Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/28/17 Головуючий у 1 інстанції: Бондаренко І.В.
Провадження № 22-ц/778/1778/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та Міністерства оборони України на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок проходження військової служби під час розмінування у Калінінградській області він отримав поранення, внаслідок яких утворилась ЧМТ та розвились численні хронічні захворювання, йому встановлено 2 групу інвалідності, в звязку з чим він постійно потребує лікування, його здоровя з кожним роком погіршується, він страждає на головні болі, запаморочення, погіршення памяті, не може належним чином матеріально забезпечувати свою родину, тобто порушені його нормальні життєві звязки і він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Посилаючись на ці обставини, просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 100000 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмолено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду в частині збільшення суми моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України зазначає, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Міністерства оборони України задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

По справі встановлено, що позивач проходив військову службу у Збройних силах СРСР з 05.11.1972 року по 06.11.1987 року, коли був звільнений у запас, що вбачається з копії військового квитка позивача, який міститься в матеріалах справи.

Також, судом досліджено оригінал військового квитка позивача З якого вбачається, що він був постановлений на облік Василівським РВК з 09.08.1991 року та знятий з обліку 30.11.2003 року; при цьому в 2011 році та в 2014 році Міністерством оборони України позивачу були присвоєні чергові військові звання підполковник та полковник.

Відповідно до довідки МСЕК АД №040108 від 10.04.2006 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності, травма повязана з виконанням обовязків військової служби, /а.с.7/.

Позивач є інвалідом 2 групи безстроково, що підтверджується посвідченнями інваліда війни ААВ №008472. /а.с.8/.

Згідно з виписки з медичної картки стаціонарного хворого №143 за 24.01.2016 р. - 11.02.2016 p., позивач має стійкі наслідки ЧМТ, часті вегето-судинні кризи, цефалгію. Дисциркуляторну енцефалопатію II ст. змішаного ґенезу, венозну дисгемію, вести було-атактичний синдром, церебральний атеросклероз II ст., артеріальну гіпертензію II ст., та інші. В картці зазначено, що ЧМТ отримана в 1962 році, проте позивач пояснив суду, що це помилка, оскільки в 1962 році йому було лише два роки, а ЧМТ він отримав саме внаслідок поранення при розмінуванні під час військової служби, що підтверджується саме актом огляду МСЕК.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина 1); моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; (частина 2).

Статтею 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України, відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Статтею 17 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про збройні сили України», Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Отже обовязок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається саме на Міністерство оборони України, як на уповноважений орган. Зазначений висновок відповідає правовій позиції ВСУ, викладений в постанові від 21.10.2014 р. у справі № 3-86гс14, який згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для суддів.

Розглянувши справу суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що позивач ОСОБА_3 має 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням військової служби і це свідчить про право позивача вимагати відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, судова колегія не може погодитися з розміром моральної шкоди визначеним районним судом у сумі 10000 грн..

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судова колегія вважає, що з урахуванням обставин справи, глибини та ступеню моральних страждань позивача , враховуючи тяжкість вимушених змін в житті позивача та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, правомірно та доцільно визначити розмір стягнення відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 грн.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру моральної шкоди не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення в цієї частині підлягає зміні.

В інший частині рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст.307.309,317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2017 року по цій справі змінити в частині визначення розміру стягнення моральної шкоди .

Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

В інший частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

1

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 337/28/17 Головуючий у 1 інстанції: Бондаренко І.В.

Провадження № 22-ц/778/1778/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

27 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та Міністерства оборони України на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2017 року по цій справі змінити в частині визначення розміру стягнення моральної шкоди .

Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

В інший частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: