АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2538/16-ц 22-ц/774/202/К/17
Справа № 214/2538/16-ц Головуючий в 1-й інстанції Провадження № 22-ц/774/202/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 50 (3) Доповідач Барильська А.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Зубакової В.П., Митрофанової Л.В.

секретар: Чубіна А.В.

за участю: позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 04.04.1997 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06.02.2007 року. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на 05.04.2016 року досягла повноліття, та є студенткою 3-го курсу денної форми навчання за спеціальністю «Музичне мистецтво», спеціалізація «Теорія музики» комунального вищого навчального закладу «Криворізьке обласне музичне училище», строк навчання встановлений до 30.06.2017 року. Відповідач є рідним батьком третьої особи ОСОБА_2 та зобовязаний та має можливість надавати їй матеріальну допомогу, однак від виконання свого обовязку ухиляється, тому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, щомісяця, до закінчення дочкою навчання, або до виповнення їй 23-х років.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, починаючи з 27.04.2016 року і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 23-х років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у сумі 551,20 гривень на користь держави.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах сум платежів за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На думку відповідача, судом не враховано, що він є пенсіонером, інших заробітків чи доходів від здійснення будь-якої іншої діяльності немає, на протязі усього часу мешкання в квартирі сплачує 1/2 частину рахунків за комунальні послуги.

Крім того зазначає, що судом не звернуто уваги на те, що він багато років має захворювання, яке на сьогоднішній день особливо прогресує та значно ускладнилося, що не дає йому можливості ефективно працювати, отримувати доходи та сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки.

Також зазначає, що судом не встановлено матеріальне становище доньки та не перевірено, чи отримує ОСОБА_2 стипендію.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з підстав п.1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України у звязку з неповним зясуванням судом обставин, які мають значення для справи.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.04.1997 року, який розірваний 06.02.2007 року (а.с. 2).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка досягла повноліття та є студенткою 3-го курсу денної форми навчання за спеціальністю «Музичне мистецтво», спеціалізація «Теорія музики» комунального вищого навчального закладу «Криворізьке обласне музичне училище», строк навчання встановлений до 30.06.2017 року (а.с.3, 5).

Третя особа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матірю окремо від відповідача, знаходиться на її утриманні, стипендії не отримує, оскільки має низький бал успішності 6,8 (а.с. 2-6).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України та виходив з обовязку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей за умови навчання в учбовому закладі, потреби в цьому дитини та наявності у відповідача матеріальної можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення аліментів, однак не погоджується з визначеним судом розміром аліментів, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є пенсіонером, отримує пенсію, розмір якої перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб. У звязку з чим, доводи апеляційної скарги щодо відсутності матеріальної можливості надавати допомогу дочці, колегія суддів не бере до уваги.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції не врахував вище зазначені положення закону - майновий стан відповідача, те, що він є пенсіонером, інших заробітків чи доходів від здійснення будь-якої іншої діяльності немає, відповідач має захворювання, яке на сьогоднішній день прогресує, що підтверджується наданими судом виписками з медичної картки та довідкою, у звязку з чим колегія вважає, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання дочки на період навчання у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу).

У звязку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Крім того, стягнувши аліменти на період навчання, суд першої інстанції у рішенні суду не зазначив кінцевий термін стягнення аліментів.

Як вбачається із матеріалів справи, термін навчання третьої особи, згідно довідки Комунального вищого навчального закладу «Криворізьке обласне музичне училище» встановлений до 30.06.2017 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині розміру аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача на утримання третьої особи та зменшення цього розміру з 1/8 частини до 1/10 частини та зміни в частині встановлення кінцевого періоду стягнення аліментів до 30.06.2017 року.

В іншій частині рішення суду повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2016 року змінити в частині розміру стягнутих аліментів та періоду стягнення аліментів, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, аліментів на утримання дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/8 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця до 1/10 частини. Стягнення проводити до 30 червня 2017 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.П. Зубакова

ОСОБА_4