У Х В А Л А

31 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 29 серпня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2016 року, клопотання про поновлення строку подання зави про перегляд судових рішень у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_7, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а :

16 березня 2017 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 29 серпня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 29 Закону України 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року, 24 лютого, 23 листопада та 07 грудня 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаного судового рішення, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 04 червня 2014 року та 20 січня 2016 року.

Водночас заявник порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та третьої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Згідно з положенням частини четвертої статті 356 ЦПК України у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Установлено, що ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, постановлена 21 листопада 2016 року.

Судові рішення, на які заявник посилається на підтвердження підстав перегляду, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, ухвалено 04 червня 2014 року, 22 квітня 2015 року, 20 січня, 24 лютого, 23 листопада та 07 грудня 2016 року.

Отже, строк для подання заяви про перегляд судових рішень з урахуванням дати судових рішень, наданих заявником для порівняння, сплинув 07 березня 2017 року.

Заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_4 до Верховного Суду України 16 березня 2017 року, тобто з пропуском передбаченого процесуальним законодавством строку.

Оскільки ОСОБА_4 не навів поважних причин пропуску строку, то відсутні правові підстави для поновлення йому строку для подання заяви про перегляд судових рішень.

Відповідно до положень статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Враховуючи, що ОСОБА_4 подав заяву про перегляд судових рішень після спливу передбаченого статтею 356 ЦПК України тримісячного строку з дня ухвалення відповідного судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави перегляду, встановленої статтею 355 ЦПК України; не навів поважних причин пропуску процесуального строку, тому за положеннями статті 72 ЦПК України вказану заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтею 72, частинами першою, третьою, четвертою статті 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 29 серпня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2016 року відмовити.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд зазначених судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко