Провадження № 2-к/582/1/17
Справа № 582/178/17
Недригайлівський районний суд Сумської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2017 р.

Недригалівський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Яковенко Н.М.

з участю секретаря судового засідання Климась С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Недригайлів матеріали клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали про судовий наказ суду Мозирського району Гомельської області Республіки Бєларусь від 28.10.2010 року в щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

20.02.2017 року до Недригайлівського районного суду Сумської області надійшло клопотання ОСОБА_2, в якому він просить визнати та дозволити примусове виконання на території України ухвали про судовий наказ суду Мозирського району Гомельської області Республіки Бєларусь від 28.10.2010 року, яке набрало законної сили 10 листопада 2010 року у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів у розмірі 25% від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання сина ОСОБА_3, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 28.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання стягувач ОСОБА_2 не зявився, подав до суду заяву про розгляд його клопотання без його участі, клопотання підтримує (а.с. 22).

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. 31.03.2017 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про проведення судового засідання без її участі. Проти задоволення клопотання про надання дозволу на виконання ухвали Мозирського суду про стягнення з неї аліментів на утримання сина ОСОБА_3 не заперечує (а.с. 16).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали про судовий наказ Мозирського району Гомельської області Республіки Бєларусь суду підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом зясовано, що ухвалою про судовий наказ суду Мозирського району Гомельської області Республіки Бєларусь від 28.10.2010 у справі за заявою за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 стягнено аліменти у розмірі 25% від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання сина ОСОБА_3, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 28.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3).

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Згідно з пунктом "а" частини першої статті 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої з застереженнями Законом України "Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" (далі - Конвенція), кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов'язань (далі - рішень).

Частиною першою статті 396 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною другою статті 54 Конвенції встановлено, що суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Судом зясовано, що умови визнання ухвали про судовий наказ суду Мозирського району Гомельської області Республіки Бєларусь від 28.10.2010 року у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, передбачені Конвенцією, та порядок надання дозволу на примусове виконання рішення дотримані .

Зокрема, ОСОБА_1 у відповідності до Цивільного процесуального кодексу Республіки Бєларусь було направлено копія заяви і ухвали про судовий наказ (а.с. 5), ухвала про судовий наказ набула законної сили 10 листопада 2010 року (а.с. 4), дана ухвала про судовий наказ виконувалась до 17 серпня 2016 року (а.с. 6). Ухвала про судовий наказ в частині стягнення державного мита та судових витрат виконана на території Республіки Бєларусь в повному обсязі (а.с. 7).

Термін давності примусового виконання рішення, передбачений законодавством України (стаття 391 Цивільного процесуального кодексу України - три роки з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки), не минув.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання ухвали про судовий наказ суду Мозирського району Гомельської області Республіки Бєларусь від 28.10.2010 року, яке набрало законної сили 10 листопада 2010 року у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 208 - 210, 390 - 396 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України ухвали про судовий наказ суду Мозирського району Гомельської області Республіки Бєларусь про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання ухвали про судовий наказ суду Мозирського району Гомельської області Республіки Бєларусь від 28 жовтня 2010 року за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 25% від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення, починаючи стягнення з 28.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через Недригайлівський районний суд Сумської області до апеляційного суду Сумської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_4