Справа № 301/937/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління Держгеокадастру в Іршавському районі, Товариства з обмеженою відповідальністю «Землемір» та Осійської сільської ради Іршавського району, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про поновлення пропущеного строку звернення з позовом до суду, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та її приватизації, визнання недійсними та скасування правовстановлюючих документів на землю, договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування кадастрового номеру земельної ділянки та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління Держгеокадастру в Іршавському районі, ТОВ «Землемір» та Осійської сільської ради Іршавського району, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про поновлення пропущеного строку звернення з позовом до суду, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою для будівництва на обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: с. Осій, вул. Івана Франка, 21, Іршавського району, та її приватизації, шляхом демонтажу огорожі та перенесення споруди для зберігання сіна, визнання недійсними та скасування державних актів на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №014741 від 26.06.2001 року та серії Р4 №058274 від 28.11.2005 року, договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.11.2005 року в частині продажу земельної ділянки, скасування кадастрового номеру земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Осій, вул. Івана Франка, 20, Іршавського району, та зобовязання ТОВ «Землемір» завершити розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства.

Позов мотивовано тим, що рішенням зборів уповноважених колгоспу «Перше травня» смт.Ільниця від 19.06.1989 року позивачу виділено 0,07 га землі в с. Осій по вул. Гречко (зараз вул. ОСОБА_7) між земельною ділянкою ОСОБА_8 та вільною земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку. Рішенням виконкому Осійської сільської Ради народних депутатів №24 від 27.09.1989 року затверджено вказане рішення зборів уповноважених колгоспників. Рішенням виконкому Іршавської районної Ради народних депутатів №253 від 13.12.1989 року ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в с. Осій, по вул. Гречко. У січні 1990 року позивачу видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника за реєстраційним №20, площею 0,07 га.

24 листопада 2005 року сусід позивача ОСОБА_8 продав належний йому житловий будинок №22 по вул. Гречко в с. Осій, Іршавського району, відповідачу ОСОБА_4 17.05.2006 року ОСОБА_8 помер. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 є його мати ОСОБА_5

У 2011 році ОСОБА_4 поселився у вказаному будинку. Відтоді між сторонами розпочалися межові спори, які неодноразово були предметом розгляду земельної комісії Осійської сільської ради. 22 вересня 2011 року комісією Осійської сільської ради по земельних питаннях на місці було встановлено межову лінію між земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 (№21 по вул. Івана Франка) та земельною ділянкою ОСОБА_4 (№20 по вул. Івана Франка). Членами комісії було встановлено межову лінію, місце розташування якої погоджено сторонами, про що складено відповідний акт від 22.09.2011 року, затверджений рішенням тринадцятої сесії VI скликання Осійської сільської ради №39 від 21.06.2012 року. Незважаючи на рішення земельної комісії сільської ради, ОСОБА_4 постійно захоплює у позивача частину земельної ділянки, вказуючи на нове місце розташування межової лінії.

У 2010 році ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Землемір» із заявою про виготовлення технічної документації щодо посвідчення права приватної власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також для ведення особистого селянського господарства, за адресою: с. Осій, вул. І. Франка, №21, Іршавського району. З 2010 року і по теперішній час ТОВ «Землемір» зволікало з виготовленням технічної документації.

Листом від 06.06.2014 року за №34 на запит представника позивача ОСОБА_3 ТОВ «Землемір» повідомило про те, що завершити проект передачі ОСОБА_1 земельної ділянки неможливе до вирішення спірного питання з суміжним землекористувачем ОСОБА_4, а саме щодо встановлення межі земельної ділянки, так як між ними виникло спірне питання щодо їх узгодження. Вказане повідомлення спонукало позивача звернутися до суду за захистом свого права на приватизацію земельних ділянок.

В ході збирання необхідних доказів ОСОБА_1 виявив, що ОСОБА_4 28.11.2005 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р4 №058274, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №257 (далі Державний акт №2), яким передано у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 0,2160 га у с. Осій по вул. І. Франка, №20, Іршавського району. Вказаний державний акт видано на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2005 року, бланк серії ВСЕ №975806, що посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим номером №229. У вказаному договорі купівлі-продажу від 24.11.2005 року зазначено, що крім будинку предметом продажу є земельна ділянка площею 0,2073 гектарів для будівництва та обслуговування будинку, яка належить продавцю ОСОБА_8 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №014741, виданого Осійською сільською радою 26.06.2001 року на підставі рішення №3 сесії №8 скликання Осійської сільської ради Іршавського району від 22.12.1995 року (далі державний акт №1), кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:0008.

Вважав, що державний акт №1 підлягає визнанню недійсним, оскільки 3 сесія 8 скликання Осійської сільської ради від 22.12.1995 року не розглядала питання про виділення у власність ОСОБА_8 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку у с. Осій, по вул. Гречко, №22, та не приймала відповідного рішення. Спірний державний акт №1 підписаний головою Осійської сільської ради ОСОБА_9 Однак, у 2001 році головою сільської ради був ОСОБА_10, а ОСОБА_9 став головою сільської ради лише 19.02.2004 року. Ухвалою Іршавського райсуду від 15.03.2016 року ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.366 КК України, у звязку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрите.

Крім того, у будівельному паспорті на забудову земельної ділянки, виданого ОСОБА_1, де знаходиться проект забудови його земельної ділянки, зазначено земельну ділянку, виділену ОСОБА_8 для будівництва його житлового будинку. Відповідно до даного проекту виділені ОСОБА_1 та ОСОБА_8 земельні ділянки однакового розміру: ширина обох земельних ділянок становить 18 м, а довжина 39 м, тому і їх площа має бути однаковою. Наявність у ОСОБА_8 земельної ділянки розміром 0,2073 га є свідченням самовільного захоплення землі шляхом видачі підробленого державного акту.

Як підстави для визнання недійсним та скасування державного акту №2, ОСОБА_1 посилається на невідповідність такого вимогам Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему №43 від 04.05.1999 року (в редакції від 29.12.2003 року), зокрема: державний акт №2, що виданий ОСОБА_4, називається «державний акт на право приватної власності на землю», а не «державний акт на право власності на земельну ділянку»; форма даного державного акту не відповідає формі, затвердженій постановою КМУ від 02.04.2002 року №449; зазначений правовстановлюючий документ на землю видано не на підставі рішення сільської ради, а на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2005 року і такий складено не на підставі затвердженої технічної документації по відновленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка; вказаний у державному акті №2 розмір земельної ділянки 0,2160 га не відповідає розміру земельної ділянки, вказаному у державному акті №1 0,2073 га, та у договорі купівлі-продажу від 24.11.2005 року, а також будівельно-технічній документації.

Крім того, у спірному договорі купівлі-продажу від 24.11.2005 року зазначено, що земельна ділянка, яка відчужується, належить продавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №014741, виданого Осійською сільською радою 26.06.2001 року на підставі рішення №3 сесії №8 скликання Осійської сільської ради Іршавського району від 22.12.1995 року. Враховуючи наявність підстав для скасування державного акту №1 та державного акту №2, зазначений договір купівлі-продажу також підлягає скасуванню в частині продажу земельної ділянки.

Користуючись незаконним та підробленим державним актом на землю №2, ОСОБА_4 вчиняє позивачу перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою. На даний час відповідач захопив у позивача 0,01 га 20 см земельної ділянки, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, де встановив огорожу і збудував споруду для зберігання сіна. З даного приводу ОСОБА_1 звертався у сільську раду, яка рекомендувала відповідачу припинити будівництво, однак, останній на пропозиції сільської ради не реагує.

