Номер провадження: 22-ц/785/3584/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальність готель «Юність» про визнання дій по виселенню неправомірними, зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ готель «Юність» про визнання дій по виселенню неправомірними, зобовязання вчинити дії.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2017 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без руху, оскільки позивачем не був сплачений судовий збір.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2017 року позовна заява ОСОБА_2 визнана неподаною та повернута позивачеві, оскільки позивачем не були усунені недоліки, вказані в ухвалі судді від 07 лютого 2017 року.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якої просить ухвалу судді скасувати, відкрити провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом порушені норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався ст.121 ЦПК України й виходив з того, що позивач у встановлений термін не виконав вимоги ухвали судді Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2017 року.

Відповідно до ч.1,2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ готель «Юність» про визнання дій по виселенню неправомірними, зобовязання вчинити дії в порядку ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2017 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без руху, оскільки позов не відповідав вимогам ЦПК України щодо змісту та фори позовної заяви, а саме не сплачено судовий збір за кожну з двох вимог немайнового характеру, а підстави звільнення від сплати судового збору не передбачені Законом України «Про судовий збір».

Копія ухвали судді від 07 лютого 2017 року отримана ОСОБА_2 14 лютого 2017 року.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2017 року позовна заява ОСОБА_2 визнана неподаною та повернута позивачеві, оскільки позивачем не були усунені недоліки, вказані в ухвалі судді від 07 лютого 2017 року.

Повертаючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції зазначив, що позовна заява була визнана неподаною та повернута позивачу, у звязку з не виконанням ухвали судді від 07 лютого 2017 року, тому, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору.

Копію вказаної ухвали суду була отримана позивачем 24 лютого 2017 року.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до розяснень, які містяться в ч. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків.

З ухвали судді про залишення заяви без руху зазначено, що заявником не сплачено судовий збір за кожну з двох вимог немайнового характеру, при цьому при постановлені ухвали не вказано конкретний розмір, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, що не відповідає вищевказаним вимогам.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСС України від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Конвенцєю про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про порушення суддею норм процесуального права, які привели до порушення порядку вирішення питання про відкриття провадження по справі, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір, який було відстрочено апеляційним судом до ухвалення судового рішення, у розмірі 320 грн., який не був сплачений під час подання апеляційної скарги.

Доводи ОСОБА_2 про її звільнення від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки нормативно-правовим актом, який регулює порядок справляння судового збору є - Закон України «Про судовий збір», який прийнятий пізніше ніж Закон України «Про захист прав споживачів». Саме правові приписи цього закону застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у ст. 5 цього Закону.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

У відповідності до ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду Одеської області не перешкоджає подальшому руху справи і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2017 року скасувати, направити питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_3