Справа № 344/434/16-ц
Провадження № 22-ц/779/371/2017
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Василишин Л.В.

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 06 грудня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, збільшуючи позовні вимоги просила стягнути борг у розмірі 5 256 160,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_6 06 грудня 2016 року подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно в межах суми 5 256 160 грн., що належить відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 грудня 2016 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 про забезпечення позову повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу представник апелянта ОСОБА_6 посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апелянт зазначив, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Такий спосіб розгляду заяви судом про забезпечення позову не потребує примірників заяв про забезпечення позову відповідно до кількості відповідачів, так як останні навіть не повідомляються про розгляд заяви.

Апелянт вважає, що суд помилково застосував положення ч.4 ст.151 ЦПК України, які стосуються розгляду заяв з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності, що не є тотожнім із розглядом заяв про забезпечення позову про стягнення заборгованості.

Апелянт просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою вжити заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, наклавши арешт в межах суми збільшених позовних вимог 5256160 грн. на майно, що належить відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з»явилися про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви представника ОСОБА_2- ОСОБА_6 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що до заяви про забезпечення позову не додано її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких заявник просить вжити заходи забезпечення позову.

Проте, такий висновок суду першої інстанції є не обґрунтованим.

Частиною першою статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Висновок суду про те, що до заяви про забезпечення позову не додано копій відповідно до кількості осіб, щодо яких заявник просить вжити заходи забезпечення позову є помилковим.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України - заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі

Згідно ч. 4 ст. 151 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Із змісту поданої позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_2 пред»явила позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості у сумі 5256160 грн., дані вимоги не стосуються захисту права інтелектуальної власності, а тому суд першої інстанції дійшов невірного висновку про повернення заяви про забезпечення позову з огляду на те, що заявник не подав копії заяви відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції порушено порядок вирішення питання про забезпечення позову, фактично суд не вирішував по суті вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів в межах суми заявленого позову, то ухвала суду першої інстанції відповідно до положень ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 06 грудня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: О.Ю. Беркій

Л.В. Василишин