Про наявність у ОСОБА_4 недійсного державного акту №2, а також недійсність державного акту №1, ОСОБА_1 дізнався у 2014 році в ході збирання матеріалів для підготовки аналогічного позову. Тільки після отримання їх копій у позивача виникло право для звернення до суду із позовом про визнання недійсними і скасування вказаних правовстановлюючих документів на землю. В ході розгляду Іршавським районним судом цивільної справи №301/1894/14-ц від приватного нотаріуса ОСОБА_6 було витребувано матеріали по посвідченню договору купівлі-продажу від 24.11.2005 року. 03.04.2015 року до суду було надіслано копії документів нотаріальної справи, після зняття копій яких, тобто після 03.04.2015 року, у позивача виникло право на часткове оскарження зазначеного договору. В ході розгляду зазначеної цивільної справи у позивача також виникла необхідність у зверненні до Іршавського РВ УМВС України в Закарпатській області із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності колишнього Осійського сільського голови ОСОБА_9, у звязку з чим було заявлено клопотання про залишення позовної заяви без руху та закриття провадження у справі. Після закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9, у ОСОБА_1 зявилися докази підроблення державного акту №1 та можливість звернення з даним позовом до суду.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: с. Осій, вул. Івана Франка, 21, Іршавського району, та її приватизації, та просив зобовязати ОСОБА_4 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства шляхом демонтажу огорожі та перенесення споруди для зберігання сіна.

У судовому засіданні 14.02.2017 року просив залишити без розгляду позовну вимогу про зобовязання ТОВ «Землемір» завершити розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства (том 2 а.с.39-45).

Ухвалою Іршавського райсуду від 14.02.2017 року вказана позовна вимога залишена без розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позовну вимогу про зобовязання ТОВ «Землемір» завершити розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства просили залишити без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_11 в судових засіданнях 15.09.2016 року та 26.09.2016 року позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях (том 1.а.с.155-158) та пояснив, що земельну ділянку для обслуговування житлового будинку ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_8 у 2005 року разом з житловим будинком, переоформивши на себе державний акт на право власності на землю. Між позивачем і попереднім власником будинку межових спорів не було. Позивач не є стороною договору купівлі-продажу від 24.11.2005 року, його права вказаним договором не порушені, тому він не має права просити визнання договору недійсним. Межовий спір виник між позивачем і ОСОБА_4 у 2012 році, неодноразово були предметом розгляду земельної комісії Осійської сільради, при цьому, позивач вказує на захоплення його земельної ділянки ОСОБА_4, що не відповідає дійсності. У користуванні позивача знаходиться земельна ділянка більших розмірів, ніж йому виділялася. Межі земельної ділянки площею 0,980 га в натурі ОСОБА_1 взагалі не визначалися, тому він не набув направо користування на неї. Розмір та конфігурація земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_4, відповідають розміру та конфігурації, що зазначені у державному акті. Просив відмовити у позові. У судове засідання 14.02.2017 року ОСОБА_11 повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву про відкладення розгляду справи, однак, причини його неявки визнані судом неповажними (том 2 а.с. 104,123, 127).

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, поважність неявки до суду не підтвердив (том 1 а.с.65,89,110,149,249, том 2 а.с.1,12,33,95,120,125).

Відповідачі ОСОБА_5, представники Управління Держгеокадастру, ТОВ «Землемір» та Осійської сільської ради, третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали заяви, в яких справу просили розглянути за їх відсутності на розсуд суду (том 1 а.с. 94, 96,114, том 2 а.с.11,32,94,119,121,126).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідач ОСОБА_4 є власником земельної ділянкидля будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку площею 0,2160 га, що розташована за адресою с. Осій по вул. І.Франка, №20, Іршавського району, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №058274, який видано 28.11.2005 року (том 1 а.с.28).

Вказану земельну ділянку ОСОБА_4 набув у власність на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2005 року, що посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим номером №229.

У вказаному договорі купівлі-продажу від 24.11.2005 року зазначено, що крім житлового будинку предметом продажу є земельна ділянка площею 0,2073 га для будівництва та обслуговування будинку, кадастровий номер - :01:001:0008, яка належить продавцю ОСОБА_8 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №014741, виданого Осійською сільською радою 26.06.2001 року на підставі рішення №3 сесії №8 скликання Осійської сільської ради Іршавського району від 22.12.1995 року (том 1 а.с.27,29-31).

