Справа № 302/1094/16-ц
№ 2/302/29/17
Номер рядка звіту 33
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2017 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю: секретаря с/з ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду із вищезазначеним позовом в якому просила стягнути солідарно з Відповідачів на її користь матеріальну шкоду у розмірі 259959 грн. 60 коп. та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.

Заяву мотивувала тим, що вона є єдиною спадкоємицею за майном померлого 05.07.2011 року батька ОСОБА_8 відповідно до заповіту, посвідченого 21.06.2011 року секретарем Молодійської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області. До складу спадкового майна входив і житловий будинок № 19 у с. Присліп, Міжгірського району, Закарпатської області. Свідоцтво про право на спадщину немає.

На початку лютого 2014 року від сусідів вона дізналася, що будинок № 19 у с. Присліп розібрали ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Посилаючись на те, що на даний час вона фактично позбавлена можливості оформити право власності на знищений будинок і що внаслідок неправомірних дій відповідачів їй була завдана матеріальна шкода, яка відповідно до звіту ПП «Експерт-сервіс» з урахуванням ПДВ, зниклого трифазного лічильника та вартості підключення його до електричних мереж і вартості послуг ПП «Експерт-сервіс» складає 259959 грн. 60 коп. і що їй заподіяно моральних страждань через знищення будинку, яку вона оцінює у 20000 гривень, то просила зазначені суми майнової та моральної шкоди стягнути з відповідачів на її користь.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали повністю.

Відповідачі та їх представник позов заперечили.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він робив звіт про оцінку житлового будинку № 19 у с. Присліп на прохання ОСОБА_7 і зі слів ОСОБА_7. Правовстановлюючих документів на будинок не було. Цілісного будинку не було, а тільки був фундамент і будівельні матеріали. Звіт зроблений на припущеннях та відповідно до ДБН.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідка, перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідно до записів у погосподарській книзі Присліпської сільської ради станом на 2001-2005 роки за дворогосподарством № 19 у с. Присліп, Міжгірського району, Закарпатської області рахувався житловий будинок загальною площею 35 кв.м. (житлова 16 кв.м), земельна ділянка площею 0,72 га.

Членами дворогосподарства були записані ОСОБА_10 (померла 30.12.2003 р.) та ОСОБА_8.

Після смерті ОСОБА_10 у дворогосподарстві продовжував проживати до 2006 року ОСОБА_8, який після смерті ОСОБА_10 успадкував належні останній на праві власності земельні ділянки.

На житловий будинок № 19 у якому до 2006 року проживав ОСОБА_8 та до 2003 року його померла дружина ОСОБА_10 правовстановлюючих документів немає.

Після переїзду у Чернівецьку область у с. Молодія на постійне місце проживання у 2006 році ОСОБА_8 у дворогосподарсті № 19 у с. Присліп ніхто не проживав.

У 2009 році ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу продав ОСОБА_5 (Відповідач по справі) належні йому на праві власності земельні ділянки в тому числі і земельну ділянку на якій розташований житловий будинок № 19 (за відсутності правовстановлюючих документів самочинно збудована будівля).

21 червня 2011 року у с. Молодія, Глибоцького району, Чернівецької області ОСОБА_8 написав заповіт ( зробив розпорядження) за яким, все своє майно заповів після смерті своїй дочці ОСОБА_4 (а.с.16).

ОСОБА_8 помер 05.07.2011 року.

31.08.2011 р. за заявою ОСОБА_7 у Глибоцькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 128/2011 до майна померлого ОСОБА_8.

Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_7 чи іншим спадкоємцям до майна померлого ОСОБА_8 не видавалося.

На початку лютого 2014 року ОСОБА_7 виявила і дізналася, що будівлю під № 19 у с. Присліп розібрали ОСОБА_6 та ОСОБА_5. По даному факту звернулася із заявою до Міжгірського відділення поліції.

Доказів та відомостей щодо встановлення поліцією чи то судом (вирок відсутній) винності Відповідачів суду не надано.

На прохання ОСОБА_7 та з її слів ПП «Експерт-Сервіс» в особі оцінювача ОСОБА_9 провело незалежну оцінку зруйнованого будинку № 19 у с. Присліп і згідно висновку ринкова вартість знищеного будинку може складати від 85878 грн. до 171528 грн..

В судовому засіданні будучи допитаним в якості свідка оцінювач ОСОБА_9 підтвердив, що Звіт про оцінку будинку він робив зі слів ОСОБА_7, без правовстановлюючих документів на будинок і ґрунтується на припущеннях.

Суд критично оцінює Звіт про оцінку будинку, зроблений ПП «Експерт-сервіс» і відхиляє такий як неналежний доказ, оскільки оцінка проведена на припущеннях і не судовим експертом ( не на підставі призначеної експертизи).

Заяв і клопотань про призначення експертизи по вартості знищеного майна ні позивачем ні його представником перед судом не заявлялось.

Суд відхиляє доводи позивача, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, оскільки такі суперечать встановленим в суді обставинам та чинному законодавству (ЦК і ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ч.1 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст. 60 цього Кодексу доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_7 не надала суду належних і допустимих доказів (правовстановлюючих документів), що будинок № 19 у с. Присліп належав її померлому батькові ОСОБА_8, а після його смерті їй, ОСОБА_7 і що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винні у завданні майну померлого ОСОБА_8 чи її майну шкоди.

Крім того суд вважає, що оскільки не є доведеною по справі підставність вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди, то не підлягає до задоволення вимогапозивачки про стягнення з Відповідачів на її користь моральної шкоди.

З огляду на вищевстановлене суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_7 належними і допустимими доказами не довела перед судом під ставність своїх позовних вимог, а тому у позові слід відмовити.

Судових витрат немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_4 у позові до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди..

Судових витрат немає.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_11