Справа №: 343/2236/16-ц
Провадження №: 2/0343/10/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретарів Шикор Г. В., Оленяк С.І.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, згідно уточнених позовних вимог (а.с. 27-29), просить встановити факт, що вона є донькою ОСОБА_2, яка померла 03.07.1996 р., та визнати за нею (ОСОБА_1С.) право власності на будинковолодіння в порядку спадкування, яке знаходиться в с. Шевченкове, вул. Шевченка, 113 Долинського району Івано-Франківської області і складається з житлового будинку, стайні, стодоли, шопи, вбиральні, криниці, огорожі, воріт, яке належало її мамі ОСОБА_2, яка померла 03.07.1996 р.

Свої вимоги мотивує тим, що 03.07.1996 р. померла її мама ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на будинковолодіння за вказаною вище адресою. Остання 02.07.1996 р. склала заповіт на користь свого сина ОСОБА_3, який помер 27.06.2008 р. Знаючи про те, що ОСОБА_2 склала заповіт на користь її брата, вона не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У кінці 2014 року вона випадково дізналася, що ОСОБА_3 спадщину не прийняв, тому звернулася у нотаріальну контору з метою отримати свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець першої черги за законом, однак їй пояснили, що оскільки ОСОБА_2 не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно, видати свідоцтво про право на спадщину не представляється можливим. В позасудовому порядку вона не має можливості визнати право власності на спадкове майно, тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання на нього права власності. Оскільки в написанні її дошлюбного прізвища та в прізвищі її мами існують відмінності, просить встановити, що ОСОБА_2 є її мамою. Встановлення даного факту необхідне їй для оформлення її спадкових прав.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, подала заяву, у якій уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача - Шевченківської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав письмовий відзив на позовну заяву щодо визнання права власності на нерухоме майно у с. Шевченкове по вул. Шевченка, 113, і якому просить проводити розгляд справи за його відсутності. Також зазначив, що згідно запису в погосподарській книзі № 2 за 1967-1970 рр. особистий рахунок № 135 та згідно запису в погосподарській книзі № 2 за 1971-1973 рр. особистий рахунок № 141 зроблено записи, що гр. ОСОБА_4 (так записано) ОСОБА_5 (так записано), ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дітьми ОСОБА_4 (так записано) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 Згідно запису в погосподарській книзі за № 2 за 1996-2000 рр. особовий рахунок № 126 гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 03.07.1996 р., на день смерті була зареєстрована одна до житлового будинку в с. Шевченкове, вул. Шевченка, 113. Вказане підтверджується копіями з погосподарських книг (а.с. 47, 48, 49). Гр. ОСОБА_3, 1947 р.н, який помер 27.06.2008 р., на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4. Разом з ним по даному адресу були зареєстровані: дружина ОСОБА_7, сини ОСОБА_8 та ОСОБА_8

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

ОСОБА_1 просить встановити факт, що вона є донькою ОСОБА_2, оскільки між прізвищем її мами (ОСОБА_2) та її дівочим прізвищем (ОСОБА_4) існує відмінність, яка, як вказала позивачка, виникла у зв'язку з переведенням прізвищ з російської мови на українську.

На підтвердження факту родинних відносин з ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 подала копію свідоцтва про народження ІІ-УР № 520148 від 28 серпня 1959 року, згідно якої вона - ОСОБА_4 народилася 08 листопада 1950 року. Її батьками записані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 9). Внаслідок укладення шлюбу ОСОБА_4 змінала прізвище на ОСОБА_1, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу І-МИ № 250170 від 25 листопада 1972 р. (а.с. 8).

Як вбачається з акту від 12.02.2016 р., складеного комісією у складі депутата і секретаря Шевченківської сільської ради та жителів села, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, після смерті матері ОСОБА_10 приймала участь в управління будинком, зокрема, здавала його у найм іншим особам (а.с. 15).

Встановлення факту, що померла ОСОБА_2 є матірю позивачки, необхідне їй для оформлення та прийняття спадщини.

З вищевказаного суд приходить до переконання, що покійна ОСОБА_2, яка померла 03.07.1996 р., є матірю ОСОБА_1

У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини.

Копія свідоцтва про смерть І-НМ № 033243 від 05.07.1996 р. свідчить про те, що ОСОБА_2 померла 03.07.1996 р. (а.с. 6).

Згідно копії заповіту від 02.07.1996 р. ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_3 (а.с. 11).

На день смерті ОСОБА_2 належало на праві власності спірне будинковолодіння, що підтверджується: копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.1994 р., згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_11 є його дружина ОСОБА_2 Спадкове майно складається з житлового будинку, сараю, колодязя, що знаходяться у с. Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 12), та копією довідки № 1314 від 29.10.2012 р., в якій зазначено, що згідно запису у погосподарській книзі за № 2 номер об'єкта погосподарського обліку № 0115-5 за господарством ОСОБА_2, яка померла 03.07.1996 р., рахується житловий будинок в с. Шевченкове, вул. Шевченка, 113, до якого вона на день смерті була зареєстрована одна (а.с. 10).

Домоволодіння за вказаною вище адресою складається з житлового будинку, стайні, стодоли, шопи, вбиральні, криниці та огорожі, про що свідчить копія технічого паспорта, складеного 17 листопада 1997 року (а.с. 13-14).

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, до складу якого входило будинковолодіння, що знаходиться в с. Шевченкове, вул. Шевченка, 113 Долинського району Івано-Франківської області, та яке остання заповіла ОСОБА_3

Згідно копії свідоцтва про смерть І-НМ № 071983 від 27 червня 2008 року ОСОБА_3 помер 27 червня 2008 року, актовий запис № 23 (а.с. 7).

З довідки № 592 від 26.12.2016 р. вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 03.07.1996 р., на день смерті була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_7. Її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, який помер 27.08.2008 р., на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 23).

Згідно копії інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 37299762 від 06.05.2014 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась (а.с. 24).

З вищеописаного судом встановлено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 постійно не проживав із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, тобто є таким, що спадщину не прийняв. Його дружині ОСОБА_7, та синам ОСОБА_8, ОСОБА_8 надсилалося повідомлення суду за № 329/2017 від 30.01.2017 р., яке отримано останніми 02.02.2017 р. (а.с. 59), згідно якого їх було повідомлено про розгляд справи та роз'яснено право про всуп у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, якщо рішення по даній справі може вплинути на їхні права (а.с. 56). Однак на час розгляду справи судом ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_8 про свою участь у справі не заявили.

Згідно вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачка зверталася в нотаріальну контору (а.с. 77), однак свідоцтво про право на спадщину не отримала.

Довідка № 02/14-09 від 23.01.2017 р., видана ОКМ "Івано-Франківське ОБТІ", свідчить про те, що за архівними матеріалами станом на 31.12.2012 р. в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" відсутня інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно по вул. Шевченка, 113 в с. Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 53).

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 78458918, № 78460055, № 78459512, 78461638 від 19.01.2017 р. відомості про право власності на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, відсутні, відомості про реєстрацію права власності на домоволодіння в с. Шевченкове, вул. Шевченка, 113 Долинського району Івано-Франківської області відсутні, вказане домоволодіння не зареєстроване і за ОСОБА_3 (а.с. 41-45).

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та спадкоємцем за законом першої черги на спадкове майно, а саме на будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Шевченка, 113 в с. Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області і складається з житлового будинку, стайні, стодоли, шопи, вбиральні, криниці, огорожі, що залишилося після смерті її матері, яка померла 03 липня 1996 року. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_2 не прийняв, інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні, судом не встановлено. Позивачка прийняла спадщину, проте не має змоги її оформити. А тому є достатні підстави, щоб визнати за ОСОБА_1 право власності на вказане вище будинковолодіння.

Враховуючи вказане, позов ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити повністю.

На підставі ст.ст. 392, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст. 256 ЦПК України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215 ЦПК України, суд

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, є донькою ОСОБА_2, яка померла 03 липня 1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Шевченка, 113 в с. Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області, що складається з житлового будинку, стайні, стодоли, шопи, вбиральні, криниці, огорожі, та належало померлій 03 липня 1996 року ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлений 28.04.2017р.