Справа № 639/984/17
Провадження № 2/639/1031/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М., розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "МТС Україна", третя особа: Національна комісія України, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації про відшкодування моральної шкоди,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду17.02.2017 року із зазначеним позовом.
Згідно частини 1 статті 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21, ЦПК України, суддя зобовязаний заявити самовідвід.
Так, відповідно до п.4 ч.1 статті 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.
Суддя Гаврилюк С.М заявила самовідвід у звязку з тим, що є співвідповідачем у цивільній справі № 639/7673/15 ц за позовом ОСОБА_1 до Поштамту-Центру поштового звязку №1 Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» про відшкодування моральної шкоди.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У своїх рішеннях ЕСПЛ неодноразово зазначав, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими.
Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.
Суддя Гаврилюк С.М., враховуючи вказані вище обставини , вважає, що позбавлена можливості розглядати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "МТС Україна", третя особа: Національна комісія України, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації про відшкодування моральної шкоди, оскільки у сторін можуть виникнути сумніви в об'єктивності та неупередженості судді.
З огляду на вище викладене , відповідно до вимог, передбачених ч.1, ч.3 ст. 23 ЦПК України за наявності вказаних вище підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя Гаврилюк С.М., не допускаючи сумнівів учасників процесу у обєктивності та неупередженості суду та необхідністю розгляду справи, відповідно до статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , приходить до висновку про необхідність задовольнити самовідвід.
Керуючись ст. 20, 23, 24 ЦПК України, ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заявлений самовідвід судді Гаврилюк С.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "МТС Україна", третя особа: Національна комісія України, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації про відшкодування моральної шкоди.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "МТС Україна", третя особа: Національна комісія України, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформації про відшкодування моральної шкоди передати до канцелярії суду для визначення судді для розгляду вказаної справи у порядку, встановленому ст. 11-1 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Гаврилюк