У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою її представником - ОСОБА_5, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 8 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 28 липня 2001 року він перебував з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 1 липня 2016 року шлюб з відповідачем розірвано.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2016 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 700 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття.

Зазначав, що на даний час змінився його матеріальний стан, погіршилось здоров'я, що суттєво впливає на можливість бути працездатним, він перебуває у іншому шлюбі, від якого має дитину з проблеми зі здоров'ям.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей з розрахунку 400 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 8 грудня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 700 грн на кожну дитину до 500 грн на кожну дитину щомісячно. Стягнення проводити щомісячно з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дітей.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_5, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріальному становищі позивача відбулись зміни, він одружений, від другого шлюбу має сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, при цьому погіршився стан його здоров'я та його дружини - ОСОБА_8 Також суд врахував, що ОСОБА_4 проходить стажування продавцем, отримує заробітну плату 2 тис. грн та здоров'я неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, зазначивши також, що сімейний та матеріальний стан позивача значно змінився, у зв'язку з чим з'явились додаткові витрати, які були відсутні на час вирішення питання про стягнення аліментів, що в силу ч. 1 ст. 192 СК України є правовою підставою для зменшення їх розміру. При цьому ОСОБА_3 спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 500 грн на кожну дитину щомісячно.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Судами попередніх інстанцій установлено, що з 28 липня 2001 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 1 липня 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2016 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 700 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Частиною 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60, ст. 212 ЦПК України).

Проте апеляційний суд, посилаючись на те, що у позивача та його нинішньої дружини погіршився стан здоров'я, у зв'язку з чим з'явились додаткові витрати, не врахував, що погіршення стану здоров'я було тимчасовим і не є значним й на час ухвалення судових рішень ОСОБА_3 був працездатним, та не навів відповідних мотивів того, чому наявність зазначених обставин дає право на зменшення стягнення аліментів на дітей.

Також апеляційний суд не звернув уваги на те, що рішення суду про стягнення аліментів ухвалено у квітні 2016 року, а з позовом про зменшення розміру аліментів позивач звернувся уже в червні 2016 року, тобто через півтора місяця, і не визначився, чи не є це фактично позапроцесуальним переглядом раніше ухваленого рішення суду та не врахував, що згідно з вимогами ст. 192 СК України зміна матеріального та сімейного стану мають постати саме після набрання чинності раніше ухваленого рішення суду.

При цьому апеляційний суд не врахував, що здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).

Таким чином, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України на зазначені вище положення закону уваги не звернув, не встановив фактичних обставин справи, не надав належної правової оцінки доводам сторін і наданим ними доказам та дійшов передчасного висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції, що свідчить про його необґрунтованість та незаконність.

За таких обставин судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником - ОСОБА_5, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 8 грудня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта