Справа № 573/2448/16-ц
Номер провадження 2/573/32/17
РІШЕННЯ

іменем України

18 квітня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.,

з участю секретаря: Сітало Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Вікторія», Служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради Сумської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування запису про державну реєстрацію речового права,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2016 року ПАТ «Райз-Максимко» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ТОВ АФ «Вікторія», Служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради, в якому зазначає, що 01 жовтня 2007 року товариство уклало з ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки, який було зареєстровано в установленому законом порядку. Строк дії договору закінчується в жовтні 2017 року. Крім того, 01 вересня 2015 року між ОСОБА_1 і ТОВ АФ «Вікторія» було укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки, про що 05 лютого 2016 року внесено запис про інше речове право на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Тобто одну і ту ж земельну ділянку двічі передано в оренду. На підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України позивач просить визнати недійсними договір оренди земельної ділянки площею 3,2879 га з кадастровим номером НОМЕР_1, укладений 01 вересня 2015 року між ТОВ АФ «Вікторія» і ОСОБА_1, зареєстрований 05 лютого 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право НОМЕР_2. Скасувати запис про проведену державну реєстрацію речового права за номером запису про інше речове право НОМЕР_2, підставою внесення якого стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28095613 від 05 лютого 2016 року щодо права оренди земельної ділянки площею 3,2879 га за кадастровим номером НОМЕР_1.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 31 січня 2017 року провадження у справі за позовною вимогою ПАТ «Райз-Максимко» до Служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради Сумської області про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права, закрито.

У судовому засіданні представник ПАТ «Райз-Максимко» Тимошенко С.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з'явилась без повідомлення причин. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача - ТОВ АФ «Вікторія», будучи належним чином повідомленим про час, день і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причин неявки не повідомив.

Представник відповідача - Служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради Сумської області Яценко І. М. в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що реєструючи спірний договір оренди, Служба з державної реєстрації прав Білопільської міської ради діяла в межах наданих їй законом повноважень. Спір виник з приводу здійснення Службою, яка виступає суб'єктом владних повноважень, владних управлінських функції (реєстрації договорів), а тому є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши сторони, повно, всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,288 га в межах згідно з планом, розташованої на території Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 18 грудня 2002 року Вирівською сільською радою (а. с. 25-26).

01 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та НВП «Райз-Агро», правонаступником якого є ПАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», було укладено договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії 19 листопада 2007 року за № 4805 (а. с. 21-23).

За умовами вказаного договору та на підставі акту прийому - передачі відповідачка ОСОБА_1 передала в оренду позивачу земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур загальною площею 3,29 га, строком до жовтня 2017 року.

Актом від 01 жовтня 2007 року визначено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), власником земельної ділянки якої є ОСОБА_1 та орендарем НВП «Райз-Агро» (а. с. 24).

Крім того встановлено, що 01 вересня 2015 року між ОСОБА_1 і ТОВ АФ «Вікторія» було укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки (а. с. 62-63).

Пунктом п. 3.1 договору визначено, що договір укладено на 10 років, з 01 вересня 2015 року по 31 серпня 2025 року з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав на підставі договору оренди та діє на весь строк дії договору.

05 лютого 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області Яценком І.М. було прийнято рішення № 28095613 про проведення державної реєстрації іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, у зв'язку з чим за номером НОМЕР_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про інше речове право (а. с. 73).

ПАТ «Райз-Максимко» не виступає стороною оспорюваного договору від 01 вересня 2015 року, але як орендар вказаної земельної ділянки, має право на оспорювання цього договору, оскільки цей правочин порушує його переважне право на використання спірної земельної ділянки. Саме така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року № 6-605цс16, від 23 листопада 2016 року № 594/153/16-ц.

За змістом ст. 1, ст. 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Виходячи з положень ст. 638 ЦК України, ст. 125, 126 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності з абз. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

З огляду на положення ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотності порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У пункті 39 договору оренди від 01 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та НВП «Райз-Агро», правонаступником якого є позивач, сторони дійшли згоди, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою.

Відповідно до пункту 40 вказаного договору розірвання договору в односторонньому порядку допускається за умови несвоєчасної сплати орендної плати та невиконання умов договору.

Підстави припинення договору оренди землі зазначені в ст. 31 Закону України «Про оренду землі».

Доказів того, що договір оренди від 01 жовтня 2007 року було припинено або розірвано в установленому законом порядку суду надано не було.

Разом із тим з матеріалів справи вбачається, що позивач використовує земельну ділянку за призначенням і в обумовлені договором строки виплачує орендну плату.

З огляду на викладене ОСОБА_1, не розірвавши в установленому законом та договором порядку договору оренди земельної ділянки від 01 жовтня 2007 року до закінчення строку його дії, 01 вересня 2015 року уклала новий договір оренди цієї ж земельної ділянки з ТОВ АФ «Вікторія».

У відповідності з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею.

Згідно з ч. ч. 1, 2, п. "в" ч. 3 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

З огляду на роз'яснення, які викладені в абз. 1 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 6 від 06 листопада 2009 року, відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Зібрані по справі докази свідчать про факт укладення орендодавцем оспорюваного позивачем договору оренди в період дії раніше укладеного ним договору оренди, що свідчить про порушення прав позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Райз -Максимко» є обґрунтованими, а договір оренди земельної ділянки, укладений 01 вересня 2015 року між ТОВ АФ «Вікторія» і ОСОБА_1 є недійсним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, з ТОВ АФ «Вікторія» і ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райз-Максимко» у дольовому порядку підлягають стягненню по 1378 грн. з кожного судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 215, 220, 638, 792 ЦК України, ст. ст. 125, 126 ЗК України ст. ст. 1, 6, 13, 27 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 2, 4, 19, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 174, 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Вікторія», Служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради Сумської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування запису про державну реєстрацію речового права, задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,2879 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений 01 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Вікторія» та ОСОБА_1, зареєстрований 05 лютого 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право НОМЕР_2.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Вікторія» та ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» в дольовому порядку по 1378(одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: