27 квітня 2017 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Похвалітової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яким просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме будинком 602 по вул. Василя Вишиваного у місті Токмак.
Відповідно п. 7, 10 вказаного договору, відповідач ОСОБА_2 та особи, які мають право на користування будинком зобовязується звільнити будинок для вільного користування і безперешкодного володіння ним, знятись з реєстраційного обліку особисто та з іншими особами, які зареєстровані в будинку не пізніше 09 лютого 2017.
Відповідачі по сьогоднішній день зареєстровані в будинку, що належить позивачу на праві власності. Відповідачі в усній формі відмовляються зніматись з реєстраційного обліку у звязку з чим позивач змушений захищати свої права власника в судовому порядку.
Жодних правових підстав реєстрації у вищевказаному житловому приміщенні відповідачі не мають.
Такі дії відповідачів порушують права позивача як власника вказаного будинку.
Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судові засідання 18.04.2017 року та 27.04.2017 року не з'явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомили, заперечення проти позову не надали.
Згідно із ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). При вищевикладених обставинах, на підставі ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю відповідача по наявних у справі матеріалах та доказах.
В зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно п. 7, 10 вказаного договору, відповідач ОСОБА_2 та особи, які мають право на користування будинком зобовязується звільнити будинок для вільного користування і безперешкодного володіння ним, знятись з реєстраційного обліку особисто та з іншими особами, які зареєстровані в будинку не пізніше 09 лютого 2017.
Відповідач ОСОБА_3 змінив прізвище з Педорець, відповідач ОСОБА_4 змінила прізвище з Педорець, що підтверджується матеріалами справи.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Чинним законодавством не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового в частині збереження права користування житлом за колишнім власником. Відповідачі після відчуження будинку втратили будь-які права на нього, договір найму жилого приміщення між ними та позивачем як новим власником не укладений.
При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.
Відповідачі втратили право користування будинком у зв'язку з відсутністю договірних відносин з позивачем як власником будинку.
Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року N 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам'яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника.
Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.
Цей висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 05 листопада 2014 року у справі №6-158цс14.
Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення.
Суд вважає, що є підстави визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, у зв'язку із припиненням права власності на житловий будинок відповідача ОСОБА_2
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 64, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщення, а саме будинком 602 по вул. Василя Вишиваного у місті Токмак.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1920,00 грн., що становить 640,00 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: