АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/666/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Рієлт Буд», ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права на грошові кошти, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг», товариство з обмеженою відповідальністю «Рієлт Буд», ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права на грошові кошти та стягнення коштів, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю «Рієлт Буд», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права на кошти та вилучення їх з банківського сейфу, за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» та ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з цим позовом до відповідачів, вказував, що 27 вересня 2012 року між ТОВ „Торгівельно-комерційна фірма „Хмельницький центральний універмаг в особі директора ОСОБА_2 та ТОВ „Рієлт Буд, від імені якого діяв він як директор, було укладено угоду про основні напрямки співробітництва щодо реалізації інвестиційного проекту, метою якої було придбання ТОВ „Рієлт Буд 100% частки у статутному капіталі ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг.

На виконання умов вказаної угоди того ж дня між вказаними підприємствами в особі директорів було укладено договір доручення, відповідно до якого ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг надало повноваження ТОВ „Рієлт Буд, зокрема, здійснювати заходи, направлені на пошук осіб, бажаючих взяти участь у здійсненні ремонтних робіт та реконструкції нежитлового приміщення довірителя та придбанні обєкта.

25 лютого 2013 року між ТОВ „Рієлт Буд в особі директора ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була укладена угода щодо залучення його в якості інвестора по здійсненню цих ремонтних робіт та/або придбанню обєкта або часток учасників ТОВ „Торгівельно-комерційна фірма „Хмельницький центральний універмаг.

26 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1І та ПАТ „Укрсоцбанк в особі Хмельницького відділення було укладено договір №5657 про надання в оренду індивідуального сейфу №196, який розташований у сховищі для індивідуальних сейфів приміщення банку за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 34 з терміном дії до 26.07.2013 року, який за додатковою угодою №1 був пролонгований до 28.10. 2013 року включно.

30.04.2013 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, з одного боку та з учасниками ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма» Хмельницький центральний універмаг», з другого боку, були підписані 72 попередніх договори купівлі-продажу часток товариства, згоду на підписання яких давали подружжя учасників Товариства. Тоді ж, 30.04.2013 року, ОСОБА_3 по розписці передав ОСОБА_1 62000 доларів США, які останній згідно розписки зобов'язувався помістити до банківського сейфу, не використовуючи на власний розсуд без відома ОСОБА_3

30.04.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склали акт, яким зафіксували поміщення в банківський сейф 62000 дол. США та ряд документів щодо придбання часток учасників ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг.

Товариство „Хмельницький центральний універмаг не виконало взятих на себе зобовязань, усі угоди з інвесторами було розірвано, і тому ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 про повернення даних коштів, однак він, ОСОБА_1, не в змозі їх повернути через неможливість одноосібного доступу до сейфу.

З врахуванням неодноразових уточнень позову, остаточно просив суд визнати за ним право на 62000 дол. США, які були поміщенні в індивідуальний банківський сейф №196, відповідно до умов договору № 5657 з Хмельницьким відділенням ПАТ «Укрсоцбанк».

В листопаді 2013 року ОСОБА_2, звертаючись з позовом до відповідачів, вказував, що відповідно до угоди від 27.09.2012 року між ТОВ «ТКФ «Хмельницький центральний Універмаг», від імені якої діяв позивач, та ТОВ «Рієлт Буд», від імені якої діяв ОСОБА_1, ТОВ «Рієл Буд» мало надати ТОВ «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний Універмаг» завдаток у розмірі 25%, а саме 1 125 000 дол. США, однак дана умова в повному обсязі не виконана. Лише в квітні 2013 року ОСОБА_1, діючи від імені ТОВ «Рієлт Буд», передав Товариству частину завдатку 62000 дол. США. Після відмови ТОВ «Рієлт Буд» та особисто ОСОБА_1, ОСОБА_3 від укладення основних договорів та невиконання інших договірних зобовязань, сума внесеного завдатку підлягає поверненню у власність ЦУМа. Оскільки на цей час кошти 62000 дол. США вже передані ОСОБА_1, позивач остаточно просив суд визнати за ним право на ці грошові кошти - 62000 доларів США для подальшої передачі Товариству «Хмельницький центральний універмаг» та стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» на його користь 62000 доларів США для подальшої передачі Товариству «Хмельницький центральний універмаг».

В грудні 2013 року ТОВ «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний Універмаг» звернулося до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що за рішенням зборів учасників Товариства 25.09.2013 року зобовязано ОСОБА_2 вилучити з банківського сейфу та передати учасникам Товариства попередні договори від 30.04.2013 р., передати Товариству протокол загальних зборів учасників від 30.04.2013 року., передати в касу Товариства кошти в сумі 500000 грн., що є власністю Товариства відповідно до умов угоди про основні напрямки співробітництва щодо реалізації інвестиційного проекту від 27.09.2012 року. Всупереч рішенню загальних зборів документи та кошти не повернуті. Відповідачі порушили умови договору, не уклавши основні договори купівлі продажу, тому 62000 дол. США, що є завдатком за придбання часток учасників товариства, мають перейти у власність Товариства.

В порядку повороту виконання рішення суду, просило стягнути з ОСОБА_1 62000 доларів США як безпідставно отримані з індивідуального сейфу Хмельницького відділення ПАТ «Укрсоцбанк» та повернути вказані кошти до цього ж сейфу.

Тому просило визнати з товариством право на 62000 дол.США та вилучити їх на користь ТОВ «Торговельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг» з банківського сейфу Хмельницького відділення ПАТ «Укрсоцбанк».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право на 62000 доларів США, які були поміщені в індивідуальний банківський сейф № 196, відповідно до умов Договору № 5657 з Хмельницьким відділенням ПАТ «Укрсоцбанк».

В частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права на грошові кошти у сумі 62000 доларів США для подальшої передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» та солідарного стягнення з ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на його користь грошових коштів у сумі 62000 доларів США, які були поміщені до банківського сейфу № 196 ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_1 на підставі Договору № 5657 про надання в оренду індивідуального сейфу для зберігання цінностей від 26 березня 2013 року, для подальшої передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгівельно- комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг», відмовлено.

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг» про застосування повороту виконання рішення суду, відмовити.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» про визнання права на 62 000 доларів США за Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-комерційна фірма» Хмельницький центральний універмаг», вилучення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» з банківського сейфу 62 000 доларів США відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» просить скасувати рішення суду як необґрунтоване, незаконне та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позов в повному обсязі. На думку апелянта, суд не врахував, що цільовим призначенням коштів в сумі 62000 дол. США, виходячи з розписки, було придбання часток учасників статутного капіталу Товариства. Висновок суду, що ОСОБА_1 діяв як фізична особа, не відповідає дійсності. Як вбачається з ухвали ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.10.2015 року, як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 діяли як керівники підприємств. Договір оренди банківського сейфу не міг бути укладений між фізичною, юридичною особою та банком, проте ці обставини судом першої інстанції до уваги не взяв. На думку апелянта, спірні кошти 62000 дол. США були передані ОСОБА_1 саме як завдаток по угоді про основні напрямки співробітництва щодо реалізації інвестиційного проекту від 27.09.2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як необґрунтоване, незаконне та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов та позовні вимоги ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг», в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, також задовольнити клопотання ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» про застосування повороту виконання рішення суду. Висновки суду першої інстанції про наявність у ОСОБА_1 права на спірні кошти не відповідають обставинам справи, оскільки за змістом розписки ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 кошти та уповноважив його лише помістити їх до банківського сейфу без права розпорядження ними у інший спосіб. Судом першої інстанції не враховано, що грошові кошти в сумі 62000 дол. США були поміщенні до банківського сейфу у процесі виконання угоди про основні напрямки співробітництва щодо реалізації інвестиційного проекту від 27.09.2012 року та правочинів, укладених на її підставі. Жодних доказів про існування між сторонами будь-яких інших правовідносин, ніж на підставі Угоди, судом здобуто не було. Кожна сторона підтвердила, що діяла на виконання домовленості про відчуження/придбання часток, передбаченої саме цим правочином. Тому висновок суду про поміщення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірних коштів до банківського сейфу не у правовідносинах, що склались в результаті виконання ними Угоди, не відповідає обставинам справи. На думку апелянта, хибними є висновки суду про те, що акт від 30.04.2013 року не містить відомостей про те, що кошти передавались ОСОБА_1 в якості завдатку, а ОСОБА_1 діяв від власного імені.

В засіданні апеляційного суду представник апелянтів підтримали свої апеляційні скарги, представник ТОВ «ТКФ «Хмельницький центральний універмаг» просив відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2 як безпідставну.

Представник позивача та третьої особи просив відхилити апеляційні скарги як безпідставні.

Відповідно до ст. 309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі зясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим оспорюване рішення підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення.

Так, встановлено, що 27 вересня 2012 року між ТОВ „Торгівельно-комерційна фірма „Хмельницький центральний універмаг в особі директора ОСОБА_2 та ТОВ „Рієлт Буд, від імені якого діяв ОСОБА_1 як директор, укладено угоду про основні напрямки співробітництва щодо реалізації інвестиційного проекту.

Метою реалізації угоди для ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг було отримання спільно всіма учасниками Товариства за результатами відчуження об'єкта або відчуження 100% корпоративних прав грошових коштів у сумі 4 500 000 дол. США, а для TOB «Рієлт Буд» - отримання ним або визначеною ним особою права власності на обєкт або через набуття права власності на 100% частки у статутному капіталі TOB «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» (пункт 2.2 Угоди).

На виконання умов цієї угоди 27.09.2012 року між цими підприємствами в укладено договір доручення, за яким ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг надало повноваження ТОВ „Рієлт Буд, зокрема, здійснювати заходи, направлені на пошук осіб, бажаючих взяти участь у здійсненні ремонтних робіт та реконструкції нежитлового приміщення довірителя та придбанні цього обєкта.

25 лютого 2013 року між ТОВ „Рієлт Буд в особі директора ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була укладена угода щодо залучення його в якості інвестора по здійсненню цих ремонтних робіт та/або придбанню обєкта або часток учасників ТОВ „Торгівельно-комерційна фірма „Хмельницький центральний універмаг.

26 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з однієї сторони, та ПАТ „Укрсоцбанк в особі Хмельницького відділення, з іншої сторони, було укладено договір №5657 про надання в оренду індивідуального сейфу №196, який розташований у сховищі для індивідуальних сейфів приміщення банку за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 34 з терміном дії до 26.07.2013 року, який за додатковою угодою №1 був пролонгований до 28.10. 2013 року включно.

Рішенням зборів засновників ТОВ «ТКФ «Хмельницький ЦУМ» від 30.04.2013 р. (протокол № 1) надано згоду на продаж часток в майні Товариства та підписання попередніх договорів купівлі-продажу. При цьому засновники відмовляються від переважного права придбання часток інших засновників, які вирішили її продати.

30.04.2013 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, з одного боку та з учасниками ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма» Хмельницький центральний універмаг», з другого боку, були підписані 72 попередніх договори купівлі-продажу часток товариства, згоду на підписання яких давали подружжя учасників Товариства.

Тоді ж, 30.04.2013 року, ОСОБА_3 по розписці передав ОСОБА_1 62000 доларів США, які в майбутньому будуть використані для розрахунку по купівлі часток. ОСОБА_1 згідно розписки зобов'язувався помістити ці кошти до банківського сейфу, не використовуючи на власний розсуд без відома ОСОБА_3

30.04.2013 року ОСОБА_2, що представляв ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг та його учасників, та ОСОБА_1 склали акт, яким зафіксували поміщення в банківський сейф 62000 дол. США та ряд документів щодо придбання часток учасників ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг.

В порядку виконання ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 26.03.2015 року за заявою ОСОБА_1 12.05.2015 року здійснено відкриття індивідуального сейфу N 196, що знаходиться в приміщенні Хмельницького відділення №880 ПАТ «Укрсоцбанк», виявлені грошові кошти в сумі 62 000 доларів США на виконання рішення суду апеляційної інстанції передано ОСОБА_1

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Відмовляючи у позовах ОСОБА_2 та ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності тієї обставини, що спірні кошти 62000 доларів США є сплаченим завдатком за угодою про основні напрямки співробітництва від 27.09.2012 року, а відтак права на ці кошти позивачі не мають.

Доводи апеляційних скарг не спростовують наведених висновків суду.

Так, за змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

За ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Відповідно до акта від 30.04.2013 р., складеного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як представником ТОВ «Торгівельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг» і його учасників, у зв'язку з рішенням учасників цього Товариства продати свої частки ОСОБА_1, ОСОБА_3, що оформлено протоколом загальних зборів учасників Товариства № 1 від 30.04.2013 року та у зв'язку з укладенням між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та учасниками Товариства Попередніх договорів, а також у зв'язку із наданням авансу на придбання часток Учасників Товариства у сумі 62 000 доларів США, сторони вирішили помістити до банківського сейфу у відділенні банку «Укрсоцбанк», розташованому у м. Хмельницький, вул. Соборна, 34, грошові кошти в сумі 62 000 доларів США та документи.

За змістом пунктів 1.4, 1.5 цього акта сторони домовилися, що поміщений у сейфі аванс під час оформлення основних договорів купівлі продажу використовується для розрахунку із учасниками Товариства. У випадку відмови учасників, які у сукупності володіють часткою у розмірі понад 25 % у статутному капіталі Товариства від укладення основного договору купівлі продажу, аванс в сумі 62000 дол. США повертається в повному обсязі.

Отже, зі змісту цього акта не вбачається, що спірні кошти видаються кредиторові ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг боржником ТОВ „Рієлт Буд у рахунок належних з нього за угодою від 27.09.2012 року платежів, на підтвердження цього зобов'язання і на забезпечення його виконання, тобто, є завдатком за цією угодою.

За змістом наданої 30.04.2013 року ОСОБА_1 розписки ОСОБА_3 на підтвердження отримання від нього 62000 доларів США, ці кошти в майбутньому будуть використані для розрахунку по купівлі часток. При цьому ОСОБА_1 згідно розписки має єдине повноваження щодо цих коштів - помістити їх до банківського сейфу, не використовуючи на власний розсуд без відома ОСОБА_3

Зміст наведених документів цілком підтверджує позицію ОСОБА_1, що спірні кошти були покладені в банківський сейф з метою підтвердження його платоспроможності та в якості гарантії подальших розрахунків із учасниками товариства на підставі укладених з ними попередніх договорів.

Крім того, пунктом 4.8 угоди про співробітництво від 27.09.2012 року визначено, що у разі готовності ТОВ «Рієлт Буд» до подальшої реалізації угоди, сторони діють наступним чином: на забезпечення виконання зобовязань щодо придбання 100% корпоративних прав Товариства або обєкта та на підтвердження своєї фінансової спроможності виконати зобовязання щодо сплати вартості обєкту, ТОВ «Рієлт Буд» надає ТОВ «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» або учасникам завдаток у розмірі 25 % від 4 500 000 дол. США. Форма та спосіб надання завдатку визначається попередніми договорами купівлі продажу часток у статутному капіталі Товариства, які будуть укладені із учасниками Товариства після проведення сторонами переговорів, обумовленими п.п. 4.6, 4.7 цієї угоди, якщо інша форма та спосіб не буде обумовлена сторонами під час переговорів.

Встановлено, що попередні договори купівліпродажу часток у статутному капіталі Товариства, укладені із учасниками Товариства не містять умов щодо форми та способу надання завдатку.

Матеріали справи не містять даних про те, що інша форма та спосіб надання завдатку була обумовлена сторонами під час переговорів, а надалі дотримана ними.

Крім того, зобовязання за угодою про основні напрямки співробітництва від 27.09.2012 року, в тому числі й щодо передачі завдатку за угодою, виникли між ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг та ТОВ „Рієлт Буд, а отже, з очевидністю товариство „Рієлт Буд мало б відповідати за вимогою про визнання права на грошові кошти, що є завдатком.

Проте ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг не заявляло позовні вимоги до вказаної юридичної особи, вона не залучена в якості відповідача до участі у справі.

В свою чергу апелянт ОСОБА_2 на час ухвалення оспорюваного рішення у справі не був керівником ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг, і як фізична особа не має жодних прав на спірні кошти, що не заперечує його представник. При цьому товариство не уповноважувало його заявляти вимоги про визнання за ним права на 62000 доларів США для подальшої передачі Товариству «Хмельницький центральний універмаг».

Наведене цілком підтверджує відсутність підстав для задоволення позовів ОСОБА_2 та ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг та спростовує доводи їх апеляційних скарг.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові ОСОБА_2 та ТОВ „ТКФ „Хмельницький центральний універмаг ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Разом з тим, при вирішенні позову ОСОБА_1 про визнання за ним права на ті ж кошти суд припустився помилки.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що спірні кошти є авансом, а тому внаслідок неукладення основних договорів купівлі продажу часток право на 62000 дол. США слід визнати за ОСОБА_1

Проте з таким висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

За змістом ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України судовому захисту підлягає наявне цивільне право особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Заявляючи вимогу про визнання права на спірні кошти, ОСОБА_1 не уточнив, яким саме правом на кошти (власності, користування тощо) він володіє і яке саме цивільне право на кошти він просить визнати за ним.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 ствердив, що фактично останній має право на отримання вказаних коштів, оскільки саме ним вони поміщені в банківський сейф. При цьому спірні кошти належали не ОСОБА_1, а ОСОБА_3, який в свою чергу позичив їх у ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В порядку виконання ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 26.03.2015 року 62 000 доларів США з банківського сейфу вже передано ОСОБА_1 12.05.2015 року.

При цьому за змістом уточненої позовної заяви ОСОБА_1 від 29.07.2016 року (а.с.124, т.6) після видачі з банківського сейфу 62000 доларів США були передані ним ОСОБА_3, який в свою чергу повернув кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким вони були присуджені за рішеннями Хмельницького міськрайонного суду від 14.03.2014 року, 18.03.2014 року.

Отже, в цій заяві ОСОБА_1 фактично визнав відсутність у нього будь-якого права на спірні кошти.

Ця обставина підтверджуться також і змістом розписки ОСОБА_1 від 30.04.2013 року на підтвердження отримання від ОСОБА_3 62000 доларів США, за якою ОСОБА_1 уповноважений лише помістити їх до банківського сейфу, не використовуючи на власний розсуд без відома ОСОБА_3

Наведене свідчить про відсутність фактичних і правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1

За таких обставин рішення суду в частині визнання за ОСОБА_1 права на грошові кошти слід скасувати, в позові ОСОБА_1 про визнання права на грошові кошти відмовити. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг», ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2017 року в частині визнання за ОСОБА_1 права на грошові кошти скасувати.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рієлт Буд», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права на грошові кошти, - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Суддя: /підпис/

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_6 Провадження № 22-ц/792/666/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 59