АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2210/17 Справа № 199/2989/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Деркач Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Деркач Н.М.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,

при секретарі Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2017 року про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Амур-Нижньодніпровська районна у місті рада, ОСОБА_4, про стягнення витрат на утримання квартири, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання квартири.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2017 року провадження у справі зупинено до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

З аналізу положень ч.3, 4 ст.61 ЦПК України випливає, що зупинення провадження у справі у зв'язку з неможливістю розгляду даної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, викликається необхідністю встановлення в рішенні чи ухвалі у іншій справі обставин, що мають значення для справи, тобто преюдиціальних фактів.

У Постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" розяснено, що суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201,202,205,207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК. Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що її розгляд взаємоповязаний та залежить від результату розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням.

Однак, такий висновок суду є безпідставним, оскільки у матеріалах даної справи відсутні відомості про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням.

Крім того, предметом спору у справі за позовом ОСОБА_2 є стягнення з ОСОБА_3 витрат на утримання квартири з 2013 року по теперішній час, в той час, як у разі вирішення спору по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 порядок користування житловим приміщенням буде визначено з моменту набрання рішенням законної сили.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суд першої інстанції щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у справі є помилковим, у звязку з чим, ухвала суду підлягає скасуванню на підставі ст.311 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, ст.311, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2017 року скасувати та справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: Н.М. ОСОБА_5ОСОБА_6ОСОБА_6