Однак, як встановлено в судовому засіданні, 3 сесія 8 скликання Осійської сільської ради від 22.12.1995 року не розглядала питання про виділення у власність ОСОБА_8 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку у с. Осій, по вул. Гречко, №22 (на даний час вул. І.Франка, №20), та не приймала відповідного рішення (том 1 а.с.15,20,22-23,24). Спірний державний акт підписаний головою Осійської сільської ради ОСОБА_9 у той час, як у 2001 році головою сільської ради був ОСОБА_10, а ОСОБА_9 став головою сільської ради лише 19.02.2004 року.

Ухвалою Іршавського райсуду від 15.03.2016 року ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.366 КК України, у звязку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження №0301/388/16-к щодо нього закрите (том 1а.с.46-48).

Згідно вказаної ухвали, ОСОБА_9 предявлено підозру в тому, що в лютому 2004 року, будучи головою Осійської сільради, склав та видав на імя ОСОБА_8 завідомо неправдивий документ, а саме: державний акт серії ІV-ЗК №014741 на право приватної власності на землю від 26.06.2001 року, площею 0,2073 га, для будівництва та обслуговування будинку. Вказаний державний акт виданий на підставі рішення №3 сесії №8 скликання Осійської сільської ради Іршавського району від 22.12.1995 року, яким насправді питання про передачу ОСОБА_8 земельної ділянки у власність не вирішувалося.

Отже, державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №014741, що виданий Осійською сільською радою 26.06.2001 року ОСОБА_8 є підробленим. Вказана обставина підтверджується ухвалою Іршавського райсуду від 15.03.2016 року, тому відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Питання про передачу у власність ОСОБА_8 земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку площею 0,2073 га, за адресою с. Осій, вул. І.Франка, №20, уповноваженим органом не вирішувалося. При виготовленні державного акту технічна документація із землеустрою не виготовлялася, уповноваженим органом не затверджувалася, межі земельної ділянки з суміжними землевласниками чи землекористувачами, у тому числі, позивачем ОСОБА_1, не погоджувалися.

Всі наявні у матеріалах справи документи свідчать про те, що ОСОБА_8 уповноваженим органом передано у користування земельну ділянку для будівництва площею 0.07 га, шириною 18 м, а не 21.70 як зазначено в державному акті (том 1 а.с.187-195). Доказів додаткового виділення земельної ділянки до площі 0.2073 га суду не надано.

На підставі підробленого державного акту, був укладений договір купівлі-продажу від 24.11.2005 року, яким ОСОБА_4 набув у власність земельну ділянку площею 0.2073 га за адресою с.Осій, вул. І.Франка, №20.

Згодом на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2005 року на імя відповідача ОСОБА_4 був виготовлений Державний акт на право приватної власності на землю серії Р4 №058274, який видано 28.11.2005 року. При цьому, замість площі 0,2073 га вже указано площу земельної ділянки - 0.2160 га.

Доказів додаткового виділення ОСОБА_4 земельної ділянки за адресою с.Осій, вул. І.Франка, №20, внаслідок якого площа його земельної ділянка збільшилася з 0.2073 га до 0.2160 га суду не надано.

Як при виготовленні державного акту ІV-ЗК №014741 від 26.06.2001 року, так і при виготовленні державного акту Р4 №058274 від 28.11.2005 року, технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки в натуріне виготовлялася, уповноваженим органом не затверджувалася, межі земельної ділянки з суміжними землевласниками чи землекористувачами, у тому числі, позивачем ОСОБА_1, не погоджувалися.

Дана обставина підтверджується листом Управління Держземагенства в Іршавському районі від 19.09.2014 року №01-17/1191 (том 1 а.с.26).

Доказів, які спростовують вказані обставин, відповідачем ОСОБА_4 не надано.

Окрім того, форма державного акту ІV-ЗК №014741 від 26.06.2001 року та порядок його видачі суперечать вимогам Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему №43 від 04.05.1999 року (в редакції від 29.12.2003 року).

Колишній власник земельної ділянки за адресою с.Осій, вул. І.Франка, №20 - ОСОБА_8 помер 17.05.2006 року (том 1 а.с.42). Його єдиним спадкоємцем першої черги є його мати ОСОБА_5 відповідачка по справі (том 1 а.с.43). Оскільки ОСОБА_8 на день смерті ніякого майна не мав, у нотаріальну контору за оформленням спадщини спадкоємець не зверталася.

У судовому засіданні встановлено, що Рішенням зборів уповноважених колгоспу «Перше травня» смт.Ільниця від 19.06.1989 року позивачу ОСОБА_1 виділено 0,07 га землі в с. Осій по вул. Гречко (зараз вул. ОСОБА_7) між земельною ділянкою ОСОБА_8 та вільною земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку. Рішенням виконкому Осійської сільської Ради народних депутатів №24 від 27.09.1989 року затверджено вказане рішення зборів уповноважених колгоспників. Рішенням виконкому Іршавської районної Ради народних депутатів №253 від 13.12.1989 року ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в с. Осій, по вул. Гречко. У січні 1990 року позивачу видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника за реєстраційним №20, площею 0,07 га (том 1 а.с.8-14).

Згідно довідки Осійської сільради №205 від 19.09.2016 року, відповідно до записів в по господарській книзі села №25 за 2011-2015 роки, за адресою с. Осій, вул. Франка, №21 рахується 0.26 га землі: 0.07 га для будівництва та обслуговування будинку та 0.19 га для ведення особистого селянського господарства (том 2 а.с.3).

Рішенням 30 сесії 5 скликання Осійської сільської ради від 25.05.2010 року, ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування земельної ділянки в с. Осій, вул. Франка, №21, площею 0,07 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га, площею 0.10 га в урочищі «Папучарня» с. Осій (том 2 а.с.131).

Рішенням 11 сесії 6 скликання Осійської сільської ради №138 від 28.12.2011 року, внесено зміни у рішення Осійської сільської ради від 25.05.2010 року та ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації по передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування земельної ділянки, площею 0,07 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1037 га, що розташовані в с. Осій, вул. Франка, №21, та для ведення особистого селянського господарства площею 0.2175 га в урочищі «Папучарня» (том 1 а.с.220).

У 2010 році ОСОБА_1 звернувся до землевпорядної організації ТОВ «Землемір» з заявою про виготовлення технічної документації на земельні ділянки.

Під час проведення землевпорядних робіт, земельною комісією Осійської сільської ради була узгоджена межова лінія між земельними ділянками суміжних землекористувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4, про що складений відповідний акт комісії від 22.09.2011 року та акт прийому передачі межових знаків на зберігання від 22.09.2011 року (том 1 а.с.16, технічна документація арк.17). Вказані акти засвідчені підписами суміжних землекористувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Вказаний акт затверджений рішенням Осійської сільради від 21.06.2012 року про затвердження акту земельної комісії від 22.11.2011 року про встановлення межових ліній між сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (том 1 а.с.17).

У судовому засіданні встановлено, що після погодження меж та їх затвердження сільрадою, відповідач ОСОБА_4 порушив межову лінію в бік суміжного землекористувача ОСОБА_1 на 0,60 м, поставивши огорожу на земельній ділянці ОСОБА_1 (том 1 а.с.39).

Порушення землекористування з боку ОСОБА_4 неодноразово було предметом розгляду земельних комісій Осійської сільради, що підтверджується відповідними листами сільського голови від 26.01.2012 року та від 11.05.2012 року (том 1 а.с.38,39).

У звязку з наявністю межового спору між суміжними землекористувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4, 25.06.2012 року Осійська сільська рада направила до ТОВ «Землемір» листа про необхідність зупинення процесу виготовлення технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_1 до вирішення межового спору (том 1 а.с.18,19).

