АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Скакун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»» на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 березня 2017 року про відмову у забезпеченні позову,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ПАТ «КБ «ПриватБанк»» звернулося із вказаним позовом, до якого була приєднана заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження частини у нерухомому майні відповідача.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 березня 2017 року у задоволенні заяви про забезпеченні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк»» просить вищезазначену ухвалу суду скасувати та ухвалити нову про задоволення заяви. Вважає її незаконною через постановлення на сумнівних висновках суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

справа № 22-ц/794/485/17 р. Головуючий у І інстанції Іщенко І.В.

категорія: 27 Доповідач Лисак І.Н.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, крім іншого, позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 рекомендовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відмовляючи у забезпеченні позову суд першої інстанції помилився з предметом, відносно якого висувалася заява, а також без належних обґрунтувань та посилань на докази передчасно прийшов до висновку про порушення співмірності способу забезпечення позову із його вимогами.

Так, матеріали справи не містять визначення вартості забезпечуваної частки майна, що належить відповідачу, отже висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи.

Про те, виділені матеріали справи не містять доказів належності на праві власності предмета зобовязання відповідачу у майновому спорі, що унеможливлює апеляційному суду визначитися із обґрунтованістю вимоги заявника про забезпечення позову та можливістю задоволення за такої умови заяви в порядку п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України.

В силу п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Судом першої інстанції порушений встановлений п.3 ч.1 ст.210 ЦПК України порядок викладення змісту ухвали, а саме відсутні зазначення мотивів, з яких суд виходив з оцінки співмірності вимог та способу забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуюсь ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»» задовольнити частково.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 березня 2017 року про відмову у забезпеченні позову скасувати і передати питання розгляду заяви про забезпечення позову до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: