла необхідність у призначенні справи до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 6, 156 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , призначити до судового розгляду на 12 квітня 2017 року на 12 годину 50 хвилин.

В судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Суддя ОСОБА_3
Справа № 171/1417/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

за участю секретаря - Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу.

За заявами сторін справа розглянута без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини.

Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, працездатний, не хворіє, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти з усіх видів заробітку на утримання дітей.

Визначаючи розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Прикумський Чорноземельський район Калмицької автономної республіки Російської Федерації на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 10.08.2016 року, до їх повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь УДКСУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області (ОКПО 37837093, МФО 805012, рахунок отримувача 0036) в сумі 640 гр.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.А.Чумак
Справа № 346/6364/16-ц
Провадження № 2/346/289/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого судді Веселова В.М.

секретаря Максим`юк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка посилається на те, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 21 жовтня 2000 року у відділу реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Коломийського міськвиконкому в Івано-Франківської області, актовий запис № 302. Від спільного проживання народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне сімейне життя у сторін з часом не склалося, часто почали виникати сварки, суперечки, які негативно впливають на здоровя позивачки. Сторони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не можуть прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. За таких обставин сторони більше двох років проживають окремо, а тому шлюб існує формально і примирення між ними неможливе. В судове засідання від позивачки надійшло письмове клопотання про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу залишити на її утриманні.

Відповідач в судове засідання подав письмове клопотання про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивачки та відповідача та письмові клопотання сторін, суд вважає, що оскільки подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам сторін, і вони бажають розірвати шлюб, то позов слід задовольнити.

На підставі наведеного та ст.ст.110,112 СК України, керуючись ст.ст.197 ч.2,213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, укладений 21 жовтня 2000 року у відділу реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Коломийського міськвиконкому в Івано-Франківської області, актовий запис № 302 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Сербенюк».

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матірю ОСОБА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселов В. М.
У Х В А Л А

10 квітня 2017 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дмитренко А. М. ,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення судового збору,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.02.2009 року відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % річних, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, тарифами банку складають між нею та банком договір, позичальник зобовязувалася погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобовязань не виконала, станом на 30.09.2016 року відповідач має заборгованість перед банком в сумі 37234,65 грн. з нарахованими відсотками, пенею, штрафом. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати.

За ухвалою суду від 19.12.2016 року дану позовну заяву було повернуто позивачу разом з доданими до неї документами, оскільки справа не підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, відповідач зареєстрована по б. Незалежності, 6-б кв.45 в м. Бровари Київської області.

При поданні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн. згідно платіжного доручення № PROM7BK8Z9 від 07.11.2016 року.

Відповідно до ст.7 Закону України Про судовий збір /зі змінами/ сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Крім того, відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Законом України «Про судовий збір» не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

А тому враховуючи наведене та керуючись ст.7 Закону України Про судовий збір,-

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Повернути Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений ним судовий збір розмірі 1378 грн. згідно платіжного доручення № PROM7BK8Z9 від 07.11.2016 року.

Копію ухвали надати для виконання до Білоцерківського управління Державної казначейської служби України Київської області /м. Біла Церква, вул.Яр.Мудрого,36/.

Суддя ОСОБА_2
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/855/17
У Х В А Л А

10 квітня 2017 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області до ОСОБА_1, третя особа: Державна судова адміністрація України, про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, в порядку цивільного судочинства, з даним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області кошти ( зайво сплачену суддівську винагороду) в розмірі 7308,00 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.04.2017 року вказану справу розподілено на суддю Бондаренко О.В.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

За наявності підстав, зазначених у ст.ст. 20,21,23 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач, зобовязані заявити самовідвід ( ч.1 ст. 23 ЦПК України.

Відповідно до ст. 4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання, затвердженого ОСОБА_2 суддів України від 4 лютого 2016 року № 2, субєкт конфлікту інтересів зобовязаний вживати заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів у його діяльності та вживати заходів щодо самостійного врегулювання конфлікту інтересів (в тому числі ? в процесуальному порядку).

Встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_1 тривалий час працював на посаді судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, в якому працює суддя Бондаренко О.В., яка тривалий час була секретарем судового засідання у судді Мезіна В.Б.

Згідно із наказом № 17/ос/г від 18.08.2015 року, відповідно до Постанови Верховної ОСОБА_2 України «Про звільнення суддів» від 16.07.2015 року № 636-VIIІ, суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Мезіна Валерія Борисовича з 18.08.2015 року було відраховано зі штату суду у звязку з поданням заяви про відставку.

Отже, з метою уникнення будь яких сумнівів в обєктивності та неупередженості судді, та самостійного врегулювання конфлікту інтересів, заява про самовідвід судді Бондаренко О.В. підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.20 ч.1 п. 4 ЦПК України справа передається на розгляд іншим складом суду.

Керуючись ст. ст. 20 - 24 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід головуючого у справі судді Бондаренко О.В. задовольнити.

Цивільну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області до ОСОБА_1, третя особа: Державна судова адміністрація України, про стягнення коштів, в порядку ст.11-1 ЦПК України, передати на розгляд іншому складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3
Справа № 387/267/17
Номер провадження по справі 2/387/164/17
У Х В А Л А

про відкриття провадження в справі

10 квітня 2017 року смт. Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю " Згода " про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною, в якому зазначив, що ОСОБА_1 йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,6636 га, кадастровий номер :02:000:1320, розташована на території Новолутківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Вказана земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ " Згода " на підставі договору оренди землі від 27.12.2006 року. 25.01.2017 року позивач надіслав орендарю письмове повідомлення про відсутність у нього наміру продовжувати дію договору оренди земельної ділянки на новий строк та про обов'язок орендаря звільнити земельну ділянку до 06.03.2017 року. В зв'язку з тим, що будь-якої відповіді від ТОВ " Згода" не надійшло, позивач повторно 23.03.2017 року звернувся з листом до відповідача з вимогою повернути належну йому на праві власності земельну ділянку. З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач дізнався про існування додаткової угоди укладеної між ним та відповідачем 15.09.2016 року , яка зареєстрована в реєстрі 27.02.2017 року за № 19310191. З огляду на те, що волевиявлення на укладення зазначеної вище угоди він не мав, вказаний правочин не підписував, вважає, що є підстави для визнання додаткової угоди недійсною .

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позивач має право на порушення цивільної справи в суді. Позовна заява подана з дотриманням вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України та підсудна Добровеличківському районному суду Кіровоградської області.

Керуючись ст.ст.11,122 ЦПК України , -

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю " Згода " про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною.

Призначити судове засідання на 13 годину 00 хвилин 21 квітня 2017 року.

Направити відповідачу копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропонувати подати у строк до 21 квітня 2017 року письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності до апеляційного суду Кіровоградської обасті на протязі п'яти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанці. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3
Справа № 355/815/16-ц Головуючий у І інстанції Лисюк О. Д.
Провадження № 22-ц/780/2645/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 07.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Іванова І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 26 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області про встановлення факту родинних відносин, прийняття спадщини та визнання права власності на майно у спадок,-

встановив:

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 26 липня 2016 року у позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_2 28 березня 2017 року направив до суду поштовими засобами звязку апеляційну скаргу з пропущенням процесуальногостроку апеляційного оскарження, встановленого законом, порушуючи питання про поновлення строку із посиланням на поважність причин його пропуску.

Згідно із ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані не поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, як на підставу поважності пропуску строку апелянт посилається на те, що пропустив строк оскарження, у звязку із сбором необхідних документів, відповідей на запити, та очікуванням рішення суду у справі повязаній із зазначеною вище. Проте, з матеріалів справи вбачається, що апелянт отримав копію рішення 07.10.2016 року, а також ознайомлення з матеріалами справи 21.10.2016 року (а.с. 42)

За правилами ст. 297 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 названого Кодексу, застосовуються положення ст. 121 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків, а саме: подати належні посилання із допустимими доказами, що підтверджували б пропуск строку із поважних причин.

Керуючись ст.ст. 82, 121 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2016 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати місяць з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1
Справа № 345/466/17
Провадження № 2/345/492/2017
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09.02.2017 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Якимів Р.В. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Позовна заява по змісту та формі не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: не зазначено ціни позову, відсутній підтвердуючий документ про право власності на житловий будинок (свідоцтво про право власності на житловий будинок,договір купівлі-продажу,договір дарування,міни тощо),про надання земельної ділянки під будівництво,докази того чи житловий будинок будувався абу купувався на час перебування сторін у шлюбі . Не долучено висновку експерта про можливість поділу майна та вартість майна. Відповідно до ціни позову повинен бути оплачений судовий збір .Крім того до матеріалів позову не додано інформації про наявність дітей подружжя,а у разі наявності дітей - з ким проживають діти.

У відповідності до пунктів 4 та 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК України. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України,а тому у позовній заяві всі обставини, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування слід викласти в повному обємі.

За змістом ст.121 ЦПК України позовну заяву поданої без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір ,постановляє ухвалу ,в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху,про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків,який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При таких обставинах позовна заява не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху з наданням можливості позивачеві усунути допущені недоліки.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху і надати позивачу термін до 06.03.2017 року для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали в строк, позовна заява буде вважатися не поданою і йому повернута .

СУДДЯ: