Справа № 761/8861/17
Провадження № 2/761/4230/2017
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Айбокс», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

15.03.2017 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Айбокс», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою від 17.03.2017 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви не відповідають вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), а саме: до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду позову майнового характеру, проведеного виходячи з ціни позову.

На виконання вимог вказаної ухвали, яку представник позивача отримав 21.03.2017 року, останнім через канцелярію суду було надано повторне клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивовано важким фінансовим становищем позивача та відсутністю можливості сплатити судовий збір.

Поряд з цим, позивач вказує, що має можливість сплатити судовий збір у розмірі 400 грн. за рахунок економії споживання електроенергії у кооперативі.

Так, відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Так, відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.29 своєї постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року за №10, відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, виходячи з системного аналізу вищенаведених норм законодавства, можна дійти висновку, що відстрочення, розстрочення або звільнення особи від сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається, виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, а також доказів, які це підтверджують.

Водночас, посилання представника позивача на довідку Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо неплатоспроможності позивача не є доказом важкого майнового стану позивача, який би свідчив про його неспроможність сплати судовий збір за подання даної заяви.

Відтак, на підставі наведеного, суд вважає, що потворне клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно положень ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Відтак, враховуючи те, що вимоги щодо усунення недоліків, зазначені в ухвалі від 17.03.2017 року, позивачем не виконано, а можливість повторного залишення позовної заяви без руху не передбачена ЦПК України, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 119, 121, 209, 210, 235 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні потворного клопотання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Айбокс», про стягнення заборгованості за кредитним договором - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: