У Х В А Л А

за наслідком розгляду клопотання про зупинення провадження у справі

"06" квітня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договорів позики недійсними,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договорів позики, укладених у період з жовтня 2011 р. по січень 2015 р. в кількості 17 штук на загальну суму 25 095 202 грн. - недійсними.

Представник позивача 11.10.2016 через канцелярію суду подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до винесення рішення в кримінальному провадженні, що перебуває на розгляді Корольовського районного суду м. Житомира.

Позивач та його представник у судові засідання, призначені на 11.10.2016, 29.11.2016, 16.02.2017, 06.04.2017, не зявились, причини своєї неявки суд не повідомляли, просили розглянути подане клопотання про зупинення провадження у справі без їх присутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про зупинення провадження заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Корольовський районний суд м. Житомира звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що в провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальна справа №296/8347/16-к по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 190 ч.3, ст. 190 ч.4 КК України.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження в справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

У пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок. Це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення (при оцінці юридичних фактів) для іншої справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі обєктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Суд приймає до уваги Рекомендацію № R(81)7 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року та Рекомендацію № R(84)5 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства від 28 лютого 1984 року, в яких Комітет ОСОБА_4 Європи виходив, зокрема, з того, що деякі процедури судочинства в певних випадках перешкоджають ефективному його здійсненню. Для уникнення зловживань з боку учасників процесу з метою затягування судового розгляду суд повинен активно сприяти забезпеченню пришвидшення судового розгляду, додержуючись при цьому неупередженості та процесуальних прав сторін.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював важливість здійснення правосуддя без відкладень, що можуть зашкодити його ефективності чи правдивості. Наприклад, у рішенні від 29 березня 2006 року «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) Європейський суд з прав людини зазначив, що він наголошує на важливості здійснення правосуддя без затримок, які можуть поставити під сумнів його ефективність і авторитет (п. 224).

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 1 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

На час розгляду заявленого представником позивача клопотання про зупинення провадження у справі, із часу відкриття провадження у справі, сплинуло більше 5 місяців.

Таким чином, подальше зупинення провадження у справі, на думку суду, суперечитиме принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, а тому суд вважає, що у задоволенні заявленого представником позивача клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 201, 209, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі № 296/13261/15-ц відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Суддя К. В. Шалота