Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

30 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 5 цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що позивач - ОСОБА_1 являється власницею частини будинку АДРЕСА_1, згідно договору дарування. ЇЇ дочка ОСОБА_2 зі своїм чоловіком ОСОБА_3 та дітьми: сином ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_5 також, зареєстровані в даному будинку. 18.06.2016 року дочка позивача з відповідачем по справі ОСОБА_3 розірвали шлюб. В даному будинку на сьогоднішній день проживає позивач зі своєю дочкою ОСОБА_2 та онуками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а з жовтня 2015 року, відповідач не проживає у зазначеному житловому приміщенні, забрав свої особисті речі, добровільно залишив житло, не приймає участі в утриманні житла, реєстрація відповідача в помешканні позивача перешкоджає їй оформити субсидію, а тому позивачі просять суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування будинком.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач до суду не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

На підставі ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку позивачів, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи.

Заслухавши пояснення позивачів, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_1 являється власником частини будинку АДРЕСА_1, згідно договору дарування від 06.03.1999 року.

Згідно довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради № 6014 від 08.12.2016 року в зазначеній квартирі зареєстровані - позивач ОСОБА_1 з 28.10.2004р., ОСОБА_2 з 28.05.2002 р., ОСОБА_6, 18.08.2011 р., ОСОБА_5 з 10.10.2010 р., ОСОБА_3 з 21.01.2010 р.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що її бувший зять ОСОБА_3 не проживає в будинку АДРЕСА_1 з жовтня 2015 року, забрав свої особисті речі, не підтримує ніяких відносин з її дочкою, шлюб між ними розірвано. Реєстрація відповідача в квартирі спричиняє додаткові витрати і перешкоджає оформленню субсидії. Відповідач ніколи не утримував житло, не надавав кошти на комунальні платежі.

Відсутність відповідача за зареєстрованим місцем проживання підтверджується, також, висновком Білоцерківського відділу поліції №2 ГУНП в Київській області від 15.12.2016 року, щодо факту не проживання відповідача ОСОБА_3 за місцем реєстрації по б-у Олександрійський, 91 кв.2, рішенням про розірвання шлюбу позивача ОСОБА_2 з відповідачем.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, яка є сусідкою позивачів, вказала, що знає сімю більше 7 років, в даний час з позивачами відповідач ОСОБА_3 не проживає. Свідок думала, що він виїхав на заробітки, але рік тому зустріла ОСОБА_3 в місті, гуляв з іншою жінкою. В помешканні позивача ОСОБА_1 свідок не зустрічала відповідача з осені 2015 року.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

По справі встановлено, що позивач є власником частини зазначеного будинку, відповідач був зареєстрований в будинку, як зять позивача ОСОБА_1, а не проживає у вказаному житлі більше року. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірним будинком, суду не надано. Вдповідач жодних заперечень на позовну заяву не надав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проаналізувавши надані суду докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному будинку більше року, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню помешкання, а тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Доказів які б спростовували зазначене не надано.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з ОСОБА_3 на корсить ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 317,391,405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя ОСОБА_8