При розгляді земельною комісією протягом 2012-2016 років скарг позивача про порушення межі між сусідами, Осійською сільською радою встановлено порушення меж земельної ділянки ОСОБА_1 суміжним землевласником ОСОБА_4

Актом комісії від 02.09.2014 року засвідчено факт захоплення ОСОБА_4 частини земельної ділянки ОСОБА_1 та складено відповідну схему (том 1 а.с.36-37).

11.03.2015 року Осійською сільрадою видано ОСОБА_2 довідку №330 у тому, що мешканець с. Осій вул. Франка, 20, ОСОБА_4 попереджений про те, що він розпочав будівництво на спірній земельній ділянці сховище (том 1 а.с.41).

Згідно довідки Осійської сільради №730 від 13.05.2016 року, що видана ОСОБА_2, мешканець с. Осій вул.. Франка, 20, ОСОБА_4 побудував на спірній земельній ділянці сховище для сіна, викопав яму для відходів та поставив металічну огорожу (том 1 а.с.40).

З метою повного та всебічного розгляду справи за клопотанням позивача по справі призначено земельно-технічну та будівельно-технічну експертизу (том 2 а.с.48-50).

Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи №1 від 12 січня 2017 року (том 2 а.с.65-71):

-Фактична межа між земельними ділянками №20 та №21 с. Осій вул. Франка проходить по існуючій огорожі з сітки-рабиці на залізобетонних стовпчиках, довжина якої становить 60.34 м;

-фактичне розташування межових знаків земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою с. Осій вул. Франка, №21, а також розташування та конфігурація межового знаку суміжної межі земельної ділянки, не відповідає технічній документації із землеустрою щодо складання документів, які посвічують право на земельну ділянку;

-існує зміщення суміжної межі між земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства за адресою с. Осій вул. Франка, №21, та землекористуванням за адресою с.Осій вул. Франка, №20, і складає від 0.79 м на заході до 1,77 м на сході. Площа невідповідності складає 0,0074 га;

-існуюча суміжна межа між досліджуваними земельним ділянками не підтверджена необхідним правовстановлюючими документами на дані земельні ділянки;

-на земельній ділянці за адресою с.Осій вул. Франка, №20, поруч з огорожею з сітки-рабиці, яка розділяє земельні ділянки №20 та №21, розташована деревяна споруда ймовірно для зберігання сіна. Вказана споруда накладається на межу земельної ділянки, що визначена технічною документацією із землеустрою від 0.38 м західною стіною деревяної споруди до 0.49 м східною стіною споруди. Розташування деревяної споруди не відповідає плану забудови земельної ділянки згідно Будівельного паспорту, яка на плані відсутня. Отже, розташування вказаної споруди не відповідає всім вимогам ДБН та протипожежним вимогам, зокрема, п.3.25* ДБН 360-92**, п.1.4 ДБН В.2.2-15-2005, п.3.13 ДБН 360-92.

Отже висновком вказаної експертизи доведено, що відповідачем ОСОБА_4 порушено межі суміжної земельної ділянки за адресою с.Осій вул. Франка, №21, та самовільно захоплено шляхом встановлення огорожі частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що передана у користування ОСОБА_1 площею 0,0074 га (від 0.79 м на заході до 1,77 м на сході).

При цьому, як на правомірність своїх дій та безпідставність позову, відповідач ОСОБА_4 посилається на наявність у нього правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що розташована за адресою с.Осій вул. Франка, №21, а також на те, що розмір фактичного землекористування відповідає державному акту. Суд вважає дані посилання безпідставними, оскільки ширина земельної ділянки, що передавалася ОСОБА_8 для забудови становила 18 м, а рішень про збільшення розміру ділянки вшир до 21.7 м уповноваженим органом не приймалося.

Як встановлено в судовому засіданні, спірні правовстановлюючі документи (державний акт ІV-ЗК №014741 від 26.06.2001 року, виданий ОСОБА_8; державний акт Р4 №058274 від 28.11.2005 року, виданий ОСОБА_4; договір купівлі-продажу від 24.11.2005 року), видані/укладені на підставі підроблених документів. При цьому, рішення про передачу у власність ОСОБА_8 та ОСОБА_4 земельної ділянки сільською радою не приймалося, технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки в натуріу встановленому порядку не виготовлялася та уповноваженим органом не затверджувалася, межі земельної ділянки з суміжними землевласниками чи землекористувачами, у тому числі, позивачем ОСОБА_1, не погоджувалися.

Вказані обставини привели до порушення права позивача ОСОБА_1 на володіння та користування переданою йому у власність земельною ділянкою, а також права на приватизацію земельної ділянки, яке підлягає захисту.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і порушене право позивача на володіння, користування та набуття у власність земельної ділянки підлягає захисту саме шляхом визнання недійсними та скасування спірних державних актів на землю ЗК №014741 від 26.06.2001 року та Р4 №058274 від 28.11.2005 року, договору купівлі-продажу від 24.11.2005 року в частині продажу земельної ділянки, скасування кадастрового номеру земельної ділянки за адресою вул. Франка, №20, а також зобовязання відповідача ОСОБА_4 звільнити самовільну захоплену земельну ділянку шляхом демонтажу огорожі та деревяної споруди для зберігання сіна.

Оскільки про існування спірних державних актів та договору купівлі-продажу позивач дізнався тільки у 2014 році під час розгляду в суді земельного спору, про підроблення державного акту, що виданий на імя ОСОБА_8 - тільки у 2016 році (по закінченню розгляду кримінальної справи), порушення межі та землекористування триває по сей час, тому суд вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущено і з заявою про застосування строків позовної давності відповідачі до суду не зверталися.

Відповідно до ст.ст. 84, 86 та 88 ч.1 ЦПК України, суд вважає стягнути із відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 11466 грн. судових витрат, які підтверджено належними доказами, а саме: витрати за проведення експертизи у сумі 8866 грн., 2250 грн. витрат на правову допомогу та 350 грн. витрат на виготовлення копій документів для сторін ( том 2 а.с.129-133).

Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, суд вважає відповідно до вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь держави 551,20 грн. судового збору (том 1 а.с.44,45).

Керуючись ст.ст. 15, 16, 391 ЦК України, ст. ст. 78, 81, 118, 152-153, 186, 202, 210-212 Земельного кодексу України, ст. 1, 5, 15, 16, 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», ст. 41 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. ст. 11, 15, 57-60, 88 ч.1, 158 ч.2, 169 ч.4, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №014741, виданий 26 червня 2001 року Осійською сільською радою Іршавського району ОСОБА_8 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,2073 га, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №249.

Визнати недійсним та скасувати Договір купівлі-продажу нерухомого майна, що укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 24 листопада 2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Іршавського нотаріального округу ОСОБА_6 24.11.2005 року за реєстровим номером 229, в частині продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2073 га, яка належала на праві власності ОСОБА_8 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №014741, що виданий 26 червня 2001 року Осійською сільською радою Іршавського району, кадастровий номер :01:001:0008.

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії Р4 №058274, виданий 28 листопада 2005 року Осійською сільською радою Іршавського району ОСОБА_4 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,2160 га за адресою: с. Осій, вул. Франка, 20, Іршавського району, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №257.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2160 га за адресою: с. Осій, вул. Франка, 20, Іршавського району, що належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №058274, що виданий 28 листопада 2005 року Осійською сільською радою Іршавського району, та присвоєний земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0008.

Зобовязати ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Осій, вул. Франка, 21, Іршавського району, площею 0,0074 га та передана у користування ОСОБА_1, шляхом демонтажу огорожі та споруди для зберігання сіна.

Зобовязати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Осій, вул. Франка, 21, Іршавського району.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 11466 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят шість) грн.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 2756 (дві тисячі сімсот пятдесят шість) грн. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських