№ 637/1039/16-ц
№ 2/637/13/17
РІШЕННЯ

Іменем України

1 лютого 2017 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Катренко Ю.С.,

позивач: представник за довіреністю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченкывського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківській області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом ,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вимогою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Як підставу позову зазначила, що 26 жовтня 2010 року померла її мати, ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 10 по вул. Степова в с. Нижній Бурлук Шевченківського району Харківської області. Спадкодавець залишила заповіт, за яким все своє майно заповідала їй у спадок. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом. Після смерті спадкодавця завернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовили через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок. У червні 2016 року КП «Шевченківське БТІ» повідомило, що за адресою: вул. Степова-10, с. Нижній Бурлук, Шевченківського району, Харківської області, майно станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_3 не зареєстроване. Вказує, що у липні 2016 року КП «Шевченківське БТІ» на її замовлення виготовило технічний паспорт на житловий будинок від 22.07.2016 року без відомостей про власника. Нижньобурлуцька сільська рада повідомила, що ОСОБА_3 постійно проживала за адресою: вул. Степова-10, с. Нижній Бурлук, Шевченківського району, Харківської області, володіла та користувалася ним. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 26 жовтня 2010 року.

Представником позивача подано заяву про уточнення позову, згідно якій просить визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 10 по вул. Степова в с. Нижній Бурлук Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнений позов та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнений позов визнає в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

26 жовтня 2010 року померла ОСОБА_3 (а.с. 8).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 10 по вул. Степова в с. Нижній Бурлук Шевченківського району Харківської області (а.с. 11-14).

Згідно заповіту від 22.05.1997 року,посвідченому секретарем виконавчого комітету Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області, реєстраційний № 8, ОСОБА_3 все своє майно заповідала у спадок доньці ОСОБА_2 (а.с. 9).

Позивач завернулася до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовили через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с. 15).

За інформацією КП «Шевченківське БТІ» нерухоме майно за адресою: вул. Степова-10, с. Нижній Бурлук, Шевченківського району, Харківської області, станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_3 не зареєстроване (а.с. 10).

За інформацією виконавчого комітету Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно погосподарській книзі № 1 ОСОБА_3 постійно проживала у житловому будинку за адресою: вул. Степова-10, с. Нижній Бурлук, Шевченківського району, Харківської області, який побудований у 1968 році загальною площею 45 кв.м., володіла та користувалася ним, користувалася земельною ділянкою ОСГ площею 0,35 га (а.с. 13, 14).

Згідно повідомленню Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області та інформаційним довідкам зі спадкового реєстру спадкових справ, заповітів, спадкових договорів, після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26.10.2010 року, Шевченківською державною нотаріальною конторою 14.01.2011 року заведено спадкову справу за № 4, спадкові договори відсутні, наявний заповіт, посвідчений 22.05.1997 року Нижньобурлуцькою сільською радою Шевченківського району Харківської області, реєстраційний № 8, який є чинним, єдиною спадкоємицею, яка звернулася із заявою про прийняття спадщини та на імя якої 08.07.2011 року за реєстраційними №№ 523, 526 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, є ОСОБА_2 (а.с. 35-37).

Згідно відповіді Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської після смерті ОСОБА_3, померлої 26 жовтня 2010 року, 08.07.2011 року Шевченківською держнотконторою Харківської області за № 523 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя спадкодавця ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6217 га кадастровий номер: :02:000:0184 та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5848 га кадастровий номер: :02:000:0185, які розташовані на території Нижньобурлуцької сільської ради Шевченківського району Харківської області, 08.07.2011 року Шевченківською держнотконторою Харківської області за № 526 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_2 на грошові внески в Купянському відділенні «Ощадбанку» (а.с. 51).

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 показали, що з 1960 х років добре знали мешканку с. Нижній Бурлук - ОСОБА_3, яка померла у 2010 році, та за життя нікуди не виїжджала, працювала на фермі, проживала без чоловіка. Мала одну доньку ОСОБА_5, яка її доглядала, поховала. Підтвердили факт належності ОСОБА_3 житлового будинку, в якому вона постійно проживала, володіла та користувалася ним.

Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

У відповідності до ст.ст. 316-319, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач є донькою ОСОБА_3 (а.с. 6, 7) та єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця. Після смерті спадкодавця позивач прийняла спадщину звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 15).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 316-319, 328, 1216, 1218, 1233, 1235, 1261, 1268 ЦК України,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 з дня набрання рішенням суду законної сили право власності на житловий будинок № 10 по вул. Степова в с. Нижній Бурлук Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, померлої 26 жовтня 2010 року.

Копію рішення направити відповідачу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

ОСОБА_6