Справа № 675/1824/16-ц
Провадження № 2/675/33/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2017 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді Демчука П.В. ,

при секретарі Григорєвій О.С.,

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяславі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що 03 січня 2016 року помер його батько ОСОБА_5, після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, житловий будинок та земельну ділянку. Позивач являється спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 та у визначений законом строк подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Також для позивача стало відомо, що заяву про прийняття спадщини після смерті його батька подала також його дружина ОСОБА_4, з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі із 25 червня 2013 року. Останній рік свого життя батько вадко хворів, у звязку з чим він неодноразово лікувався в медичних закладах, зокрема, з 13.08.2015 р. по 26.08.2015 р. в хірургічному відділенні Ізяславської ЦРЛ, з 01.09.2015 р. по 09.09.2015 р. та з 05.10.2015 р. по 22.10.2015 року в інфекційному відділенні Ізяславської ЦРЛ, з 22.10.2015 р. по 06.11.2015 р. в кардіологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні. В період лікування в кардіологічному відділенні батько знаходився у вкрай важкому стані, його лікування було дорого вартісним, відповідачка жодного разу його не провідала, на допомогла матеріально, не цікавилася потребою в медичних препаратах. Після повернення з лікуванні із кардіологічного відділення ХОЛ батько за станом здоровя фактично не міг самостійно пересуватися, не міг самостійно забезпечувати свої потреби. Лікуванням батька займалися безпосередньо позивач та його сестра ОСОБА_6. Відповідачка матеріально батькові не допомагала, хоча отримувала і пенсію і заробітну плату, не бажала його доглядати, годувати, постійно погрожувала тим, що піде від нього. ОСОБА_3 вважає, що наведені обставини в достатній мірі свідчать про викликаний похилим віком та станом здоровя безпорадний стан його батька.

Відповідачка, маючи можливість не надавала батькові необхідну допомогу та умисно ухилялася від її надання, тому її слід усунути від права на спадкування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_1 позовну заяву підтримали.

Відповідачка ОСОБА_4, її представник адвокат ОСОБА_2 проти позову заперечили, посилаючись на його безпідставність.

ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначила, що із ОСОБА_5 вона стала спільно проживати в одному будинку із жовтня 2003 року. 25 червня 2013 року їх шлюб був зареєстрований. Протягом всього часу проживання однією сімєю вони вели спільне господарство, крім матеріальної вона також надавала і моральну підтримку своєму чоловікові. Працюючи на посаді молодшої медичної сестри в інфекційному відділенні Ізяславської ЦРЛ, вона опікувалася своїм чоловіком, котрий перебував на лікуванні в районній лікарні, доглядала його. Коли чоловіка виписували із лікарні, вона здійснювала його догляд вдома, при цьому позивач фактично не відвідував батька.

Відповідачка не заперечила, що вона не відвідувала ОСОБА_7 під час його перебування в Хмельницькій обласній лікарні, оскільки здійснювала догляд господарства, в якому проживали разом із чоловіком, а в м. Хмельницькому проживає дочка чоловіка.

Суд, заслухавши позивачку та відповідача, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, який був зареєстрований відділом РАЦС реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції 25 червня 2013 року за № 69.

Постійно проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у власному будинку ОСОБА_5, що по вул.. Б.Хмельницького, № 83 у м. Ізяслав Хмельницької області, що не заперечується сторонами у справі.

ОСОБА_5 помер 03 січня 2016 року, про що свідчить свідоцтво про смерть.

Ізяславська державна нотаріальна контора на запит суду повідомила, що після смерті ОСОБА_5 в нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 118/2016. Спадкоємцями за законом, якими до нотаріальної контори було подано заяви про прийняття спадщини, являються ОСОБА_4 дружина померлого, та ОСОБА_3 син померлого. Також до нотаріальної контори зверталася дочка померлого ОСОБА_6, яка подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3.

Із наданих суду письмових матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 останніх пів-року свого життя важко хворів та періодично проходив лікування у медичних закладах. Так, з 13.08.2015 р. по 26.08.2015 р. ОСОБА_5 перебував на лікуванні в хірургічному відділенні Ізяславської ЦРЛ, з 01.09.2015 р. по 09.09.2015 р. та з 05.10.2015 р. по 22.10.2015 року в інфекційному відділенні Ізяславської ЦРЛ, з 22.10.2015 р. по 06.11.2015 р. в кардіологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні, про що свідчать виписки з історії хвороби, виписні епікрізи медичних закладів.

Після лікування в медичних закладах, ОСОБА_5 повертався додому, де його догляд здійснювала дружина ОСОБА_4, а також в період трьох тижнів грудня 2015 року також дочка ОСОБА_6.

Із довідки, наданої головним лікарем Шепетівської станції екстреної медичної допомоги слідує, що за період із серпня 2015 р. по грудень 2015 року екстрену медичну допомогу до хворого ОСОБА_5 викликали 24 рази. Із них один раз викликав син, десять разів дочка, тринадцять разів дружина.

Свідок ОСОБА_3 дочка померлого посвідчила суду, що із відповідачкою вона познайомилася в 20003 році і завжди була із нею в добрих стосунках. Коли батько захворів вони разом його лікували. Однак в жовтні - листопаді 2015 року батька привезли в кардіологічне відділення обласної лікарні, відповідачка будь-якої участі в його лікуванні не брала, коштів не надавала, хоч лікування було дороговартісним. У грудні 2015 року протягом трьох тижнів вона була у відпустці і проживала разом із батьком в його будинку в м. Ізяслав. На той період в будинку було доволі прохолодно, а вона сама не могла включити опалення. Свідок не заперечує, що відповідачка на той час була вдома і ходила на роботу, робила для хворого уколи.

Також допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 не надали суду відомостей про те, що ОСОБА_4 ухилялася від надання допомоги для свого чоловіка ОСОБА_5. Так, сільський голова с. Сошне ОСОБА_12 ствердив суду, що останні місяці 2015 року від чотири рази відвідував ОСОБА_5 і кожного разу він у будинку зустрічався із його дружиною ОСОБА_4

Свідки ОСОБА_13, брат відповідачки, та ОСОБА_14, її зять, у своїх поясненнях зазначили, що ОСОБА_4 здійснювала догляд за своїм чоловіком, коли той потребував сторонньої допомоги, а вони також допомагали - своїм транспортом відвозили хворого на рентген, заносили його на своїх руках безпосередньо до лікарні та з лікарні додому.

Начальник станції екстреної медичної допомоги ОСОБА_15 посвідчив, що він не одноразово прибував на виклики до хворого ОСОБА_5, надавав необхідну допомогу, призначав необхідне лікування, доручав дружині хворого вводити йому необхідні ліки.

Відповідно до чинного законодавства ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Обєктивно дослідивши всі належні та допустимі докази у справі, керуючись наведеними вище нормами матеріального права, суд дійшов переконливого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_3

На підставі ст. 1224 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом десяти днів після його проголошення.

Суддя П.В.Демчук