АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/1458/17
Справа №615/1364/16-ц Головуючий1 інстанції - Токмакова А.П.
Категорія: сімейні Доповідач - Кіпенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Кокоші В.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря - Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

20 жовтня 2016 року позивач по вказаній справі ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, позовні вимоги про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами залишено без розгляду, провадження у цивільній справі закрито.

Не погодившись з ухвалою від 19 грудня 2016 року третя особа, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

Посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У суді першої інстанції позивач та відповідач у справі до початку розгляду справи по суті заявили клопотання про визнання мирової угоди та подали суду письмовий текст мирової угоди, яку вони уклали між собою, просили суд визнати мирову угоду та закрити провадження у справі.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди сторін, суд першої інстанції виходив з того, що умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

З підстав вищевикладеного, суд ухвалив визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які домовились про укладення мирової угоди на стадії судового розгляду справи на визначених ними умовах, та визнав за ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту, що знаходяться за вказаною адресою.

Визнав за ОСОБА_4, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та право власності на рухоме майно загальною вартістю 24000 грн.,

Позовні вимоги про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами залишено без розгляду, провадження у цивільній справі закрито.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.175 ЦПК України закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Виходячи із змісту вказаної статті процесуального закону, мирова угода - це складена сторонами з урахуванням інтересів усіх заінтересованих осіб, що беруть участь у справі, угода, яка визнається судом лише після встановлення законності й обґрунтованості її умов, а також з'ясування думки усіх заінтересованих осіб щодо можливості її визнання. Метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.09.1994 року по 25.02.2005року та знову зареєстрували шлюб 20.12.2007 року.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.57 ч.1 п.2 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_2 належить позивачці ОСОБА_3 відповідно до рішення Валківського районного суду Харківської області від 29 березня 2012 року в порядку спадкування за заповітом та не є майном, що належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, тому не може бути предметом позову в спорі про поділ спільної сумісної власності.

Майном, що належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, є земельна ділянка розміром 0,25 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту, що знаходяться за вказаною адресою.

Колегією суддів встановлено, не заперечується сторонами, що в провадженні Валківського відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 51015743 по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 715339,87 грн. На теперішній час Валківський відділ ДВС ГТУЮ у Харківській області проводить дії щодо виконання рішення суду в тому числі і можливого звернення стягнення на частку у праві спільної сумісної власності боржника ОСОБА_4

За встановлених обставин визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_3, та ОСОБА_4, за якою право власності на майно, що належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 лише за позивачкою, порушує права 3-ї особи, ОСОБА_2 по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 715339,87 грн.

Однак, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі на підставі ст. 175,206 ЦПК України, на зазначене уваги не звернув, та дійшов передчасного висновку, що даною угодою не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб.

З підстав вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як постановлена з порушенням процесуального закону з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку відповідно до статті 324 ЦПК України не підлягає.

Головуючий: І.С. Кіпенко

Судді: В.В. Кокоша

Н.М. Шаповал