№ 336/5486/16-ц
провадження № 2/336/177/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської Ради, відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської Ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним підстави для запису в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав, -

В С Т А Н О В И В:

15.09.2016 р. позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом в якому зазначають, що 28.02.2014 р. вони за нотаріальним договором купівлі-продажу придбали житловий будинок літ. А з господарчими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул..Молодогвардійська, б.59 загальною площею 69,8 кв.м. на земельній ділянці площею 0,0620 га.

Виходячи зі змісту даної угоди позивачі придбали у власність садибу в розумінні ст.381 ЦК України.

Так, згідно ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчудження житлового будинку вважається, що відчуджується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто садиба визначається як певний цілісний майновий комплекс, покликаний забезпечувати житлові інтереси громадян та ведення ними побутово-господарської діяльності. Неодмінним елементом такого комплексу є належні на праві власності особі житловий будинок разом з допоміжними господарсько-побутовими будівлями та земельна ділянка.

Під житловим будинком знаходиться земельна ділянка, яка була виділена в постійне користування для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0620 га.

Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). В договорі купівлі-продажу не зазначено будь-яких обмежень щодо користування земельною ділянкою площею 0,0620 га, на якій розташований житловий будинок літ. «А».

На вказаній території також знаходиться приміщення, яке під час вводу в експлуатацію будинку значилось як господарча будівля житлового будинку літери А «літня кухня літера Б». Через деякий час ОСОБА_5 почала використовувати приміщення під літерою Б як житловий будинок, добудовувати до нього незаконні прибудови, ставити паркани, монтувати окремий вихід.

Під час розгляду іншої справи (№ 336/2047/16-ц) ОСОБА_5 подала до позивачів зустрічну позовну заяву, зокрема, про виділення в натурі частки в окремий об»єкт нерухомості, з якої позивачі і дізнались, що за ОСОБА_5 за невідомих обставин зареєстровано право власності на житловий будинок, що вона вважає цю будову окремим об»єктом житла.

В цій позовній заяві ОСОБА_5 зазначила, що 10.08.2010 р. розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації № 769р. їй передано у приватну власність житловий будинок літ. «Б» за адресою: м.Запоріжжя, вул..Молодогвардійська, б.59, що підтверджується також свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САС № 915431, видане управлінням житлового господарства Запорізької міської Ради від 07.10.2010 р.

Позивачі вважають, що право власності на житловий будинок літ. «Б» виникло у ОСОБА_5 в незаконний спосіб з наступних підстав.

По-перше, господарча будівля літ. «Б» з невідомих позивачам підстав стала житловим будинком літ. «Б» з прибудовою. Але ж статус житлового будинку ця споруда могла отримати лише після прийняття його в експлуатацію. Факт приймання в експлуатацію житлового будинку не міг бути законним, оскільки житлового будинку літ. «Б» як такого не існувало, на цьому місці розташовувались і розташовується по цей час літня кухня, як було в момент вводу в експлуатацію житлового будинку літ. «А», де значилось, що літня кухня є його частиною.

По-друге, всупереч вимогам ст.380 ЦК України, спірний будинок не є будівлею капітального типу, що споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Зазначена будівля не відповідає вимогам державних будівельних норм України щодо житлових будинків (ДБН В 2.2-15-2004 та ДБН В.2.2-15-2005), які діяли під час винесення розпорядження та реєстрації права власності на житловий будинок літ. «Б».

Зокрема, існує невідповідність відстані між стін будинків, допустимої висоти стелі у будівлі літ.Б, відстань між будівлями літ.А та літ.Б не відповідає вимогам протипожежної безпеки, будівля під літ. «Б» не має, згідно технічної документації допоміжних кімнат, таких як коридор, санвузол не відповідає мінімально встановленим вимогам площі тощо. Крім того, у будівлі літ. Б відсутня самостійна система комунікацій, яка б дозволяла існувати цій будівлі окремо, без житлового будинку літ. А, прилади обліку електроенергії у будівлі літ. Б відсутні.

Отже, будівля літ.Б, що розташована за адресою: м.Запоріжжя, вул..Молодогвардійська, б.59 не відповідає вимогам, які встановлено державними будівельними нормами для постійного проживання та не може мати статус житлового будинку, визначений ст.380 ЦК України. У зв»язку з цим зазначена будівля є складовою частини садиби, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул..Молодогвардійська, б.59 на земельній ділянці площею 0,0620 га, що наразі належить позивачам на праві спільної часткової власності.

Вказана обставина свідчить про незаконність вводу в експлуатацію споруди, а як наслідок і незаконність розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації № 796р від 10.08.2010 р., оскільки розпорядженням дозволяється оформлення права власності на житловий будинок, затверджується акт прийому до експлуатації та вирішується питання щодо внесення змін в технічну документацію на житловий будинок.

Відповідно підставою для видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок літ. Б слугувало саме розпорядження № 796р від 10.08.2010 р. А оскільки розпорядження про встановлення права власності було винесено в незаконний спосіб та з порушенням вимог законодавства, відсутня і правова підстава для оформлення та видачі свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ. «Б», розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул..Молодогвардійська, 59, серії САС № 915431 від 07.10.2010 р., що є порушенням ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», що в свою чергу потягло незаконну реєстрацію за відповідачем права власності на зазначену будівлю.

Крім того, на підставі зазначеного, 09.11.2010 р. ОП ЗМБТІ безпідставно прийнято рішення та внесено до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_5 на зазначену будівлю (реєстраційний номер 31697247).

Оскільки ч.2 ст.381 ЦК України встановлено правило, за яким у разі відчудження житлового будинку вважається, що відчуджується вся садиба, якщо інше не передбачено договором або законом, позивачі вважають, що відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.2014 р. на їх користь також будівлю під літ. «Б» та інші допоміжні господарські прибудови та споруди.

За позовом, посилаючись на ст.ст.11, 13, 15, 16 ЦК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивачі просять визнати недійсними підстави для винесення розпорядження та скасувати розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації № 796р від 10.08.2010 р. щодо передачі у приватну власність житлового будинку літ. «Б» № 59 по вул..Молодогвардійській в м.Запоріжжя; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок літ. «Б» № 59 по вул..Молодогвардійській в м.Запоріжжя, серії САС № 915431, видане ОСОБА_5 07.10.2010 р.; визнати недійсними підстави для запису в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ. «Б» № 59 по вул..Молодогвардійській в м.Запоріжжя; скасувати рішення ОП ЗМБТІ про державну реєстрацію прав в Державному реєстрі прав на нерухоме майно від 09.11.2010 р. (реєстраційний номер 31697247); стягнути з відповідача ОСОБА_5 судові витрати.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та в додаткових поясненнях (а.с.175-176).

Представник відповідача ОСОБА_5, позицію якого підтримала відповідач, просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.96-98, 185-187). та заявили клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності (а.с.99-100).

Представники Запорізької міської Ради та відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судові засідання не з»явились, повідомлялись про розгляд даної справи у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали.

Представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської Ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, в процесі розгляду справи представник заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.195-196).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивачів, відповідача ОСОБА_5 та її представника, приймаючи до уваги позицію представника Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської Ради, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1, яка діяла в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ОСОБА_6, яка діяла за себе особисто та від імені ОСОБА_5, було укладено договір купівлі-продажу від 28.02.2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області за р.№ 2061.

За умовами договору продавці передають у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/3 частині кожний, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по 1/6 частці кожна, належний продавцям житловий будинок житловий будинок літ. А, з господарчими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Молодогвардійська, б.59. Зазначений житловий будинок, загальною площею 69,8 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,0620 га, кадастровий номер :07:048:0130 (п.1).

Згідно п.2 вказаного договору житловий будинок належав продавцям на праві приватної власності таким чином: ОСОБА_6 ? частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 31.05.2013 р. за р.№ 3-398 П»ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, ? частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.09.2006 р. за р.№ 1-1419 П»ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою; ОСОБА_5 ? частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.06.2010 р. за р.№ 5-958 П»ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою. Право власності на житловий будинок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 1 (а.с.5-6).

Розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради № 796 р від 10.08.2010 р. (а.с.148), керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Цивільним кодексом України, Постановою КМУ від 09.09.2009 р. № 1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт», керуючись рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради від 31.05.2010 р. № 249 «Про порядок оформлення документів районними адміністраціями Запорізької міської Ради з питань індивідуальної забудови, а також відомчих будинків (домоволодінь) та будинків (домоволодінь), які перебувають на балансі комунальних підприємств «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об»єднання № 1-11, № 13», тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 р. за № 157/6445, зі змінами, на підставі технічного паспорту та висновку ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15.07.2010 р. оформлено ОСОБА_5 право приватної власності на житловий будинок Б та житлову прибудову Б1 за адресою: м.Запоріжжя, вул..Молодогвардійська, б.59, згідно даних технічного паспорту ОП «ЗМБТІ». Прийнято рішення просити управління житлового господарства Запорізької міської Ради видати ОСОБА_5 свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок Б за адресою: м.Запоріжжя, вул..Молодогвардійська, 59. ОП «ЗМБТІ» провести реєстрацію права власності на житловий будинок Б.

Питання введення в експлуатацію будівель та споруд вперше було врегульовано постановою КМУ № 449 від 05.08.1992 р. «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів державного замовлення».

До 05.08.1992 р. не була визначена процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

Після серпня 1992 р. оформлення права власності на ці будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку (будівлі), складений у бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Мінжитлокомунгоспом за погодженням з Мінрегіонбудом, і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об»єкт, відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 р. № 12/5-126 та п.3 постанови КМУ від 09.09.2009 р. № 1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництв приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво».

Відповідно до п.3 Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 09.09.2009 р. № 1035 (чинною на момент виникнення правовідносин) підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992 р., є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об»єкти будівництва.

Органам місцевого самоврядування рекомендовано розробити і затвердити у місячний строк порядок погодження прийняття об»єкта будівництва в експлуатацію (п.4 Порядку).

Відповідно до п.1.8 рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради від 31.05.2010 р. № 249 «Про порядок оформлення документів районними адміністраціями Запорізької міської Ради з питань індивідуальної забудови, а також відомчих будинків (домоволодінь) та будинків (домоволодінь), які перебувають на балансі комунальних підприємств «ВРЕЖО № 1-11, № 13», доручено районним адміністраціям Запорізької міської Ради: оформлювати право власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими до 05.08.1992 р. № 1035 «Про затвердження тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт».

20.04.2010 р. ОСОБА_5 було отримано в ЗМБТІ технічний паспорт, довідку про земельну ділянку № 59 по вул..Молодогвардійській та висновок про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами (а.с.151, 157, 158-165).

29.07.2010 р. ОСОБА_5 звернулась до Шевченківської районної адміністрації з заявою про оформлення права власності на житловий будинок, додавши до заяви вищевказані документи (а.с.150).

На виконання повноважень, передбачених п.18 ч.6 ст.55 ЗУ «Про місцеве самоврядування» головою було винесено оспорюване позивачами розпорядження (а.с.148-149).

З наведеного вище, судом встановлено, що при оформленні прав власності ОСОБА_5 на житловий будинок літ. Б по вул..Молодогвардійській, 59 в м.Запоріжжя головою районної адміністрації не було допущено порушень вимог чинного на той час законодавства, а тому відсутні підстави для визнання недійним та скасування розпорядження № 796 р від 10.08.2010 р., у зв»язку з чим позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Вимоги про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 915431, визнання недійсним підстави для запису в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_5, а також про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від первісної вимоги про визнання недійсним оспорюваного розпорядження, в задоволенні якої судом відмовлено.

Висновки експерта, викладені в експертизі № 2253 від 20.02.2017 р. (а.с.130-135), не спростовують висновків суду про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Вирішуючи клопотання відповідача ОСОБА_5 щодо застосування строку позовної давності, суд виходив з наступного.

Згідно п.11 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Під час розгляду справи судом вставлена підстава для відмови в задоволенні позовну через недоведеність позовних вимог, а тому питання щодо застосування позовної давності суд не вирішує.

У порядку ст.88 ЦПК України, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської Ради, відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської Ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним підстави для запису в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Дмитрюк