РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/2533/16-ц

25.04.17 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Слободяного О.Є.

із секретарем Медик Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 11 901 грн. 46 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 20.03.2013 року та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.03.2013 року відповідач отримав кредит в розмірі 6 038,76 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.. Відповідач підписав заяву про отримання платіжної картки, згідно з якою підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає договір між ним та Банком. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачеві кредит у розмірі згідно з договором. Відповідач свої зобовязання за договором не виконує, станом на 08.11.2016 р. має заборгованість в сумі 11 901 грн. 46 коп., що складається з наступних сум:

- заборгованість за кредитом в сумі 4 044 грн. 40 коп.;

- заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 2 147 грн. 37 коп.;

- заборгованість за пенею та комісією в сумі 4 044 грн.25 коп.;

- штраф (п. 2.2 Генеральної угоди) в сумі 1 665 грн. 44 коп.;

В судове засідання представник позивача не зявився, просить проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 3,36).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 25.04.2017 позовні вимоги не визнав, подав заяву про застосування строку позовної давності(а.с.59).

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.03.2013 року відповідач отримав кредит в розмірі 6 038,76 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає балку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підписав заяву про отримання платіжної картки, згідно з якою підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає договір між ним та Банком. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачеві кредит у розмірі згідно з договором(а.с.5-34).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що право зміни кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку , за власним рішенням і без попередньої згоди клієнта. Пунктом 5.5.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена комісія за несвоєчасне погашення заборгованості при виникненні прострочки, розміри якої визначаються тарифами. Пунктом 8.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів при будь-якому грошовому зобов'язанні, передбаченому договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень плюс 5 відсотків від суми заборгованості. (а.с.9-14).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

У даному випадку саме пеня (зазначено банком у позовній заяві як заборгованість за пенею та комісією), як різновид неустойки, є спеціальним видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і за текстом кредитного договору пеня(комісія) визначається як перший із способів забезпечення зобов'язання позичальника перед банком в порівнянні із штрафом і підлягає стягненню.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 1665,44 грн. задоволенню не підлягають, що відповідає правовим позиціям ВСУ у справах № 6- 2003цс15, № 6-1926цс15.

Суд також вважає, що вимоги відповідача про застосування строку позовної давності підлягають задоволенню частково.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. . 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки( штрафу. пені).

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач ОСОБА_1 зробив заяву про застосування строку позовної давності до винесення судом рішення, відтак суд вважає необхідним застосувати річний строк позовної давності до вимог про стягнення пені.

Позовна заява здана позивачем на пошту 15.11.2016 року (а.с.39). Станом на 08.11.2016 року зазначена позивачем сума пені становить 4044,25 грн. Зазначена позивачем станом на 30.10.2015 року сума пені становить 2103,01 грн (а.с.4).

Відтак суд вважає. що стягнення в межах річного строку позовної давностіі підлягає пеня в сумі 1941,24 грн.( 4044,25 грн. 2103,01 грн.).

Що стосується вимог відповідача про застосування строку позовної давності до основної суми боргу. то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж в погашення боргу відповідач вніс 24.02.2014 року(а.с.4). Позовна заява здана позивачем на пошту 15.11.2016 року (а.с.39), тобто до спливу передбаченого законом трирічного строку.

Згідно умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом та проводити погашення кредиту. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує в повні мірі. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідач свої зобовязання за договором не виконує, станом на 08.11.2016 р. має заборгованість, що складається з наступних сум:

- заборгованість за кредитом в сумі 4 044 грн. 40 коп.;

- заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 2 147 грн. 37 коп.;

- заборгованість за пенею та комісією в сумі 1941,24 грн.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 1 ст. 1054 ЦК України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а також регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 256,257,258,261.267 526,530,536,546,549,551,1054 ЦК України, ст.209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк:

- заборгованість за кредитом в сумі 4044,40 грн.,

- заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 2147.37 грн.;

- заборгованість за пенею та комісією в сумі 1941.24 грн.;

- судові витрати в сумі 1378 грн.,

а всього стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк 9511,01грн.(девять тисяч пятсот одинадцять грн. 01 коп.).

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької обл. через Козятинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляцію протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя - підпис

Згідно оригіналу

Суддя

Секретар

Дата документу 25.04.17