АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1319/17 Справа № 183/175/16 Головуючий у 1 й інстанції - Майна Г. Є. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участі секретаря: Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року

по справі за позовомОмельницької ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною інформації та її спростування, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просила визнати недостовірною інформацію, що була поширена особисто відповідачем у відеоматеріалі "ІНФОРМАЦІЯ_1": "Інвентаризація землі була не для того, щоб вони установили вільні землі, а пряма вказівка знайти 20 тисяч вільних земель в Новомосковському районі. Ця цифра озвучена була і обговорювалась в колуарах Держземагентства, тому що реєстратори знали, що таких земель не має і не може бути, а де їх брати тому і вилучалися землі, фактично не вилучалися - забиралися, грязно забиралися фермерські землі, бо не було ж 20 тисяч гектар, туди ж попалося більше 20 людських ще паїв.

Саме ОСОБА_6 привів ОСОБА_7 до нас в земельні ресурси, це його протеже. Я підходила до ОСОБА_7 пояснила, чтоэто не Ваше дело, або мовчки складе руки, дивиться і мовчить, не відповідає.

В реєстраційну службу без витяга Держземагентства не може жодний документ піти тому, що тільки Держземагентство погоджує проект відводу землі, а я думаю ОСОБА_3 розповість, хто їй давав вказівки і як вона робила це, тому що вона розпочинала це ще в 13 році при каденції, коли працював ОСОБА_6 в обласній адміністрації і шукати там не треба виновних, їх уже сьогодні надо позбавляти депутатської недоторканості пана ОСОБА_6 і притягувати до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за інвентаризацію землі, яку вони зробили і вилучили ці землі у людей і зробили як державні землі.

20 тисяч гектар, їх украли у людей, навіщо було вилучати у людей, вкрасти і зробить землі запасу, державні землі", та зобов'язати відповідача особисто спростувати розповсюджену ним недостовірну інформацію шляхом розміщення в Газеті "Новомосковська правда" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, 12, свідоцтво про реєстрацію друкованого засобу масової інформації ДП № 62 від 13 грудня 1993 року) оголошення із резолютивною частиною рішення по цій справі. А також позивач просила стягнути з відповідача на свою користь 90 000 грн. у відшкодування моральної шкодита судові витрати /а.с.1-5/.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено /а.с.102-105/.

З таким рішенням не погодилась позивач, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі /а.с.112-115/.

Судом першої інстанції встановлено, що в мережі Інтернет на веб-сайті https://www.youtube.com/ розміщений відеоматеріал "ІНФОРМАЦІЯ_1", який є вільним та доступним для перегляду за посиланням АДРЕСА_1.

Звертаючись з позовною заявою, позивач посилалась на те, що на момент подачі позову цей відеоматеріал на вказаному веб-сайті мав 1437 переглядів.

Зазначений відеоматеріал містить інформацію, а саме, пряма мова:

07 хв. 38 сек. "Інвентаризація землі була не для того, щоб вони установили вільні землі, а пряма вказівка знайти 20 тисяч вільних земель в Новомосковському районі. Ця цифра озвучена була і обговорювалась в колуарахДержземагентства, тому що реєстратори знали, що таких земель не має і не може бути, а де їх брати тому і вилучалися землі, фактично не вилучалися - забиралися, грязно забиралися фермерські землі, бо не було ж 20 тисяч гектар, туди ж попалося більше 20 людських ще паїв".

08 хв. 50 сек. "Саме ОСОБА_6 привів ОСОБА_7 до нас в земельні ресурси, це його протеже. Я підходила до ОСОБА_7 пояснила, чтоэто не Ваше дело, або мовчки складе руки, дивиться і мовчить, не відповідає".

09 хв. 47 сек. "В реєстраційну службу без витяга Держземагентства не може жодний документ піти тому, що тільки Держземагентство погоджує проект відводу землі, а я думаю ОСОБА_3 розповість, хто їй давав вказівки і як вона робила це, тому що вона розпочинала це ще в 13 році при каденції, коли працював ОСОБА_6 в обласній адміністрації і шукати там не треба виновних, їх уже сьогодні надо позбавляти депутатської недоторканості пана ОСОБА_6 і притягувати до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за інвентаризацію землі, яку вони зробили і вилучили ці землі у людей і зробили як державні землі".

11 хв. 00 сек. "20 тисяч гектар, їх украли у людей, навіщо було вилучати у людей, вкрасти і зробить землі запасу, державні землі".

Позивач вважає зазначену інформацію недостовірною та такою, що порочить її честь, гідність та ділову репутацію, що було підставою для звернення її до суду.

У справі було проведено комплексну судову лінгвістичну експертизу та судову криміналістичну експертизу матеріалів та засобів відео,- звукозапису й експертним висновком № 4706/4749 від 22.06.2016 року, зокрема, встановлено, що висловлювання, які зафіксовані на досліджених фрагментах відеофонограми містять інформацію, виражену як у формі тверджень про факти, так і в формі оціночних суджень, висловлювання не містять слів та виразів образливого характеру, однак за своїм характером інформація є негативною з погляду моралі. Серед висловлювань відсутні такі, що містять погрози чи сатири стичні висміювання /а.с.54-69/.

Виходячи з доказів по справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в силу норм ст.ст. 277, 297 ЦК України, п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27 лютого 2009 року,ст.10, 60 ЦПК України, не підлягають задоволенню /а.с. 102-105/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обв'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Розглядаючи по суті даний спір, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів у справі на підтвердження того, що відповідач у справі є автором відповідного інформаційного матеріалу чи власником зазначеного вище веб-сайту або має будь-яке відношення до розміщення на ньому відеоматеріалу "ІНФОРМАЦІЯ_1", а тому дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані районним судом.

Доводи апелянта у скарзі стосовно того, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин та обсягом позовних вимог, оскільки фактично у позовній заяві вона не зазначає відповідача автором відео чи розміщеного відеоматеріалу, а вказує, що ОСОБА_4 поширила неправдиву та недостовірну інформацію відносно неї, що підтверджується відео, та факт розповсюдження цієї інформації є підставою для задоволення позову, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Як роз'яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27 лютого 2009 року, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

З тексту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що інформація, яку позивач просила визнати недостовірною, була оприлюднена (поширена) через мережу Інтернет на веб-сайті https://www.youtube.com/.

Отже, з урахуванням вказаних вимог закону,належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, якими ОСОБА_4 не являється.

Всупереч вимогам ст. 33 ЦПК України клопотання щодо заміни відповідача належним відповідачем (або залучення до участі у справі іншої особи, як співвідповідача), ОСОБА_2 не заявлялось.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог. Позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Посилання заявника у скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги фактично відтворюють доводи, викладені позивачем в тексті позовної заяви, які були предметом дослідження місцевого суду, а тому додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права. А тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко