Справа № 752/7485/16-ц
Провадження №: 2/752/765/17
01 лютого 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.,
при секретарі Тасенко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третьої особи Моторно(транспортне) страхове бюро України, третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Віді-Пауер» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
В травні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»( далі ПрАТ УТСК), третьої особи Моторно(транспортне) страхове бюро України, третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Віді-Пауер» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
З урахуванням збільшених позовних вимог(а.с.124-128) позивач просить суд: 1)стягнути з ПрАТ "УТСК" пеню за прострочення страхової виплати у розмірі 1193 грн. 99 коп; 2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 34 502 грн. 49 коп.;3) стягнути з ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди солідарно 50 000 грн.; 4)стягнути з ПрАТ "УТСК" та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію його витрат на правову допомогу.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що08.10.2015 року о 22 год. 10 хвилин на вул. П. Мирного, 12 у м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не переконався в тому, що це буде безпечним для нього, внаслідок чого було пошкоджено належний Позивачу автомобіль марки «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_2.
На місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, інспектором патрульної служби Управління патрульної служби МВС України в м. Києві була складена схема дорожньо- транспортної пригоди та відібрано пояснення від учасників самої пригоди, в результаті чого відносно Відповідача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП , який був направлений на розгляд до Печерського районного суду.
Довідкою Управління патрульної служби МВС України у м. Києві про пошкодження транспортного засобу підтверджено, що внаслідок ДТП, що сталась 8 жовтня 2015 року з вини Відповідача, автомобіль марки «Land Rover» номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, а саме: пошкодження передніх лівих та задніх лівих дверцят та молдінга обох дверей.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, був пошкоджений автомобіль Позивача, що заподіяло йому як матеріальну так і моральну шкоду, і така шкода підлягає відшкодуванню Відповідачами, з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦКУ власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Оскільки вина Відповідача на день заподіяння шкоди була застрахована у ПрАТ «УТСК» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ 4768876, подія, що сталася, відповідно до ст.6 закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком,внаслідок якого у Відповідача настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування.
В той час, згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Статтею 1188 ЦК України визначено, що відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
З урахуванням положень ст. 36.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Позивач вказує, що 27 січня 2016 року він звернувся до ПрАТ «УТСК» з повідомленням щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась. Того ж дня Позивач звернувся до страхової компанії з заявою провиплату страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП належний йому на праві власності автомобіль «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_2.
На підставі складеного аварійним комісаром Акту пошкодження транспортного засобу, Позивачу була нарахована максимальна сума страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн.Проте в порушення ст. 36.2 закону України « Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» по спливу 90 днів відшкодування виплачено не було.
Відповідно до законодавства 90 днів відраховується з дня звернення із заявою про страхове відшкодування. З огляду на те, що відповідна заява Позивачем була подана 27.01.2016року, то 90 днів минуло - 27.04.2016року.
Оскільки ПрАТ «УТСК» затримувало виплату страхового відшкодування, позивач вказує, що він був змушений провести ремонт пошкодженого автомобіля за власний рахунок.
На підставі п.5ст.36 закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правовоївідповідальності власників наземних транспортних засобів» яким передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, позивач вважає що страхова компанія повинна сплатити йому пеню за прострочення виплати страхового відшкодування.( з 27.04.2016 р. по 19.05.2016 року в розмірі 1193 грн.99 коп. згідно розрахунку викладеному у позові.
Проте, фактичний розмір збитків, яких було завдано внаслідок ДТП як вказує позивач становить значно більшу суму, аніж позивачу було призначено страховою компанією та даний факт підтверджується доказами по справі, зокрема: наявною в нього рахунком фактуроювідновлювального ремонту належного Позивачу транспортного засобу, від 19.03.2016 року № ПАсС-0003450, яку здійснила ТОВ «Віді-Пауер» та актом виконаних робіт №ПАССА -005685 від 10.05.2016 року. Відповідно до акту виконаних робіт №ПАССА -005685 від 10.05.2016 року сума відновлювального ремонту автомобіля становить 83 308,50 грн.
Оскільки ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, Позивач вважає, що саме Відповідач-1 повинен сплатити різницю між сумою відшкодування, що призначила ПрАТ «УТСК» та завданим фактичним розміром збитків відновлювального ремонту автомобілю «Land Rover».
Отже, з урахування призначеного ПрАТ «УТСК» страхового відшкодування у сумі 50 000 грн., Відповідач 1 зобов'язаний відшкодувати:83 308, 50 грн. -50 000= 33 308,5 грн. (тридцять три тисячі триста вісім гривень п'ятдесят копійок) матеріальної шкоди
Статтею 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Як вказує позивач моральна шкода, завдана позивачу, полягає в порушені його права власності, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача, останній зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що особи, відповідальні за збитки не поновлюють порушене право позивача та не сплачують в добровільному порядку шкоду завдану позивачу. Хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб, тримали позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, Позивач змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, а також змінив свій звичний робочий день, оскільки витрачав не мало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, органів судової влади, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивача.
Позивач вказує, що оскільки для надання йому правової допомоги він залучив у якості Адвоката - ОСОБА_4, про що свідчить Договір про надання правової допомоги №12/15-01 від 01.12.2015 року, то просить відшкодувати понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, справу просить розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», та відповідач ОСОБА_2 завчасно повідомлялись в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання його не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.
