№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3973/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Фортуна Банк», відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, треті особи ПАТ «Фортуна-Банк», Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві про звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 листопада 2010 року між ПАТ «Фортуна-банк» і ТОВ «Досконалий друк, дизайн, дистрибуція» укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кр/77/1437/юр. Цього ж числа між ПАТ «Фортуна-банк» і ОСОБА_9 укладено договір поруки № 04п/77/1437/юр у забезпечення виконання вказаного договору та укладено між ПАТ «Фортуна-банк», ОСОБА_9 та ОСОБА_8 договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Шевченко А.В. реєстровий № 3287, предметом іпотеки за яким є: квартира АДРЕСА_1, загальною площею 89,20 м. кв. На вказану квартиру накладено заборону на її відчуження. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2014 року у справі № 757/1790/14-ц звернуто стягнення на заставлене нерухоме майно, що належить ОСОБА_9 і ОСОБА_8 в межах суми стягнення в загальному розмірі 4 992 930,53 грн. в рахунок погашення відповідної заборгованості на користь ПАТ «Фортуна-Банк» за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кр/77/1437/юр від 22 листопада 2010 року.

11 березня 2015 року між ПАТ «Фортуна-банк» і позивачем ОСОБА_6 укладено договір відступлення прав вимоги за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №04кр/77/1437/юр від 22 листопада 2010 року, відповідно до якого ПАТ «Фортуна-банк» відступає, а ОСОБА_6 приймає в повному обсязі право вимоги за відповідним договором. Цього ж дня було укладено договір про відступлення права вимоги за договором поруки №04п/77/1437/юр від 22 листопада 2015 року, а також договір про відступлення прав за договором іпотеки від 22 листопада 2015 року. Згідно з відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки (індексний номер 19924442 від 11 березня 2015 року) іпотекодержателем за договором іпотеки від 22 листопада 2010 року є позивач ОСОБА_6 Про цесію, листом №394/07 від 13 травня 2015 року, повідомлено боржників ОСОБА_9, ОСОБА_8 і ТОВ «Досконалий друк, дизайн, дистрибуція». Крім того, заявою від 11 листопада 2015 року повідомлено боржників ОСОБА_9 і ОСОБА_8 у встановлений строк задовольнити безспірні грошові вимоги ОСОБА_6 в обсязі 4 992 930,53 гри. Проте, станом на 30 листопада 2015 року цивільно-правове зобов'язання ОСОБА_9 і ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 не виконано.

У процесі реалізації положень ст. 36-39 Закону України «Про іпотеку» позивач дізнався про наявність постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 жовтня 2013 року (ВП № 40425579) посадовою особою ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_7 і ОСОБА_8, а також заборонено здійснювати його відчуження в межах суми боргу на користь ОСОБА_13 Стягувачем у даній справі Є ОСОБА_13

Враховуючи, що позивач має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету забезпечення, то арешт заставленого майна з метою його реалізації для задоволення вимог інших стягувачів, які не є заставодержателями, призводить до порушення речового права позивача на чуже майно.

У зв'язку з чим, позивач звернувся з цим позовом до суду та просив його задовольнити, звільнивши з-під арешту квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 89,20 м.кв., яка належить ОСОБА_12 і ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 жовтня 2013 року (ВП №40425579) державним виконавцем ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2017 року позов задоволено.

Звільнено з-під арешту квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 89,20 кв.м, яка належить ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 жовтня 2013 року (ВП №40425579) державним виконавцем ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представника ОСОБА_13 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи

В судове засідання ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_8, представники третіх осіб ПАТ «Фортуна Банк», ВДВС Печерського районного управління юстиції у м.Києві не з»явилися. будучи повідомленими про день та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ( т.2 а.с.9-13, 15), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що 22 листопада 2010 року між ПАТ «Фортуна-банк» і ТОВ «Досконалий друк, дизайн, дистрибуція» укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №04кр/77/1437/юр (а.с. 7-9).

