Справа № 309/1856/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 квітня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Мацунича М.В.,

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Хустського районного суду від 22 лютого 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Хустської міської ради про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

встановила:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі по тексту ПАТ «Ощадбанк») звернулося до суду із даним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 5 червня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №185-С-08, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 1000000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18,5% річних, строком на 10 років з кінцевим терміном погашення не пізніше 04 червня 2018 року. В забезпечення виконання зобовязань по поверненню суми боргу за даним кредитним договором, 5 червня 2008 року між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №5601, посвідчений приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу ОСОБА_12, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок №14, загальною площею 317,5кв.м., житловою площею 109,5кв.м., по вулиці Кукольника в м. Хуст Закарпатської області, який належить ОСОБА_1 на праві власності. Також 8 липня 2008 року між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №7125, посвідчений приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу ОСОБА_12, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно земельна ділянка, площею 0,0327га, надана для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: м. Хуст Закарпатської області, вулиця Кукольника №14, яка належить ОСОБА_1 на праві власності. ОСОБА_1 у порушення умов кредитного договору не здійснював щомісячну сплату ануїтетних платежів, що призвело до виникнення в нього простроченої заборгованості. Та 31 березня 2011 року Хустським районним судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1338770 грн. 20 коп. Станом на 24.04.2015 року загальна заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить суму 3219898 грн. 52 коп. Посилаючись на викладене, просить: звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №5601, укладеним 05.06.2008 року, а саме: житловий будинок №14, на чотири жилі кімнати, загальною площею 317,5кв.м., житловою площою 109,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Хуст, вул.Кукольника, Закарпатської області; та звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №7125, укладеним 08.07.2008 року, а саме: земельну ділянку №14, площею 0,0327га., надану для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель, що розташована в м. Хуст вул. Кукольника, Закарпатської області, кадастровий номер :01:058:0096, для погашення заборгованості за кредитним договором №185-С-08 від 05.06.2008 року в розмірі 3 219 898 грн. 52 коп.; виселити з житлового приміщення зареєстрованих осіб за адресою місцезнаходження предмета іпотеки: Закарпатська область, м. Хуст вул. Кукольника, буд. №14, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7 Володимировича, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_10; та стягнути судові витрати.

Рішенням Виноградівського районного суду від 22 лютого 2016 року у задоволенні даного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Ощадбанк», просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову. На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд взагалі не обґрунтував нормами матеріального права відмову в задоволенні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також вважає помилковим висновок суду про відмову у виселенні з посиланням на ст. 109 ЖК УРСР, оскільки чинним законодавством України не встановлено обовязку кредитора забезпечувати іншим житлом боржників у разі їх виселення. Щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, то з метою недопущення порушення її прав, рішенням ВК Хустської міської ради №465 надано дозвіл на передачу майна в іпотеку. Факт народження та проживання іншої дитини після укладення договору іпотеки не може перешкоджати зверненню стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 5 червня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №185-С-08, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 1000000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18,5% річних, строком на 10 років з кінцевим терміном погашення не пізніше 04 червня 2018 року (а.с.33-35).

В забезпечення виконання зобовязань по поверненню суми боргу за даним кредитним договором, 5 червня 2008 року між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №5601, посвідчений приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу ОСОБА_12, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок №14, загальною площею 317,5кв.м., житловою площею 109,5кв.м., по вулиці Кукольника в м. Хуст Закарпатської області, який належить ОСОБА_1 на праві власності (а.с.36-38). Згідно п.1.3 даного Договору іпотеки сторони домовилися, що для цілей даного договору вартість предмета іпотеки становить суму 1620800,00 грн.

Перед укладенням даного Договору іпотеки, рішенням ВК Хустської міської ради №465 надано дозвіл ОСОБА_1 на передачу в іпотеку будинку за адресою м. Хуст, вул. В.Кукольника, 14, право користування яким має малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.77).

Також 8 липня 2008 року між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №7125, посвідчений приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу ОСОБА_12, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно земельна ділянка, площею 0,0327 га, надана для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: м. Хуст Закарпатської області, вулиця Кукольника №14, яка належить ОСОБА_1 на праві власності (а.с.39-41). Згідно п.1.3 даного договору іпотеки сторони домовилися, що для цілей даного договору вартість предмета іпотеки становить суму 46074,30 грн.

Рішенням Хустського районного суду від 01.02.2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1338770,20 грн. (а.с.72, 73). На підставі даного рішення видано відповідний виконавчий лист (а.с.78). Разом з тим, матеріали справи не містять доказів виконання божником даного рішення суду.

Згідно розрахунку банку, наразі за ОСОБА_1 рахується заборгованість по кредитному договору на загальну суму 3219898,52 грн., яка складається з: 990 891,06 грн. заборгованості по тілу кредиту; 144 670,09 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 129 213,47 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 578 188,97 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту; 727 147,46 грн. заборгованість по відсоткам; 106 163,53 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків; 94 231,37 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків; 449 392,57 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків (а.с.42-46). Правильність такого розрахунку ніким по суті не оспорюється.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на законодавство, яке охороняє майнові права дитини. Стосовно відмови у виселенні, суд також вказав на неможливість такого без надання іншого житлового приміщення згідно ст. 109 ЖК УРСР.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може повністю погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказана норма кореспондується зі ст. 589 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Зазначеними нормами прямо передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі порушення боржником своїх зобовязань.

Натомість законодавство, на яке послався суд першої інстанції у своєму рішенні, жодним чином не перешкоджає цьому. Зокрема, відповідні приписи ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ЗУ «Про охорону дитинства» та СК України регулюють порядок здійснення контролю за додержанням майнових прав дітей та ставлять певні вимоги до правочинів, що укладаються батьками.

В той же час, вказаним законодавством жодним чином не обмежено право кредитора вимагати застосування наслідків невиконання зобовязання за кредитним договором, який забезпечений іпотекою, що є чинною.

Також не може бути підставою для відмови у задоволенні вимоги про звернення стягнення й рішення ВК Хустської міської ради від 11.04.2014 року (як органу опіки та піклування) про відмову відділу ДВС Хустського РУЮ у наданні дозволу щодо реалізації предмета іпотеки, оскільки таке рішення також не може обмежувати право банку на реалізацію предмета іпотеки, особливо зважаючи на те, що цей же орган іпотеки та піклування надав дозвіл на укладення іпотечного договору.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно відмови у задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

При цьому, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу статей 38, 39 ЗУ Про іпотеку, колегія суддів приходить до висновку, що у розумінні ст. 39 ЗУ Про іпотеку встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.

Зважаючи на те, що в обох договорах іпотеки, сторони погодили вартість предмета іпотеки для цілей такого договору, то саме такий розмір слід зазначити як початкову ціну продажу предмета іпотеки.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відмови в задоволенні вимог про виселення.

Та як вбачається з матеріалів справи, будинок, що є предметом іпотеки належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на власність від 07.07.2006 року, тобто такий не придбано за рахунок кредитних коштів.

Таким чином, вірним є висновок судe про неможливість виселення осіб з даного будинку без надання іншого жилого приміщення. Таких же висновків дійшов ВСУ у своїх постановах від 18.03.2015 р. № 6-39цс15 та від 24.06.2015 р. №6-447цс15, які є обовязковими для всіх судів України.

При цьому, підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги щодо відсутності у Банку обовязку надання іншого житла, з наступних підстав.

Загалом колегія суддів погоджується з твердженням апелянта щодо відсутності у нього обовязку надавати інше жиле приміщення, оскільки такий обовязок покладено на органи місцевого самоврядування.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що норма ч. 2 ст. 109 ЖУ УРСР носить імперативний характер. Вказана норма робить неможливим задоволення позову банку про виселення у разі не встановлення судом іншого конкретного жилого приміщення, яке можна надати відповідачам, і таке приміщення обовязково повинно зазначатися в резолютивній частині рішення.

Оскільки, матеріалами справи не встановлено іншого конкретного жилого приміщення, яке можна надати відповідачам, то суд вірно відмовив у виселенні.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є незаконним лише в частині відмови у задоволенні вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, воно у такій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовної вимоги.

Враховуючи часткове задоволення позову банку (задоволено повністю майнову вимогу щодо відповідача ОСОБА_1В.), а саме в частині майнових вимог, то з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним за предявлення позову в частині майнових вимог у сумі 3654 грн. та за подачу апеляційної скарги (в частині цих вимог) в сумі 4019,40 грн., тобто на загальну суму 7673,40 грн.

Зважуючи на викладене та керуючись приписами ст. 109 ЖК УРСР, ст.ст. 33, 41 ЗУ «Про іпотеку», і ст.ст. 88, 217, 303, 307, 308, 309, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, задоволити частково.

Рішення Хустського районного суду від 22 лютого 2016 року скасувати в частині позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухваливши нове судове рішення про задоволення даної вимоги.

У рахунок погашення основного зобовязання за Кредитним договором № 185-С-08 від 05 червня 2008 року укладеного між Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 у розмірі заборгованості на загальну суму 3 219 898 (три мільйони двісті девятнадцять тисяч вісімсот девяносто вісім) гривень 52 (пятдесят дві) копійки, яка складається з: 990 891,06 грн. заборгованості по тілу кредиту; 144 670,09 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 129 213,47 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 578 188,97 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту; 727 147,46 грн. заборгованість по відсоткам; 106 163,53 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків; 94 231,37 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків; 449 392,57 грн. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків:

- звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 05 червня 2008 року укладеного між Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України та ОСОБА_1, а саме: житловий будинок, загальною площею 317,5 кв.м., житловою площею 109,5 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська область, Хустський район, м.Хуст, вул. Кукольника, будинок № 14, що на праві власності на підставі свідоцтва про право на власність від 07 липня 2006 року належить ОСОБА_1 - шляхом продажу предмету іпотеки із прилюдних торгів за початковою іпотечною ціною визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але в будь-якому разі не менше за вартість визначену в іпотечному договорі у розмірі 1 620 800 гривень;

- звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 08 липня 2008 року укладеного між Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України та ОСОБА_1, а саме: земельну ділянку площею 0,0327 га, кадастровий номер :01:058:0096, за адресою: Закарпатська область, Хустський район, м. Хуст, вул. Кукольника, будинок № 14, що на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №448861 від 04 липня 2008 року належить ОСОБА_1 - шляхом продажу предмету іпотеки із прилюдних торгів за початковою іпотечною ціною визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але в будь-якому разі не менше за вартість визначену в іпотечному договорі у розмірі 46047,30 гривень.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України судові витрати в розмірі 7673,40 грн., судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Суддя-доповідач

Судді