АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3430/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Васильєва Н.П.
У Х В А Л А

10 лютого 2017 року Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про захист прав споживачів, визнання угоди недійсною, стягнення суми , -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 пред»явив вищевказаний позов, в якому просив :

визнати недійсним договір фінансового лізингу, укладений між сторонами 28.12.2015 року;стягнути з відповідача 21 800,00 грн., а також витрати, понесені на правову допомогу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду позивач 11.01.2017 року направив апеляційну скаргу, а також заяву про поновлення строку, яка розгляду не підлягає, оскільки скаргу подано у визначений ч. 1 ст. 294 ЦПК України десятиденний строк з дня отримання копії рішення особою, яка не була присутня під час проголошення рішення.

Разом з цим апеляційне провадження за скаргою не може бути відкрито, оскільки вона не оплачена судовим збором.

Правові засади справляння судового збору, платників, об»єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору , визначає Закон України «Про судовий збір» , який складається з абсолютно визначених норм права (норми з вичерпною конкретністю і повнотою встановлюють умови своєї дії, права і обов»язки суб»єктів та наслідки їх порушення) .

З 01.09.2015 року та з 01.01.2017 року набрали чинності Закони України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів і перелік суб»єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тощо.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на час подачі апеляційної скарги, судовий збір за подачу апеляційної скарги становить110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1, 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на час подачі позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду ( січень 2016 року - 1378,00 грн., 0,4 розміру - 551,20 грн.)

Як вбачається з матеріалів справи, то позов ОСОБА_2 складається з однієї вимоги майнового характеру та вимоги немайнового характеру, в зв»язку з чим судовий збір підлягав сплаті при його поданні у розмірі 1 102,40 грн. (551,20 грн.х2).

Таким чином, за подачу апеляційної скарги позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1212,64 грн. ( 1 102,4х110%) на р/р: 0010; Одержувач УДКС у Солом'янському районі; Банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві; Код ; МФО банку: 820019.

Оригінал квитанції необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

При цьому посилання позивача в апеляційній скарзі на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу звільнення від сплати судового збору, на увагу при вирішенні питання щодо наявності пільг при подачі апеляційної скарги, не заслуговують, з наступних підстав.

Дійсно відповідно до редакції Закону України «Про судовий збір» в редакції до 01.09.2015 року , стаття 5 вказаного Закону містила пункт 7, відповідно до якого пільги щодо сплати судового збору мали позивачі - споживачі, проте за змістом змін до ст. 5 даного Закону, які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», убачається, що з 01.09.2015 року споживачі - за позовами, що пов»язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб»єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

З наведеного вбачається , що положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» суперечить положенням ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , які прийняті пізніше та які є спеціальними щодо вирішення питання наявності пільг щодо сплати судового збору , внаслідок чого ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» застосована бути не може .

Крім того, диспозиція статті 5 Закону України «Про судовий збір», яка на час подачі позову містила 16 пунктів , а з 01.01.2017 року має 20 пунктів, за способом викладення є описовою , тобто містить чіткий перелік суб»єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях та будь-яких ознак бланкетного та/або відсильного характеру ( звертання до норм іншого нормативного акта іншої галузі права та/або інших норм цієї ж галузі права) не містить .

Виходячи з наведеного, провадження по апеляційній скарзі не може бути відкрито, позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків, а апеляційну скаргу залишити без руху, попередивши, що в разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.121 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 121 ,297 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року залишити без руху строком не більше ніж на п'ять днів з дня отримання ухвали.

В разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала підлягає оскарженню до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в частині визначення судового збору протягом двадцяти днів .

Суддя :