Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/552/17

07 квітня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: Гураша М.В.

секретаря: Шпитко М.І.

за участю представника позивачки адвоката: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на кузню в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на кузню в порядку спадкування.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги повністю підтримав і суду пояснив, що ОСОБА_3 народилася 12 вересня 1974 року в с.Тисменичани Надвірнянського району Івано-Франківської області.

01.06.1993 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, про що цього ж дня виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №16. В звязку з одруженням позивачка змінила своє прізвище з «Костюк» на «Яремчук».

Батьками позивачки були ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які перебували в зареєстрованому шлюбі.

20.03.2000 року рішенням загальних зборів членів селянської спілки «Прикарпаття» за №3 було вирішено передати ОСОБА_2, тобто відповідачу по справі та батькові позивачки ОСОБА_6 у спільну власність в рахунок погашення майнових паїв приміщення кузні, що знаходиться по вул.Заріцька, 20 «а» в с.Тисменичани Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Дане приміщення було побудоване в 1982 році колгоспом «імені Калініна», який згодом був реорганізований у селянську спілку «Прикарпаття».

Однак своє право власності на майновий пай у встановленому законодавством порядку батьком позивачки не було оформлено, так як селянська спілка «Прикарпаття» фактично припинила своє існування. Фактично з 2008 року приміщенням кузні володіє і підтримує його в належному стані ОСОБА_2, який узаконив за собою право власності на ? частину даної кузні.

За вказаним приміщенням кузні обліковується земельна ділянка, призначена для її обслуговування, однак облікові дані відносно площі вказаної земельної ділянки відсутні.

11.10.2008 року батько позивачки ОСОБА_6 помер, про що 13.10.2008 року виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис за № 25.

Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на половину приміщення кузні, яке знаходиться по вул.Заріцька, 20 «а» в с.Тисменичани Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Оскільки за свого життя ОСОБА_6 не склав заповіту на належне йому майно, а тому згідно до вимог ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, померлого 11.10.2008 року, як дочка спадкодавця, оскільки у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і відповідно вважається такою, що прийняла спадщину.

Таким чином, ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем спадкового майна за законом, інших спадкоємців, які б претендували на дане приміщення кузні немає.

В даний час позивачка бажає оформити спадщину, а тому звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса Надвірнянської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6

Однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Надвірнянської районної державної нотаріальної контори від 31.01.2017 року за №02-31/5/2009/161 ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кузню, яка знаходиться по вул.Заріцька, 20 «а» в с.Тисменичани Надвірнянського району Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_6 в звязку з тим, що нею не було надано документа про право власності на домоволодіння на імя останнього, що свідчило б належність даного майна померлому.

З метою узаконення вказаного приміщення кузні за клопотанням позивачки було проведено обмір будівель і видано технічний паспорт. Крім того, 31.01.2017 року фізичною особою-підприємцем експертом-оцінювачем ОСОБА_8 було зроблено звіт про незалежну оцінку ринкової вартості та видано висновок про вартість обєкта оцінки, ринкова вартість якого становить 33380 грн.

Просить постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину приміщення кузні, яке знаходиться по вул.Заріцька, 20«а», в с.Тисменичани, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно. Однак за підписом Сільського голови до суду поступила письмова заява за №105/2-12 від 20.03.2017 року, в якій він просить дану справу слухати у відсутності їх представника і не заперечує проти задоволення даного позову (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення даного позову предявленого ОСОБА_3

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засідання встановлено, що позивачка ОСОБА_3 народилася 12 вересня 1974 року в с.Тисменичани Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.5-6).

01.06.1993 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, про що цього ж дня виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №16. В звязку з одруженням позивачка змінила своє прізвище з «Костюк» на «Яремчук» (а.с.8).

Батьками позивачки були ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.8).

20.03.2000 року рішенням загальних зборів членів селянської спілки «Прикарпаття» за №3 було вирішено передати ОСОБА_2, тобто відповідачу по справі та батькові позивачки ОСОБА_6 у спільну власність в рахунок погашення майнових паїв приміщення кузні, що знаходиться по вул.Заріцька, 20 «а» в с.Тисменичани Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.11-13).

Дане приміщення було побудоване в 1982 році колгоспом «імені Калініна», який згодом був реорганізований у селянську спілку «Прикарпаття».

Однак своє право власності на майновий пай у встановленому законодавством порядку батьком позивачки не було оформлено, так як селянська спілка «Прикарпаття» фактично припинила своє існування. Фактично з 2008 року приміщенням кузні володіє і підтримує його в належному стані ОСОБА_2, який узаконив за собою право власності на ? частину даної кузні.

За вказаним приміщенням кузні обліковується земельна ділянка, призначена для її обслуговування, однак облікові дані відносно площі вказаної земельної ділянки відсутні, що стверджується довідкою ОСОБА_4 сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за №178/2-12 від 05.04.2017 року (а.с.36).

11.10.2008 року батько позивачки ОСОБА_6 помер, про що 13.10.2008 року виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області зроблено відповідний актовий запис за № 25 (а.с.9).

Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на половину приміщення кузні, яке знаходиться по вул.Заріцька, 20 «а» в с.Тисменичани Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Оскільки за свого життя ОСОБА_6 не склав заповіту на належне йому майно, а тому згідно до вимог ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, померлого 11.10.2008 року, як дочка спадкодавця, оскільки у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і відповідно вважається такою, що прийняла спадщину.

Таким чином, ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем спадкового майна за законом, інших спадкоємців, які б претендували на дане приміщення кузні немає.

В даний час позивачка бажає оформити спадщину, а тому звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса Надвірнянської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6

Однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Надвірнянської районної державної нотаріальної контори від 31.01.2017 року за №02-31/5/2009/161 ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кузню, яка знаходиться по вул.Заріцька, 20 «а» в с.Тисменичани Надвірнянського району Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_6 в звязку з тим, що нею не було надано документа про право власності на домоволодіння на імя останнього, що свідчило б належність даного майна померлому (а.с.20).

У відповідності до ст.7 та ст.9 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» обєктами права колективної власності підприємства є земля, основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

У разі реорганізації підприємства паї його членам видаються, зокрема, за рахунок майна, яке було віднесено до складу пайового фонду підприємства на дату реорганізації і передане на баланс правонаступникам.

З метою узаконення вказаного приміщення кузні за клопотанням позивачки було проведено обмір будівель і видано технічний паспорт (а.с.14-17).

Також за клопотанням ОСОБА_3 31.01.2017 року фізичною особою-підприємцем експертом-оцінювачем ОСОБА_8 було зроблено звіт про незалежну оцінку ринкової вартості та видано висновок про вартість обєкта оцінки, ринкова вартість якого становить 33380 грн. (а.с.21-23).

Таким чином, є всі правові підстави для визнання за ОСОБА_3 права власності на ? частину кузні, яка знаходиться по вул.Заріцька, 20«а», в с.Тисменичани, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст.15, 16, 328 ч.2, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину кузні, яка знаходиться по вул.Заріцька, 20«а», в с.Тисменичани, Надвірнянського району Івано-Франківської області, загальною площею 166,9 кв.м., ринковою вартістю 33380 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Гураш М.В.

Повний текст рішення виготовлено 12.04.2017 року.