Справа № 2-29/08 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/2111/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивачів ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Снопківське» та апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Львівського комунального підприємства «Снопківське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24.01.2017 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з Львівського комунального підприємства (далі-ЛКП) «Снопківське» в користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 15061 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, 68 грн. державного мита та 3303 грн. судових витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи. В задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто з ЛКП «Снопківське» в дохід держави 82 грн. 61 коп. державного мита.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог оскаржило ЛКП «Снопківське», просить його скасувати в цій частині з підстав неповного зясування обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги позивачів про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що у 2005 році між ЛКП «Снопківське» та приватним підприємством (далі-ПП) «Дах» (підрядником) було укладено договір підряду на виконання будівельних робіт, зокрема, шодо заміни покрівлі в будинку позивачів, які ПП «Дах» виконувало у 2005 році і гарантійний строк на виконані роботи становив 10 років, а тому вважає, що відповідальність за неналежне виконання цих робіт (неякісний ремонт покрівлі) повинно нести саме ПП «Дах», оскільки недоліки були виявлені в межах гарантійного строку. З цих підстав апелянт вважає, що належним відповідачем за позовними вимогами позивачів повинно бути саме це підприємство, а не ЛКП «Снопківське», про залучення якого як співвідповідача заявлялось клопотання, однак, судом першої інстанції безпідставно, на думку апелянта, не було задоволено.

Рішення суду в частині відмовленої у задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди оскаржили позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, просять його в цій частині скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позовну вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20 тисяч гривень задовольнити в повному обсязі.

Апелянти вважають, що суд безпідставно відмовив у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, не врахувавши їхніх моральних страждань як власників та споживачів комунальних послуг, яких вони зазнавали протягом більше ніж десяти років у звязку з пошкодженням від постійного залиття через бездіяльність ЛКП «Снопківське» їхньої квартири. Зазначають, що суд не застосував норм матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних в цій частині правовідносин. На думку апелянтів, суд повинен був застосувати норму статті 1173 ЦК України, відповідно до якої, шкода, завдана органом місцевого самоврядування при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується незалежно від вини цих органів, а також норму статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін на підтримання своїх апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних скарг з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі та обслуговуванні в ЛКП «Снопківське».

Відповідач ЛКП «Снопківське» є виконавцем житлово-комунальної послуги з утримання вказаного вище будинку.

Позивачі неодноразово звертались до відповідача із заявами про проведення ремонту покрівлі даху, оскільки внаслідок протікання даху здійснювалось залиття квартири позивачів, яка знаходиться на останньому поверсі будинку.

Факт неодноразового залиття квартири позивачів підтверджується наявними в матеріалах справи актами обстеження квартири і не заперечується самим відповідачем.

Розмір завданого позивачам матеріального збитку вартість ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок неодноразового залиття їхньої квартири, визначено висновком проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи №2194 від 06.05.2016 року і становить 15061 грн.

У відповідності до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої вказаної статті, збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною третьою статті 22 ЦК України визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Право споживача житлово-комунальних послуг на відшкодування матеріальних збитків, завданих його майну та/або приміщенню внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг, закріплено у п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача, як виконавця житлово-комунальної послуги з утримання будинку, у користь позивачів майнової шкоди в розмірі 15061 грн., завданої внаслідок неналежного виконання відповідачем обовязків по утриманню будинку, зокрема, щодо проведення поточного ремонту покрівлі даху будинку.

З урахуванням наведеного, безпідставними є посилання відповідача на те, що назване ЛКП не є належним відповідачем за вимогами позивачів, оскільки Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (ч.2 ст.21) передбачено обовязок виконавця житлово-комунальних послуг забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі й шляхом виконання необхідних для цього робіт із залученням на договірних засадах підрядних організацій.

Частиною першою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав.

Ця норма є загальною, а тому при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав сторони під час виконання (невиконання) договірних зобовязань, необхідно застосовувати норми спеціальних законів, які регулюють такі відносини.

На це вказує і Пленум Верховного Суду України у постанові №4 від 31.03.1995 року (в редакції внесених до неї змін) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (п.2).

Враховуючи те, що свої вимоги про відшкодування шкоди позивачі предявили до позивача як до виконавця житлово-комунальної послуги з утримання будинку, тому спеціальним по відношенню до ЦК України законом у спірних правовідносинах є Закон України «Про житлово-комунальні послуги», яким не передбачено права споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням або неналежним виконанням договірних зобовязань між виконавцем житлово-комунальних послуг та споживачами таких послуг.

Безпідставними є також доводи позивачів про необхідність застосування до спірних правовідносин в частині вирішення спору про відшкодування моральної шкоди норм Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки пунктом 5 частини першої статті 4 цього Закону передбачено, що споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, а у ст.1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоровя або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого обєкта права власності, за винятком самої продукції, чого в даній справі немає.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовної вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди, оскільки для цього відсутні правові підстави.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому апеляційні скарги необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги Львівського комунального підприємства «Снопківське» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_7