Справа № 487/4028/15-ц
Провадження № 6/487/40/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Біцюк А. В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виправлення описки у виконавчому листі та поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

02 березня 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про виправлення описки у виконавчому листі. В подальшому уточнивши свої вимоги, окрім раніше заявленої просили поновити строк предявлення виконавчого листа, посилаючись на наступне.

18.01.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва було прийняте рішення у справі № 487/4028/15-ц про задоволення позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (далі - Рішення) про усунення перешкод у користуванні спільною власністю багатоквартирного будинку шляхом знесення самовільної споруди та відновлення приміщення в первісному стані, яким позовні вимоги позивачів були задоволені частково. Вказаним рішенням зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_9 за свій рахунок демонтувати металеві ворота, встановлені до приміщень №8, №9 (літ. Апд) за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська, будинок 13 корпус 6, та відновити зруйновану капітальну стіну, що була встановлена між проходами у вказані приміщення. На підставі вказаного рішення було видано виконавчі листи. У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

16.11.2016 року ОСОБА_4 подав виконавчий лист, в якому боржником зазначена ОСОБА_5, на виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

18.11.2016 року у відкритті виконавчого провадження було відмовлено про що направлено повідомлення стягувачу.Згідно повідомлення державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 18.11.2016 року за №30686/01.02-38/17 виконавчий лист №2/487/82/16 повернуто без виконання у звязку із тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ч.2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не зазначено, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

23.12.2016 року вказане повідомлення було оскаржено. Ухвалою від 23.01.2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 було відмовлено.

У лютому 2017 року стягувач звернулися до Заводського районного суду з заявою про і приведення виконавчого листа у відповідність до закону.

В подальшому, посилаючись на вищезазначене просили привести виконавчі лист у відповідність виклавши їх зміст з урахуванням вимог ч.2 ст.4 Закону "Про виконавче провадження" та поновити пропущений строк на пред'явлення виконавчих листів до виконання, оскільки протягом строку вказаному у виконавчих листах (один рік) вони не були пред'явлені до виконання в зв'язку з наведними вище вадами, які заважали здійсненню виконавчих дій.

Заявники (стягувачі) в судове засідання не з'явились, просили розглянути заяву у їх відсутність.

Боржники про час та місце розгляду заяви повідомлені належними чином, в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Під час розгляду справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

18.01.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва прийняте рішення за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про усунення перешкод у користуванні спільною власністю багатоквартирного будинку шляхом знесення самовільної споруди та відновлення приміщення в первісному стані, яким позовні вимоги позивачів були задоволені частково. Вказаним рішенням зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_9 за свій рахунок демонтувати металеві ворота, встановлені до приміщень №8, №9 (літ. Апд) за адресою: м. Миколаїв, вул. Заводська, будинок 13 корпус 6, та відновити зруйновану капітальну стіну, що була встановлена між проходами у вказані приміщення. На підставі вказаного рішення було видано виконавчі листи. У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

16.11.2016 року ОСОБА_4 подав виконавчий лист, в якому боржником зазначена ОСОБА_5, на виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Згідно повідомлення державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 18.11.2016 року за №30686/01.02-38/17 виконавчий лист №2/487/82/16 повернуто без виконання у звязку із тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ч.2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не зазначено, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (з наступними змінами і доповненнями та в редакції, яка діяла на час видачі виконавчих листів (28.04.2016 року) Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Аналогічні положення міститься в статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, який діє на час розгляду заяви.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому разі прав заявників, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, встановлено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним. Аналогічна норма містилась і в Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року - частина 2 ст.18 вказаного закону.

У відповідності до частини 1 ст. 369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд

Частиною 2 та 4 вказаної статті передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача, виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі; суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа.

Враховуючи наведене, з огляду на обов'яковість виконання рішення суду та невідповідність формулювання викладеного у виконавчих листах зазначеним вимогам Закону України "Про виконавче провадження", суд приходить до висновку про необхідність внесення виправлень у видані виконавчі листи у справі, а саме зазначення , що обов'язок відповідачів є солідарним.

Що стосується вимоги про поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання, то вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За правилами ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (з наступними змінами і доповненнями, в редакції, яка діяла на час видачі виконавчих листів (28.04.2016 року), Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Аналогічний строк пред'явлення виконавчих листів до виконання зазначений й у виконавчих листах, строк пред'явлення до виконання яких просить поновити стягувачі.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, який діє на час розгляду заяви, встановлено, що Виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Пунктом 5 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону передбачено, що Виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на підставі пункту 5 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року строк пред'явлення до виконання виконавчих листів у справі продовжений до трьох років, тобто строк, який стягувачі просять поновити, не сплив, а тому відсутні підстави для його поновлення.

Вимоги ОСОБА_2 викладені в заяві задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду на її користь не ухвалювалось і вона вона не є стягувачачем, який відповідно до положень ст.ст.369, 371 може звернутись до суду із відповідною заявою.

Керуючись ст.ст. 369, 371 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Внести виправлення у виконавчих листах виданих 28.03.2016 року на виконання рішення по справі №487/4028/15-ц Заводського районного суду м. Миколаєва в цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні спільною власністю багатоквартирного будинку шляхом знесення самовільної споруди та відновлення приміщення в первісному стані, вказавши, що обовязок боржників є солідарним.

В задоволені заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання ОСОБА_3, ОСОБА_4, - відмовити.

Заяву ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: А. В. БІЦЮК