Справа № 486/751/16-ц
Провадження № 2/486/27/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.,

при секретарі Архіповій К.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №140.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 05 липня 2002 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку Дарію, ІНФОРМАЦІЯ_3. Сімейне життя у неї з відповідачем не склалося. Останній час вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя. Просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

В судове засідання позивач не зявилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище «Добровольська». На примирення не згодна.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити, оскільки наданий судом строк для примирення не мав позитивних наслідків.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки бажає спілкуватися з їх неповнолітніми дітьми, а позивач чинить йому перешкоди. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Під час розгляду справи по суті встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 05 липня 2002 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділі реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №140, про що свідчить свідоцтво про одруження (а. с. № 3).

Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку Дарію, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. № 4-6).

Шлюбне життя подружжя не склалося. Останній час вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя. Наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав, сторонами не було здійснено будь-яких заходів для збереження сімї.

Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим.

Твердження відповідача про можливість збереження сімї заради спілкування з дітьми, на думку суду, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Розірвання шлюбу між батьками не звільняє їх від виконання обовязків стосовно дитини.

Інших обставин, які перешкоджали б розірванню шлюбу судом не встановлено.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно вищевказаної заяви позивача, вона виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем «Добровольська».

Що стосується доводів відповідача, які покладені в основу його правової позиції, що стали причиною не визнання позову, то до таких суд відноситься критично, оскільки всі спірні питання, які стосуються усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, вирішуються у визначений Законом спосіб, тобто і в судовому порядку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 гривень, сплаченого останньою при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1).

Керуючись ст. 110 СК України, ст. ст.3,10,11,57,60,179,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 05 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №140.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити шлюбне прізвище ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551,20 гривень (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_6