Дата документу 03.03.2017
Справа № 2-1900/11
Провадження № 6/334/126/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.,

при секретарі Матвієнко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Дніпровського ВДВС ЗМУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

встановив:

03.03.2017 року державний виконавець Дніпровського ВДВС ЗМУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ними своїх обовязків.

В поданні вказано, що на примусовому виконанні в Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-1900, виданого 02.02.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики на загальну суму 267463,46 грн., а також виконавчого документа № 334/3283/15-ц, виданого 01.09.2015р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики на загальну суму 131760,89 грн.

20.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову № ВП 46590903 та 15.10.2015 р. постанову ВП №49011034 про відкриття виконавчого провадження, та надано боржнику строк до 21.10.2015р. для добровільного виконання рішення суду.

Однак, у добровільний строк боржником рішення суду не виконано.

Держвиконавцем було накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження.

Також, державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_1 є керівником та кінцевим бенефіциарним власником ПВКП «ЗГОДА», який 12.11.2002р. Департаментом реєстраційних послуг ЗМР включений до Єдиного державного реєстру відомостей про ФОП.

Державний виконавець вважає, що існує ймовірність виїзду боржника за кордон та ухилення ним від виконання рішення суду. В зв'язку з цим просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали подання, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і саме з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-1900, виданого 02.02.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики на загальну суму 267463,46 грн., а також виконавчого документа № 334/3283/15-ц, виданого 01.09.2015р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики на загальну суму 131760,89 грн.

20.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову № ВП 46590903 та 15.10.2015 р. постанову ВП №49011034 про відкриття виконавчого провадження, та надано боржнику строк до 21.10.2015р. для добровільного виконання рішення суду.

Однак, у добровільний строк боржником рішення суду не виконано.

Держвиконавцем було накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження.

Боржник ОСОБА_1 є керівником та кінцевим бенефіциарним власником ПВКП «ЗГОДА», який 12.11.2002р. Департаментом реєстраційних послуг ЗМР включений до Єдиного державного реєстру відомостей про ФОП.

При цьому до матеріалів справи державним виконавцем було додано письмові пояснення самого ОСОБА_1, в яких він зазначив, що він є власником квартири в м. Запоріжжя по проспекту Леніна, 186-47, яка перебуває в іпотеці ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» з 2008 року, його майна за даною адресою немає, є власником автомобілів НОМЕР_1 та «Мерседес» д.н. НОМЕР_2, місце знаходження яких йому невідоме, іншого рухомого майна не має.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у раз ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

В поданні та доданих до нього документах відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення боржника від виконання грошового зобовязання, відсутні докази які б підтверджували його неявку до державного виконавця, що є необхідною умовою тимчасової відмови особі у виїзді за кордон, що прямо зазначена в Законі України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», натомість, він особисто повідомив державного виконавця про наявне у нього майно та про місце свого проживання.

При цьому, держвиконавець сама зазначила про те, що нею було отримано відомості із Реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо реєстрації за боржником ОСОБА_1, як ФОП, підприємства, в якому він є власником, однак, на даний момент ще не перевірялись та не були здійснені відповідні заходи щодо виявлення майна чи грошових коштів цього підприємства, які можна спрямувати на погашення заборгованості, тому, суд вважає, що державним виконавцем не вичерпано всі можливі заходи для виконання рішення суду,отже, дане подання є передчасним.

Відповідно до положень вищезазначених законів, така ознака як ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та в зв'язку з відсутністю таких даних в матеріалах справи, законних підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон немає.

Керуючись ст. 33 Конституцією України, ст. 209,218, 377-1 ЦПК України, ст. 5, 6, 11 Закону України „Про виконавче провадження, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Дніпровського ВДВС ЗМУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Добрєв М. В.