Справа № 182/351/17
Провадження № 2/0182/1622/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.02.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Нікополя в особі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини. 30 серпня 2004 року помер її син ОСОБА_2, який до дня смерті мешкав за адресою: м.Нікополь, вул.Павлоградська, буд.50. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку з господарськими побудовами, загальною площею 54,7 кв.м., житловою площею 33,41 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Нікополь, вул.Павлоградська, буд.50, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.1973 року за № 573. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіту не склав. Після його смерті спадщину прийняла вона, оскільки постійно проживала (була зареєстрована) із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявляла про відмову від спадщини. На день смерті спадкодавця, крім неї, інших спадкоємців у померлого не має. Для оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, у його видачі їй було відмовлено в звязку з тим, що нею пропущено строк для прийняття спадщини (лист нотаріальної контори від 10.04.2008 року). Для вирішення цього питання державною нотаріальною конторою їй рекомендовано звернутися до суду. На момент смерті свого сина ОСОБА_2 вона мешкала та була зареєстрована разом з ним, а тому фактично прийняла спадщину в порядку статті 1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого сина. Окрім неї, інших спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом у нього не має. На даний час вона не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку.

В судове засідання сторони не прибули, надали до суду заяви, в яких просять справу розглянути в свою відсутність, позивач позов підтримав і на задоволенні позову наполягав, представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 30.08.2004 року помер син позивачки ОСОБА_2 (а.с.7-8), який до дня смерті мешкав за адресою: м.Нікополь, вул.Павлоградська, буд.50. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку з господарськими побудовами, загальною площею 54,7 кв.м., житловою площею 33,41 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Нікополь, вул.Павлоградська, буд.50, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.1973 року за № 573 (а.с.9, 15-16). На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіту не склав. Після його смерті спадщину фактично прийняла позивачка, оскільки постійно проживала (була зареєстрована) із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.14) та не заявляла про відмову від спадщини. Для оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, у його видачі їй було відмовлено в звязку з тим, що нею пропущено строк для прийняття спадщини (а.с.13). Для вирішення цього питання державною нотаріальною конторою позивачці рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до відповіді нотаріальної контори, інформація в Спадковому реєстрі стосовно можливих спадкоємців, відсутня (а.с.30-32).

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі і визнати за позивачкою право власності на спадщину після смерті її сина.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку житлового будинку з господарськими побудовами, яка складається з житлового будинку (літ.„А), загальною площею 54,7 кв.м., та житловою площею 33,4 кв.м.; сараю (літ.„Б); підвалу (літ.„бпд); вбиральні (літ.„В); сараю (літ.„Е); сараю (літ.„Д); спорудження № 1, 2, 4, 5, I, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця Павлоградська, будинок 50, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_2, померлого 30 серпня 2004 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_3