Номер провадження: 22-ц/785/1193/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.

у відкритому судовому засіданні

розглянула апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Карпова І.О. на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 30.11.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Куліндоровський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України, третя особа - генеральний директор ДП «Куліндоровський комбінат хлібопродуктів», про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

02.02.2016 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеса до відповідача ДП «Куліндоровський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України, третя особа - генеральний директор ДП «Куліндоровський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України (надалі ДП, ДП «Куліндоровський КХП»), з позовом про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що на підставі наказу № 270-к від 29.12.2015 року позивача було звільнено з посади заступника генерального директора з технічних питань державного підприємства з 04.01.2016 року на підставі п.1ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату.

Копію вказаного наказу він отримав 04.01.2016 року.

Позивач, його представник вважають, що звільнення позивача проведено з порушенням трудового законодавства. Посилаються, що звільненню позивача зі сторони адміністрації передували дії, які є незаконними і які фактично призвели до звільнення позивача. За підписом генерального директора ДП були видані та оголошені накази, які позивач вважає незаконними.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив:

скасувати накази ДП «Куліндоровський КХП» Державного агентства резерву України за підписом генерального директора ДП:

№ 108 від 16.06.2015року

№ 109 від 16.06.2015року

№ 133 від 03.07.2015року

№ 224 від 26.10.2015року

№ 225 від 26.10.2015року

№ 270-к від 22.12.2015 року про його звільнення з посади заступника генерального директора з технічних питань Державного підприємства з 04.01.2016 року на підставі п.1ст.40 КЗпП України;

поновити позивача на посаді заступника генерального директора з технічних питань ДП;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу;

стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 1,00 грн.

Представник відповідача позов не визнав.

Представник третьої особи - генерального директора ДП «Куліндоровський КХП» Державного агентства резерву України позов не визнав.

Державне агентство резерву України за підписом Голови Держрезерву надало письмові заперечення на вказаний позов.

Рішенням суду першої інстанції від 30.11.2016 року у позовних вимогах відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт, позивач ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі, посилаючись на те, що висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

В апеляційному суді представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав. Надав розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу станом на 04.04.2017 року.

Представники відповідача, ДП «Куліндоровський КХП», третьої особи, генерального директора ДП доводи апеляційної скарги не визнали, вважають рішення законним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла до наступного висновку.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються вимогами КЗпП України, роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року зі змінами та доповненнями «Про практику розгляду трудових спорів».

За матеріалами встановлено, що на підставі наказу № 270-к від 22.12.2015 року позивача у зв'язку зі скороченням посади заступника генерального директора з технічних питань ДП «Куліндоровський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України звільнено з 04.01.2016 року на підставі п.1ст.40 КЗпП України (а.с.9,т1).

Позивач оспорює законність свого звільнення за скороченням посади, яку він обіймав, посилаючись на те, що адміністрація ДП внесла зміни до штатного розпису штучно, щоби позбавитися нього.

За доводами позивача до часу оголошення наказу № 270-к від 29.12.2015 року про його звільнення, за підписом генерального директора ДП були оголошені накази №108 від 16.06.2015р., №109 від 16.06.2015р., №133 від 03.07.2015р., №124 від 26.10.2015р, №225 від 26.10.2015р., на підставі яких було внесено зміни до штатного розпису, внаслідок чого його було усунуто від виконання обов'язків, які були покладені на нього, шляхом підпорядкування усіх його служб іншому працівнику - начальнику управління технічного забезпечення. Наполягає на тому, що між ним та генеральним директором ДП відбувся особистий конфлікт, коли він став наполягати на змінах в організації виробництва і праці на підприємстві.

Перевіряючи вказані доводи позивача, його представника, заперечення на них представників відповідача та третьої особи, колегія встановила наступне.

Пунктом 1 ст. 40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку змін в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці мається на увазі ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Право власника або уповноваженого ним органу визначити чисельність працівників і штатний розпис щодо підприємств та їх об'єднань закріплено у ч.3 ст.64 Господарського кодексу України. Суд при розгляді спору зобов'язаний перевірити наявність підстав для звільнення, чи мало місце скорочення штату або чисельності працівників. При цьому слід враховувати, що суд не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, оскільки власник має право на свій розсуд вносити зміни в штатний розпис з дотриманням правил, які передбачені Статутом підприємства.

Відповідно до положень Статуту ДП «Куліндоровський КХП» заснований на державній власності та належить до сфери управління Державного агентства резерву України, що діє відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року № 463/2011 «Про положення про державне агентство резерву України» (надалі - уповноважений орган) (п.1.1 Статуту).

Власником (засновником) ДП є держава, яка реалізує свої повноваження власника через уповноважений орган управління - Державне агентство резерву України (п.1.2 Статуту).

Державне підприємство в своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про державний матеріальний резерв», іншими законами України, актами Президента України, Кабінету міністрів України, наказами державного агентства резерву України, нормативно - правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами контролю, а також цим Статутом (п.1.3 Статуту).

Пунктом 7.4 Статуту прописані зобов'язання керівника підприємства - генерального директора ДП «Куліндоровський КХП», який зобов'язаний подавати на погодження до уповноваженого органу управління та затверджувати штатний розпис.

Враховуючи доводи апеляційної скарги представника позивача про незаконність дій адміністрації щодо звільнення, колегія перевірила всі накази, законність яких оспорює позивач, та з'ясувала як ці накази торкаються трудових прав позивача.

Сторона позивача посилалася на те, що всі накази про скорочення чисельності штату працівників та внесення змін до штатного розпису є незаконними, на меті було звільнитися від небажаних працівників.

Вказаний довід спростовується доказами, що зібрані по справі.

Частиною 3 ст. 64 Господарського кодексу України встановлено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Представники відповідача посилалися на те, що зміни до штатного розпису були здійснені відповідно до вимог статті 15 Розділу III Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. №76-III: «Кабінету міністрів України вжити заходи щодо скорочення на 20 відсотків чисельності адміністративно - управлінського складу підприємств державного сектору економіки, скорочення на таких підприємствах кількості легкових автомобілів, припинення придбання меблів, мобільних телефонів, побутової техніки».

В матеріалах справи є лист Голови Держрезерву України (а.с.185-187) де зазначено, що підприємство має право у будь-який час (з дотриманням законодавства про працю) внести зміни до штатного розпису, при потребі ввести або вивести посади, професії, установити доплати (надбавки) тощо.

За матеріалами встановлено, що на підставі наказу №108 від 16.06.2015р. з 16 червня 2015 року введено в дію нову Структуру управління ДП «Куліндоровський КХП» (додаток №1). Відповідно до нового штатного розкладу посада, яку обіймав позивач, а саме посада заступника генерального директора з технічних питань, зберігається. При цьому йому підпорядковуються: ремонтно-будівельна дільниця; ремонтно-механічна дільниця (а.с.18-19,т1).

На підставі наказу №109 від 16 червня 2015р. введено в дію новий штатний розклад з 16 червня 2015р. На підставі наказу №109 з 16 червня 2015р. виключені зі штатного розпису наступні посади: головний механік; головний енергетик; начальник управління з енергозабезпечення; по технічному відділу - інженер з проектно - кошторисної роботи.

Відповідно до п. 2 наказу №109 введена в штатний розклад посада начальника управління технічного забезпечення. Звертається увага, що наказом №109 не виключається зі штатного розкладу посада генерального директора з технічних питань, яку обіймав позивач.

Колегія звертає увагу, що на підставі рішення суду першої інстанції від 02.02.2016р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.03.2016р., було визнано незаконним наказ №109 від 16.06.2015р. внаслідок того, що його було введено в дію на підприємстві без погодження з уповноваженим органом - Державним агентством резерву України. Існування рішення суду, яке є чинним, про визнання незаконним наказу №109 від 16 червня 2015р. не дає підстави для задоволення позову позивача ОСОБА_1 про визнання повторно незаконним вказаного наказу. Тим більш, що жодний пункт наказу №109 не стосується посади, що обіймав позивач.

Наступним наказом, законність якого оспорює позивач, є наказ №133 від 03.07.2015р. (а.с.30,т1). На підставі вказаного наказу були внесені зміни до штатного розпису ДП . За наказом було виключено посади заступника начальника технічного відділу та інженера з комплектації устаткування і матеріалів відділу МТЗ. Введено посаду заступника начальника управління технічного забезпечення. Звернута увага, що жодний пункт вказаного наказу також не стосується посади заступника генерального директора з технічних питань, яку обіймав позивач.

В обгрунтування свої позовних вимог сторона позивача посилалася на те, що незаконність дій адміністрації ДП про внесення змін у штатний розпис, незаконне скорочення посади заступника генерального директора з технічних питань підтверджується Актом службового розслідування, яке проводилося в ДП.

Встановлено, що станом на серпень 2015 року на ДП розглядалося звернення працівника підприємства ОСОБА_3, яке 25.08.2015 року він спрямував на адресу Голови Державного агентства резерву України щодо свого незаконного звільнення з ДП (а.с.37-38,т1).

За наслідками розгляду звернення ОСОБА_3 була проведена перевірка і складено Акт від 18.09.2015 року (а.с.39-43,т1).

В Акті є ВИСНОВКИ: в п. 2 було зазначено, що введення посади начальника управління технічного забезпечення не є доцільним у зв'язку із дублюванням функцій заступника генерального директора з технічних питань.

В пропозиціях генеральному директору ДП «Куліндоровський КХП» запропоновано привести у відповідність структуру та штатний розпис підприємства (вивести зі штатного розпису та структури або посаду заступника генерального директора з технічних питань або посаду начальника управління технічного забезпечення).

На виконання пропозиції, яка викладена в Акті службової перевірки від 18.09.2015 року, генеральний директор ДП «Куліндоровський КХП» 09.10.2015 року звернувся з листом до Голови Державного агентства резерву України щодо виключення посади заступника генерального директора з технічних питань - 1 одиниця. Звернення обгрунтовано тим, що скорочення вказаної посади не призведе до погіршення управлінням підприємства, дозволить зменшити фонд оплати по підприємству (а.с.47,т1).

Подальші дії адміністрації ДП свідчать, що адміністрація виконала зауваження та пропозиції, що викладені в Акті.

Наступним наказом, який оспорює позивач, є наказ №224 від 26.10.2015 року, за яким у зв'язку зі змінами в штатному розписі, для вдосконалення процесу управління технічними службами на підприємстві та з метою впорядкування структури управління підприємством з 26.10.2015 року введено в дію нову структуру управління ДП «Куліндоровський КХП». За додатком №1 до вказаного наказу в структурі управління відсутня посада заступника генерального директора з технічних питань, яку обіймав позивач ОСОБА_1 (а.с.48,т1).

На підставі наказу №225 від 26.10.2015 року на виконання пропозицій, викладених в Акті від 18.09.2015 року за наслідками службового розслідування, вирішено виключити зі штатного розпису посаду заступника генерального директора з технічних питань (а.с.50). До вказаного наказу №225 додано штатний розпис, відповідно до якого посада заступника генерального директора з технічних питань виключена (а.с.51-55,т1).

Новий штатний розпис, в якому відсутня посада, яку обіймав позивач, 23.10.2015 року був затверджений керівником державного резерву України, що відповідало вимогам пункту 7.4 Статуту ДП, яким предписано, що генеральний директор ДП «Куліндоровський КХП» зобов'язаний подавати на погодження до уповноваженого органу управління та затверджувати штатний розпис.

З наказом №224 від 26.10.2015 року позивач був ознайомлений, що ним не спростовується. На а.с.5 є лист, який був направлений на адресу ОСОБА_1 26.10.2015 року з повідомленням про наступне вивільнення у зв'язку зі скороченням його посади. Таким чином, адміністрація ДП виконала вимоги ст.49-2 КЗпП України і за два місяці попередила позивача про майбутнє вивільнення.

На підставі наказу №270-к від 29.12.2015 року позивач ОСОБА_1 був звільнений з 04.01.2016 року у зв'язку зі скороченням штату за п. 1ст. 40 КЗпПУкраїни з виплатою суми, що передбачено ст. 44 (а.с.56). Безпосередньо перед звільненням позивача на підставі наказу №270-к від 29. 12.2015 року Державне агентство резерву України листом від 25.12.2015 року надало згоду на його звільнення (а.с.57,т1).

Лише після звільнення позивача за наказом №270 від 29.12.2015 року на підставі наказу №268 від 31.12.2015 року, законність якого позивач не оспорює, з січня 2016 року була введена нова структура управління ДП «Куліндоровський КХП» з додатком №1, в якому відсутня у зв'язку зі скороченням посада заступника генерального директора з технічних питань (а.с.90-91).

Давши оцінку матеріалам справи, доказам, які надавалися сторонами, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції і вважє, що звільнення позивача за скороченням посади, яку він обіймав, проведено відповідно до вимог діючого трудового законодавства.

Суд не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, оскільки власник має право на свій розсуд вносити зміни в штатний розпис з дотриманням правил, які передбачені Законами, Статутом підприємства.

Адміністрація ДП дійшла висновку про доцільність скорочення посади заступника генерального директора підприємства з технічних питань. Вказане питання було узгоджено з уповноваженим органом - Державним агентством резерву України. Позивач за два місяці був повідомлений про наступне вивільнення. В день звільнення з ним був проведений повний розрахунок відповідно до вимог ст. 116,44 КЗпП України, нараховано через установу Банку 30904грн. (відомість №44 від 29.12.2015 року).

Сторона позивача посилалася на те, що йому не було запропоновано іншу роботу.

Вказане спростовується матеріалами справи. На підставі листа, який був направлений ОСОБА_1 26.10.2015 року, з повідомленням про майбутнє вивільнення у зв'язку зі скороченням посади, позивачу були запропоновані технічні посади. Як пояснював представник ДП, на вказаний лист та на посади, які були пропоновані, позивач ОСОБА_1 не відреагував, залишив поза межами своєї уваги.

Представник позивача посилався на те, що заступнику директора з технічних питань були запропоновані посади за нижчим рівнем, що є неприпустимим, є порушенням трудових прав позивача.

Колегія з вказаним доводом представника позивача не погоджується.

Посада заступника генерального директора з технічних питань за рішенням адміністрації ДП скорочувалася, ОСОБА_1 були запропоновані технічні посади. Між тим, адміністрація ДП, яка шляхом скорочення штату працівників, мала мету знизити витрати підприємства шляхом скорочення чисельності адміністративно-управлінського персоналу, не зобов'язана вирішувати питання працевлаштування вивільненого працівника.

Сторона позивача посилалася на те, що між генеральним директором ДП та ОСОБА_1, який обіймав посаду заступника генерального директора з технічних питань, виник особистий конфлікт. Вказане спростовується доказами, що зібрані у справі.

З'ясовано, що у безпосередньому підпорядкуванні позивача ОСОБА_1 була ОСОБА_4, начальник технічного відділу, вони перебували у близьких стосунках. При цьому, відповідно до своїх посадових зобов'язань ними спільно вирішувалися питання укладання угод з підрядниками щодо проведення поточних та капітальних ремонтів, здійснення контролю за фінансуванням, розрахунків з контрагентами підприємства, що є недопустимим, враховуючи положення Закону України «Про запобігання корупції», але доказів про наявність особистого конфлікту між керівниками стороною позивача не надано.

В ході розгляду справи представник відповідача надав інформацію про те, що внаслідок скорочення посади, яку обіймав позивач, зменшився фонд оплати праці по підприємству, що вплинуло позитивно на фінансові показники в роботі ДП «Куліндоровський КХП». Аналізуючи вказаний довід колегія звернула увагу, що за витягом з офіційного сайту Державного агентства резерву України від 29.01.2016 року зазначено, що ДП «Куліндоровський КХП» було відзначено за «найкращий фінансовий результат за 2015 рік».

Вказаний довід не має переважного значення.

Власником (засновником) ДП є держава, яка реалізує свої повноваження власника через уповноважений орган управління - Державне агентство резерву України. Власнику або уповноваженому ним органу надано право визначити чисельність працівників, враховуючи вимоги часу та економічні умови.

Колегія вважає, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги перевірені та їм надана оцінка, тому апеляційна скарга відхиляється, рішення місцевого суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п1,308,315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1, адвоката Карпова І.О. відхилити, рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 30.11.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Куліндоровський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України, третя особа- генеральний директор ДП «Куліндоровський комбінат хлібопрподуктів», про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков

.