Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 335/5967/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Воробйов А.В.
Провадження № 22-ц/778/720/17 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства „Паркування" про стягнення боргу за договором зворотної фінансової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що між ним та КП „Паркування" було укладено договір безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 2 від 01.07.2013 року.

Відповідно до п. 1.1 договору ОСОБА_3 зобов'язується надати КП „Паркування" безвідсоткову зворотню фінансову допомогу.

Зі сторони позивача умови договору були виконані.

Пунктами 1.2, 2.3 договору передбачено, що КП „Паркування" зобов'язується отримати безвідсоткову зворотню фінансову допомогу, витратити її за призначенням та повернути у встановлений даним договором строк - 30.11.2014 року.

У встановлений договором строк відповідачем не виконано своїх зобов'язань, що підтверджується довідкою КП „Паркування" від 28.01.2015 року за вих. № 28/15, в якій зазначено, що КП „Паркування" має заборгованість перед ОСОБА_3 у сумі 353 944 грн.

Відповідно до п. 5.2 договору КП „Паркування" несе відповідальність у вигляді пені за кожний день прострочки повернення безвідсоткової зворотної допомоги у розмірі 0,5 % від загальної суми даного договору.

Позивач вважає, що у зв'язку з простроченням виконання грошових зобов'язань за договором за період з 01.12.2014р. по 10.06.2015р., відповідач повинен сплатити на його користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції - 495 521,60 грн., 3 % річних - 5 585,53 грн., пеню - 339 786,24 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості складає 840 893,37 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просив суд стягнути з КП „Паркування" на свою користь 840 893,37 грн., з яких: сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 495 521,60 грн., 3 % річних - 5 585,53 грн., пеня - 339 786,24 грн. та судовий збір.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до норм Податкового кодексу України (п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14) поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення, щодо якої внаслідок врегулювання подібних за змістом правовідносин в порядку ч. 8 ст. 8 ЦПК України підлягають застосуванню (аналогія закону) вимоги норм ЦК України щодо договору позики (Глава 71, параграф 1 ЦК України).

За ст.ст. 1046, 1047 ч. 2 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За положеннями ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.07.2013 року між сторонами по справі було укладено договір № 2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги (а.с. 7).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору ОСОБА_3 зобов'язується надати КП „Паркування" безвідсоткову зворотню фінансову допомогу.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що КП „Паркування" зобов'язується отримати безвідсоткову зворотню фінансову допомогу, витратити її за призначенням та повернути у встановлений даним договором строк.

Пунктами. 2.1-2.3 договору визначено, що розмір безвідсоткової зворотної фінансової допомоги складає 400 000 грн. без ПДВ. ОСОБА_3 вносить необхідну КП „Паркування" суму безвідсоткової зворотньої фінансової допомоги в касу підприємства. Строк, на який надається безвідсоткова зворотня фінансова допомога, починається з 02 липня 2013 року і закінчується 30 листопада 2014 року.

Відповідно до п. 5.2 договору за порушення умов п.п. 1.2, 3.1 договору КП „Паркування" несе відповідальність у вигляді пені за кожний день прострочки повернення безвідсоткової зворотної допомоги у розмірі 0,5 % від загальної суми даного договору.

Згідно копії довідки директора КП „Паркування" Трубнікова В.В. № 28/15 від 28.01.2015 року, КП „Паркування" станом на 28.01.2015р. має заборгованість перед ОСОБА_3 у сумі 353 944 грн. (а.с. 8).

Як видно з довідки руху грошових коштів по договору № 2 від 01.07.2013 року, укладеному між КП „Паркування" та ОСОБА_3, яка підписана директором КП „Паркування" Харченко М.Ю. та головним бухгалтером КП „Паркування" Приходько Л.В., за період з 29.07.2013р. по 02.04.2014р. сума надходження становить 401 000 грн., сума видатку - 401 756 грн. (а.с. 26-27).

Відповідно до прибуткових касових ордерів КП «Паркування», ОСОБА_3 внесено до каси підприємства: 29.07.2013р. - 52 000 грн., 28.08.2013р. - 42 000 грн., 30.08.13р. - 13 000 грн., 27.09.2013р. - 57 000 грн., 30.09.2013р. - 11 000 грн., 18.10.2013р. - 9 000 грн., 28.10.2013р. - 53 000 грн., 30.10.2013р. - 17 000 грн., 27.11.2013р. - 49 000 грн., 29.11.2013р. - 34 000 грн., 27.12.2013р. - 32 000 грн., 30.12.2013р. - 32 000 грн. (а.с. 39, 40, 43, 47, 49, 50, 54, 55, 60, 61).

Загальна сума прибуткових касових ордерів - 401 000 грн.

Відповідно до видаткових касових ордерів ОСОБА_3 з каси підприємства було отримано в гривнях: 13.09.13р. - 7 756, 16.09.13р. - 8 000, 17.09.13р. - 6 000, 19.09.13р. - 1 200, 25.09.13р. - 1 900, 02.10.13р. - 9 000, 04.10.13р. - 9 000, 07.10.13р. - 9 000, 08.10.13р. - 8 000, 10.10.13р. - 8 000, 14.10.13р. - 7 000, 16.10.13р. - 1 000, 21.10.13р. - 9 000, 23.10.13р. - 8 000, 29.10.13р. - 3 000, 01.11.13р. - 7 900, 04.11.13 р. - 10 000, 05.11.13 р. - 3 500, 08.11.13 р. - 6 000, 11.11.13 р. - 9 000, 12.11.13 р. - 7 000, 15.11.13 р. - 9 000, 22.11.13 р. - 8 000, 28.11.13 р. - 10 000, 02.12.13 р. - 10 000, 03.12.13 р. - 10 000, 04.12.13 р. - 6 000, 06.12.13 р. - 8 000, 10.12.13 р. - 8 000, 13.12.13 р. - 8 000, 16.12.13 р. - 6 000, 19.12.13 р. - 500, 23.12.13 р. - 10 000, 31.12.13 р. - 10 000, 03.01.14 р. - 7 000, 08.01.14 р. - 10 000, 10.01.14 р. - 7 000, 13.01.14 р. - 6 000, 17.01.14 р. - 1 000, 23.01.14 р. - 6 000, 03.02.14 р. - 10 000, 04.02.14 р. - 10 000, 05.02.14 - 6 000, 10.02.14 р. - 10 000, 12.02.14 р. - 2 000, 17.02.14 р. - 10 000, 19.02.14 р. - 3 000, 24.02.14 р. - 10 000, 25.02.14 р. - 4 000, 03.03.14 р. - 10 000, 04.03.14 р. - 8 000, 06.03.14 р. - 7 000, 17.03.14 р. - 4 000, 31.03.14 р. - 10 000, 01.04.14 р. - 10 000, 02.04.14 р. - 8 000. (а.с. 40, 41, 42, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72).

Загальна сума видаткових касових ордерів - 401 756 грн.

Згідно довідки вих. № 200 від 25.12.2015р., яка підписана директором КП „Паркування" Харченко М.Ю., заборгованості перед ОСОБА_3 КП „Паркування" не має. Крім договору № 2 від 01.07.2013 року інших договорів між КП „Паркування" та ОСОБА_3 не укладалось (а.с. 109).

З огляду на встановлені обставини суд дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки зобов'язання між сторонами припинилося виконанням, проведеним належним чином.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд проігнорував як доказ довідку КП „Паркування" № 28/15 від 28.01.2015 року, спростовані під час апеляційного розгляду справи. Суд оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відобразив у рішенні, зокрема, як мотив відмови у прийнятті вказаної довідки суд послався на надані представником відповідача прибуткові та видаткові касові ордери, які є первинними бухгалтерськими документами, з яких видно, що кошти, внесені ОСОБА_3 до каси підприємства за договором № 2 про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги, були ним згодом отримані. Таким чином, умови договору КП «Паркування» виконало в повному обсязі.

На підтвердження посилань у скарзі на те, що під час досудового розслідування було встановлено відсутність оригіналів видаткових та прибуткових касових ордерів, на які посилався у рішенні суд першої інстанції, жодних доказів ні суду першої, ні апеляційної інстанції, які б колегія суддів могла дослідити в порядку ст. 303 ч. 2 ЦПК України, надано не було.

Посилання на те, що судом не надано належної оцінки довідкам з ДПІ в Комунарському районі м. Запоріжжя, не взято до уваги клопотання про витребування доказів по справі та виклик свідків, які підтверджують заборгованість підприємства перед позивачем, правильність висновків суду по суті спору не спростовують. Так, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Надані представником відповідача прибуткові та видаткові касові ордери, які є первинними бухгалтерськими документами, є належними та допустимими доказами.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого у даній справі рішення, відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_3 у задоволенні його апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію судових витрат у вигляді судового збору, понесених ним при подачі цієї скарги до апеляційного суду (а.с. 125).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: