Справа № 182/6343/16-ц
Провадження № 2/0182/1013/2017
15.02.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О. В.
секретаря Власенко Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач 17.11.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
У вказаному будинку крім неї також зареєстрований її син, ОСОБА_2, відповідач по справі.
ОСОБА_2 з 2000 року фактично не мешкає у будинку, що підтверджується актом про непроживання від 22.10.2016 року, складеним квартальним комітетом № 10.
Ніяких особистих речей відповідача у належному їй будинку також немає.
Від добровільного зняття з реєстрації відповідач ухиляється.
У результаті реєстрації відповідача у її будинку, вона вимушена нести додаткові витрати при оплаті комунальних послуг. Крім того, порушуються її права, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження будинком.
Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі.
Суд на підставі ст. 224 ЦПК України розглянув справу заочно.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч. 2. ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Також за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 30.04.1997 року зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 Б (а.с.16).
З Акту про не проживання від 22.10.2016 року, виданого квартальним комітетом № 10 вбачається, що відповідач за зазначеною вище адресою не проживає з 2000 року (а.с. 5).
Таким чином, відповідач за зазначеною вище адресою не проживає, ніяких особистих речей у вказаному будинку немає.
Реєстрація відповідача у вищезазначеному будинку створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача при оплаті комунальних послуг.
У добровільному порядку вирішити спір не має можливості.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10,11,208-209,212,214-215,218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: ОСОБА_5