САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/5339/16-ц
Провадження № 2/206/142/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2017 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом , -

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного договору від 27.10.2011 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 17000 грн. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг» клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Банк виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У свою чергу відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 04.09.2016 року має заборгованість у загальній сумі 29471,54 грн., з яких: 12035,12 грн. - заборгованість за кредитом; 5960,82 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 8646,00 грн. - заборгованість за пеню за прострочене зобовязання; 950 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина та 1379,60 грн. процентна складова. Вказані суми та витрати по сплаті судового збору ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь.

В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій зазначила, що в листопаді 2014 року вона тяжко захворіла та їй була проведена операція з видалення внутрімозкової гематоми лобної та скроневої долей. 23.05.2015 року їй рішенням МСЕК була встановлена перша група інвалідності довічно де зазначено, що вона за станом здоровя потребує постійного стороннього догляду. З 2014 року всі її заощадження, її пенсія витрачались та витрачаються на її лікування, тому можливості погашати кредит вона не має. Вона є одинокою людиною, за якою доглядають сторонні особи, вона не виходить з квартири. Її далека родичка коли дізналась про її борги перед банком в 2015 році витратила сві свої заощадження та сплатила позивачу 7014,38 грн., більше вона не має можливості допомогти погасити кредит. Її пенсія в розмірі 1300 грн. є недостатньою, щоб в повному обсязі сплатити всю нараховану заборгованість. Вважає, що позивач повинен врахувати її скрутне матеріальне становище та відмовитись від стягнення всіх платежів, крім тіла кредиту, а тіло кредиту з урахуванням сплаченої суми в розмірі 7014,38 грн. знизити до 12035,12 грн. Просила суд звільнити її від сплати відсотків, пені та штрафів, а тіло кредиту зменшити до 12035,12 грн.

Дослідів письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 27.10.2011 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 17000 грн.

Судом також встановлено, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Із заяви відповідача вбачається, що вона ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено сплату позичальником пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості, а також штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з зобов'язань.

Зокрема, пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ПАТ КБ "Приватбанк", станом на 04.09.2016 року заборгованість відповідача за кредитом складає 29471,54 грн., з яких: 12035,12 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5960,82 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 8646,00 грн. - заборгованість за пеню за прострочене зобовязання; 950 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина та 1379,60 грн. процентна складова.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12035,12 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 5960,82 грн., а всього 17995,94 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи відповідача, що підлягає зменшенню тіло кредиту на сплачену нею банку суму 7014,38 грн., є безпідставними, оскільки із розрахунку заборгованості вбачається, що ці кошти вже були враховані банком при здійсненні розрахунку заборгованості за дійсним позовом та пішли на погашення заборгованості саме тіла кредиту, яке раніше складало 19049,50 грн., а тепер становить 12035,12 грн.

Також перелічені позивачем обставини, які трапились в її житті відповідно до умов договору та закону не є тими підставами, які б давали суду можливість звільнити її від сплати відсотків нарахованих за користування кредитом.

Разом з цим, суд не позбавлений можливості вирішити питання про зменшення розміру пені, виходячи з наступного.

Як вже було встановлено судом розмір нарахованої банком пені за кредитним договором станом на 04.09.2016 року складає : 8646,00 грн. пеня за прострочене зобовязання, 950 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а всього - 9596 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України (справа №6-100цс14), згідно якої визначено, що за правилами п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня збитків.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положення ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та часини 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків та при наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому, визначення граничного розміру пені залишається на розсуд суду з урахуванням дотримання критеріїв, що визначені у ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Згідно з. п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Виходячи з встановлених по справі обставин та поданих відповідачем доказів, зокрема: виписки з медичної картки, з якої вбачається, що відповідачка в 2014 році перенесла операцію та перебувала на стаціонарному лікуванні; довідки про встановлення відповідачу вперше МСЕК в 2015 році першої групи інвалідності безстроково; наявність із доходу відповідача тільки однієї пенсії, розмір якої за її словами складає 1300 грн.; її намагання здійснювати погашення боргу, то суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 1000 грн.

Позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідача штрафів за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором задоволенню не підлягають, оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування пені та штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі № 6-2003-цс15.

Таким чином позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню.

Окрім того, відповідачка, як інвалід І групи відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України з держави на користь позивача підлягають поверненню понесені ним судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст. ст.209,212-215 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість по кредитному договору № б/н від 27.01.2011 року на загальну суму 18995,94 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Компенсувати за рахунок держави ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1378,00 грн., який було сплачено ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно платіжного доручення № ВОТМ2В1921 від 12.09.2016р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Зайченко