Треті особи Моторно(транспортне) страхове бюро України та ТОВ «Віді-Пауер» були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 08.10.2015 року о 22 год. 10 хвилин на вул. П. Мирного, 12, у м. Києві, сталася м дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не переконався в тому, що це буде безпечним для нього, внаслідок чого було пошкоджено належний Позивачу автомобіль марки «Land Rover», державний номерний знак НОМЕР_2.
Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Довідкою Управління патрульної служби МВС України у м. Києві про пошкодження транспортного засобу підтверджено, що внаслідок ДТП, що сталась 8 жовтня 2015 року з вини Відповідача, автомобіль марки «Land Rover» номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, а саме: пошкодження передніх лівих та задніх лівих дверцят та молдінга обох дверей.
Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Оскільки вина Відповідача на день заподіяння шкоди була застрахована у ПрАТ «УТСК» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ 4768876, подія, що сталася, відповідно до ст.6 закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком,внаслідок якого у Відповідача настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування.
В той час, згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Оскільки, відповідальність Відповідача ОСОБА_2 на день заподіяння шкоди була застрахована у ПрАТ "УТСК", за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ 4768876 подія, що сталась, відповідно до ст.6 закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є страховим випадком, внаслідок якого у Відповідача ПрАТ «УТСК» настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування .
27 січня 2016 року Позивач звернувся до страхової компанії ПрАТ «УТСК» з повідомленням щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась, та з заявою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП, належний йому на праві власності автомобіль.
Згідно вимог ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральну шкоду.
Оскільки, відповідно до ст.36.2 закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
З огляду на вищенаведене, враховуючи обставину, що заяву про виплату страхового відшкодування Позивачем було подано 27.01.2016 року, максимальний строк, наданий Відповідачеві 2 для здійснення страхового відшкодування, відповідно до закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" закінчився 27.04.2016 року.
П.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" визначено, що проценти, неустойка виплачуються страховиком через несвоєчасне виконання ним власного зобов'язання перед страхувальником (стаття 992 ЦК і не можуть бути стягнуті у порядку суброгації з особи, винної в завданні шкоди.
Враховуючи обставину, що страхова компанія ПрАТ "УТСК" прострочила виплату страхового відшкодування, а відповідно до приписів п.5 ст.36 закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Суд погоджується з з розрахунком загальної сума пені, що підлягає до сплати страховою компанією ПрАТ "УТСК" на користь Позивача, за прострочення страхової виплати яка складає 1193,99 грн.
Враховуючи вищенаведені обставини та факт здійснення регламентної виплати страховою компанією ПрАТ "УТСК", Позивач вважав доцільним скористатись наданим йому, відповідно до ст.31 ЦПК України, правом уточнення позовних вимог та зменшити позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача2 матеріальної шкоди у розмірі 50 000 грн.
Відповідно до ст.36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламента виплата)здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.
Відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди здійснюється на підставі ст.26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Оскільки ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, Позивач вважає, що саме Відповідач-1 повинен сплатити різницю між сумою відшкодування, що призначила ПрАТ «УТСК» та завданим фактичним розміром збитків відновлювального ремонту автомобілю «Land Rover».
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 статті 1194 Цивільного кодексу України: особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 24 Постанови № 4 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди; різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням необхідно стягувати на користь позивача з особи, визнаної винною у скоєній ДТП.
Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України: Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
При цьому у правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція завдавача шкоди і тому саме відповідач має довести відсутність своєї вини та інші заперечення проти позову.
Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Судом не встановлено підстав для солідарної відповідальності відповідачів за заявленими позовними вимогами щодо відшкодування моральної шкоди.
Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (п.1 ч.2 ст.23 ЦК України); у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів(п.2 ч.2 ст.23 ЦК України); у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням, чи пошкодженням її майна (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України).
Відповідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Особою винною у спричиненні моральної шкоди позивачу є відповідач ОСОБА_2
При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує обставини спричинення моральної шкоди означені позивачем в позовній заяві.
Суд враховує обставини при яких була спричинена позивачу моральна шкода, характер та ступень моральних та фізичних страждань перенесених позивачем, порушення нормальних життєвих зв?язків позивача, понесені позивачем додаткові витрати часу та зусиль для організації свого життя, неможливість користування автомобілем.
Суд вважає що немає підстав для стягнення відшкодування моральної шкоди з відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Так обставини спричинення саме цим відповідачем моральної шкоди позивачем в позові не визначені, підстави стягнення моральної шкоди тільки з обставини страхування автомобіля ОСОБА_2 на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є підставою для стягнення моральної шкоди.
Суд вважає завищеною суму моральної шкоди яку просить стягнути на свою користь позивач та визначає її в розмірі 5000 гривень, та вважає що ця грошова сума є адекватною спричиненій моральній шкоді, заявленим позивачем доказам, вимогам розумності та справедливості.
Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору, та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем були понесені витрати для сплати судового збору за подання позову у сумі 2912 грн. 03 коп. які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.
Статтею 84 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони.
Статтею 1 Закону України " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" визначено розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах та зазначається, що така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
У зв'язку з відсутністю у позивача відповідного розрахунку за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що має визначатися у відповідному судовому рішенні, суд не може визначити розмір компенсації на правову допомогу.
На підставі наведеного,ст. 22, 23, 614, 625, 979, 988, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 22,36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 88, 212-215, 218, 224-226, 228 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний код НОМЕР_3) у відшкодування моральної шкоди 5000 (п,ять тисяч гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний код НОМЕР_3) у відшкодування витрат по сплаті судового збору2912 грн. 03 коп.(дві тисячі дев?ятсот дванадцять гривень 03 коп.).
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко