РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Торецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю до Торецької міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 24.12.1961 року уклала шлюб з ОСОБА_4 В подальшому 30.08.1979 року він отримав дозвіл на будівництво гаражу по вул. Комсомольська в м.Торецьку (раніше м.Дзержинськ). В 1979 році чоловік збудував гараж на відведений земельній ділянці та розпочав його експлуатацію. Понад 30 років ОСОБА_4 постійно користувався нерухомим майном, здійснював капітальний та поточний ремонти. 11.10.2012 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що належало померлому на праві власності. Єдиним спадкоємцем, який звернувся до Торецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, є позивач. Але виявилося, що спадкодавець за своє життя не отримав свідоцтво про право власності на гараж за адресою: м.Торецьк (м.Дзержинськ), вул.Торгова (вул.Комсомольська), 24. Що є перешкодою для реалізації позивачем права на отримання спадщини та змусив ОСОБА_3 звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повінстю.

В судовому засіданні представник відповідача проти заявлених вимог заперечував. Вказав, що право набувальної власності не може бути визнаним відносно обєкта самочинного будівництва, яким є гараж за адресою: м.Торецьк (м.Дзержинськ), вул.Торгова (вул.Комсомольська), 24. ОСОБА_4 самовільно приступив до користування земельною ділянкою, тобто здійснив самочинне будівництво гаражу.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є дружиною ОСОБА_4, померлого 11.10.2012 року.(а.с.6,11). За життя, у 1979 році її чоловік збудував гараж та розпочав його експлуатацію, але не оформив документи на нього належним чином: не отримав свідоцтво про право власності на гараж за адресою: м.Торецьк (м.Дзержинськ), вул.Торгова (вул.Комсомольська), 24. При зверненні до нотаріуса Торецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 представник позивача отримав відмову через відсутність правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно померлого (а.с.12).

В матеріалах справи наявний технічний паспорт на гараж, виготовлений суб'єктом господарювання ТОВ «Проектне бюро «Геобудресурс» 16.02.2016. Форма даного Технічного паспорту передбачена додатком 3 Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів, затверджена наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773 (Інструкція). Технічний паспорт складено на підставі матеріалів технічної інвентаризації (п.1.4 Інструкції) (а.с.8-11).

В даній Інструкції зазначено 2 типи обєктів будівлі - гараж. Так в абзаці 2 розділу 2 зазначеної Інструкції зазначені обєкти, що підлягають технічної інвентаризації, а саме:

- господарські будівлі (сараї (хліви), гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, бойлерні, трансформаторні підстанції, сміттєзбірники тощо);

- садові та дачні будинки, гаражі (що не відносяться до господарських: багатоповерх: підземні, одноповерхові-блокові).

Господарські будівлі (сараї (хліви), літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні тощо як і житлові будинки розміщуються на присадибних ділянках. Господарські будівлі: котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції, гаражі, сараї, сміттєзбірники тощо, розміщені на земельних ділянках житлових і громадських будинків, виконують функції допоміжного господарського призначення та інженерного забезпечення основних будинків.

В п.2.3 розділу 2 зазначеної Інструкції зазначено, що господарські будівлі: котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції, гаражі, сараї, сміттєзбірники тощо, розміщені на земельних ділянках житлових і громадських будинків, виконують функції допоміжного господарського призначення та інженерного забезпечення основних будинків.

В п.2.4 розділу 2 зазначеної Інструкції зазначені основні типи гаражів - одноповерхові (блокові), багатоповерхові та підземні гаражі-стоянки.

В п.3.2 розділу 3 даної Інструкції зазначено, що не належать до самочинного будівництва:

індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року.

Таким чином, ОСОБА_3 просить визнати право власності на гараж, який не відноситься до господарської (присадибної) будівлі, на цей обєкт не поширюються вимоги п.3.2 розділу 3 Інструкції і обєкт - гараж, одноповерхового типу, окрема збудована будівля, яка належить до самочинного будівництва.

Судом встановлено, що в технічному паспорті на гараж, виготовленому ТОВ «Проектне бюро «Геобудресурс» 16.02.2016 року зазначено адресу обєкта м.Торецьк(м.Дзержинськ), вул.Комсомольська, 24 (а.с.8-10). В той час як в заяві ОСОБА_4 від 30.08.1979 року на будівництво гаражу не зазначено номера обєкта гаражу, вказана адреса: м.Дзержинськ, вул.Комсомольська(а.с.7). Таким чином, ТОВ «Проектне бюро «Геобудресурс» 16.02.2016 проведено присвоєння поштової адреси обєкта. Але згідно п.п.10п.б ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування» ці функції, а саме облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності делеговані виконавчому органу міської ради.

ОСОБА_5 з Державного земельного кадастру НВ-016 від 27.12.2016 земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:1241, площа якої становить 0,1000 га за адресою: м.Торецьк, вул.Комсомольська, 26/2 перебуває у власності ОСОБА_6(а.с.41-43).

ОСОБА_5 з Державного земельного кадастру НВ-016 від 27.12.2016 земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0978, площа якої становить 0,0843 га за адресою: м.Торецьк, вул.Комсомольська, 26/1 перебуває у власності ОСОБА_7 (а.с.44-46).

Таким чином, право власності на гараж за адресою м.Торецьк, вул. Комсомольська, 24 не було зареєстровано.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ОСОБА_5 ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, а рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п. 10, ч. 2 Постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» є роз'яснення, що з огляду на положення статті 376 ЦК право власності за набувальною давністю на об'єкт самочинного будівництва не може бути визнано судом, оскільки цією нормою передбачено особливий порядок набуття права власності на нерухоме майно, що збудоване або будується на земельній ділянці, не відведеній для даної мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, задоволенню не підлягають, оскільки право власності на нерухоме майно, а саме - гараж за адресою м.Торецьк, вул. Комсомольська( вул.Торгова), 24 не було зареєстровано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 344, 376 ЦК України, ст. ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Торецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: