Дата документу 02.02.2017
ЄУ № 420/17/17
Провадження №2/420/148/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.

за участю секретаря Войтенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно квартиру № 2 в житловому будинку № 13а по вул. Айдарській смт. Новопсков, Новопсковський район, Луганська область.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що розпорядженням представника Президента України від 10.02.1993 за №37 гуртожитки, розташовані за адресою: смт.Новопсков, вул. Айдарська, 13а та 13б, які знаходяться на балансі орендного підприємства «Новопсковський райагробуд», переведено до розряду житлових комунальних будинків. Відповідно до ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, юридична особа ТОВ «Новопсковський райагробуд» припинена у зв'язку з визнанням її банкрутом 12.12.2008. Починаючи з 01.02.2005, позивач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. У вказаній квартирі вона проживає одна вже більше десяти років та продовжує добросовісно, безперервно володіти та відкрито користуватися даним нерухомим майном, доглядає за квартирою, підтримує її у належному стані, постійно робить в ній поточні ремонти та сплачує комунальні послуги, тому вважає, що має підстави для набуття права власності за набувальною давністю на зазначену квартиру.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином. Від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, на задоволенні позову наполягають.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд справу слухати у його відсутність та рішення винести на розсуд суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження представника Президента України № 37 від 10.02.1993 «Про зміну правового статусу гуртожитків, що перебувають на балансі підприємства «Новопсковський агробуд», гуртожитки за адресою: смт. Новопсков, вул.Айдарська, 13а та 13б, які перебувають на балансі орендного підприємства «Новопсковський агробуд» переведено до розряду житлових комунальних будинків (а.с.17), що також підтверджується розпорядженням Новопсковської районної ради народних депутатів Луганської області №18 від 09.04.1993 «Про зміну правового статусу гуртожитків, що знаходяться на балансі Новопсковського МПМК-21» (а.с.18).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01.02.2005 по теперішній час проживає одна в ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зазначено в довідці з місця проживання та склад сімї №6282, виданій виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 20.12.2016 (а.с.8), а також підтверджується актом підтвердження проживання, складеним депутатом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області ОСОБА_3 20.12.2016 (а.с.9).

Отже, позивач протягом тривалого часу, більше десяти років проживає у зазначеній квартирі.

Відповідно до довідки Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області №49 від 10.01.2017 будівля за адресою: смт.Новопсков, Луганська область, вул.Айдарська, 13а, не перебуває на балансі Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області (а.с.38).

Відповідно до витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа ТОВ «Новопсковський райагробуд» припинена у звязку з визнанням її банкрутом 12.12.2008 (номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи -№2000277) (а.с.35-37).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Як вбачається з квитанцій про сплату комунальних послуг, накладних на купівлю господарських товарів (а.с.10-14), позивач ОСОБА_1 сплачувала за комунальні послуги та дбала про належний стан квартири за адресою: смт. Новопсков, вул.Айдарська, 13а/2.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що, починаючи з 01.02.2005, по теперішній час позивач ОСОБА_1 проживає в зазначеній квартирі. Крім того, вона добросовісно, відкрито та безперервно володіла квартирою і відповідно згідно положення ст.344 ЦК України набула право власності на це майно в порядку набувальної давності, а тому, суд прийшов до висновку що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності в порядку набувальної давності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв'язку з чим позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - квартиру № 2 в житловому будинку № 13а по вул.Айдарській в смт.Новопсков Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: