Справа № 445/167/17
У Х В А Л А

"30" січня 2017 р. Золочівський районний суд Львівської області в складі судді Пилипяка П.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом, у якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Citroen Jumpy», номер кузова НОМЕР_1, білого кольору, 1998 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та зобовязати Золочівський районний відділ ВДВС ГТУЮ у Львівській області заборонити примусову реалізацію даного автомобіля; визнати односторонній правочин, яким є довіреність, видана ОСОБА_2 щодо володіння, користування і розпорядження (з правом виїзду) транспортним засобом автомобілем марки «Citroen Jumpy», номер кузова НОМЕР_1, білого кольору, 1998 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу транспортного засобу марки «Citroen Jumpy», номер кузова НОМЕР_1, білого кольору, 1998 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки «Citroen Jumpy», номер кузова НОМЕР_1, білого кольору, 1998 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2; витребувати від Золочівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області на користь ОСОБА_1 автомобіль марки «Citroen Jumpy», номер кузова НОМЕР_1, білого кольору, 1998 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Одночасно позивач подав заяву, у якій просить вжити заходів забезпечення позову заборонивши ОСОБА_2 відчужувати та Золочівському районному відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області примусово реалізовувати автомобіль марки «Citroen Jumpy», номер кузова НОМЕР_1, білого кольору, 1998 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом накладення арешту вказаний автомобіль.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З огляду на зміст зазначеної норми метою вжиття таких заходів є забезпечення виконання відповідного рішення суду.

Згідно ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову.

З матеріалів наданої до суду заяви вбачається, що заявником не вказані та не долучені докази, які підтверджують, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову, чи може призвести до ускладнення виконання рішення суду, не надано підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у зв'язку з чим не наведено достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позбавляє суд можливості дійти до висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття цих заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, з врахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

У звязку з тим, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивач не позбавляється права звернутися до суду з заявою про забезпечення позову у разі наявності доказів, що підтверджують необхідність застосування будь-якого виду забезпечення позову

На підставі ст.ст.151-153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3