22 листопада 2010 року між ПАТ «Фортуна-банк» і ОСОБА_9 укладено договір поруки № 04п/77/1437/юр, яким забезпечено виконання ТОВ «Досконалий друк, дизайн, дистрибуція» зобов'язання за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кр/77/1437/юр від 22 листопада 2010 року (а.с. 10) та укладено між ПАТ «Фортуна-банк» і ОСОБА_9, ОСОБА_8 договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Шевченко А. В., реєстровий № 3287 (а.с. 11-12).

Відповідно до іпотечного договору для забезпечення виконання умов і зобов'язань за кредитним договором від 22 листопада 2010 року № 04кр/77/1437/юр відповідачі ОСОБА_9 і ОСОБА_8, як іпотекодавець передали нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 89,20 м. кв.

22 листопада 2010 року накладена заборона на відчуження вказаного майна (реєстровий № 3288-9), про що внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 10518090.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 вересня 2014 року у справі № 757/1790/14-ц звернуто стягнення на заставлене іпотечне нерухоме майно, що належить ОСОБА_9 і ОСОБА_8 в межах суми стягнення в загальному розмірі 4 992 930,53 грн. в рахунок погашення відповідної заборгованості ПАТ «Фортуна-банк» за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кр/77/1437/юр від 22 листопада 2010 року (а.с. 19-21).

11 березня 2015 року між ПАТ «Фортуна-банк» і позивачем ОСОБА_6 укладено договір відступлення прав вимоги за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №04кр/77/1437/юр від 22 листопада 2010 року, відповідно до якого ПАГ «Фортуна-банк» відступає, а ОСОБА_6 приймає в повному обсязі право вимоги за відповідним договором (а.с. 13-14).

11 березня 2015 року було укладено договір про відступлення права вимоги за договором поруки № 04п/77/1437/юр від 22 листопада 2015 року, а також договір про відступлення прав за договором іпотеки від 22 листопада 2015 року (а.с.15-16) та підписано акт прийняття-передачі прав.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки (індексний номер 19924442 від 11 березня 2015 року) іпотекодержателем за договором іпотеки від 22 листопада 2010 року (по реєстру № 3287, посвідчений /приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Шевченко А.В.), є ОСОБА_6

Боржників ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ТОВ «Досконалий друк, дизайн, дистрибуція» позивач повідомив про цесію листом № 394/07 від 13 травня 2015 року (а.с. 17) та заявою від 11 листопада 2015 року повідомив ОСОБА_9 і ОСОБА_8 про необхідність задоволення безспірних грошових вимог ОСОБА_6 (а.с. 18), котрі на даний час не виконані.

Крім того, встановлено, що постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві від 25 жовтня 2013 року при примусовому виконанні ухвали Печерського районного суду м.Києва, яка видана 25 вересня 2013 року, накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку АДРЕСА_4, площею 1,103 га та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику ОСОБА_7.( а.с.41).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що порушене право позивача підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на встановлених обставинах і відповідає вимогам матеріального закону.

Відповідно до ст..54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку»

Відповідно до ст..ст.7,12, 23 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов»язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов»язання. У разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов2язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ст..12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між юоржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим законом.

На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Тобто, лише іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог про погашення заборгованості за зобов»язаннями, які були забезпечені предметами іпотеки.

22 листопада 2010 року накладена заборона на відчуження нерухомого майна, яке є предметом іпотеки (реєстровий № 3288-9), про що внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 10518090.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що накладення постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві від 25 жовтня 2013 року арешту на квартиру, яка на момент постановлення ухвали, була передана у встановленому порядку в іпотеку, та збереження цього арешту на час реалізації своїх прав позивачем як іпотеко держателем квартири, визначених ст..ст.36-38 Закону України «Про іпотеку», порушує права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Наявність в реєстрі відомостей про накладення арешту на майно, іпотеко держателем якого є позивач і лише з його згоди предмет іпотеки може бути реалізований, є перешкодою для задоволення вимог іпотекодержателя на підставі рішення суду, чим порушуються права позивача.

Враховуючи наведене, рішення Печерського районного суду м.Києва від 2 грудня 2016 року колегія суддів вважає обґрунтованим та таким, що ухвалене з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: