Справа № 194/1519/16-ц
Провадження№2/194/252/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

за участю: секретаря судового засідання Шеймухової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04 вересня 2014 року він уклав договір позики з відповідачем, згідно якого позичив відповідачу гроші у сумі 5000 грн. з умовою повернення їх до 01 вересня 2015 року, про що була складена відповідна розписка. У жовтні 2015 року, у січні 2016 року та у жовтні 2016 року він звертався до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, на що останній повідомив, що борг визнає, але коштів на даний час у нього не має. Вважає, що крім грошової суми у розмірі 5000 грн. 00 коп. відповідач повинен йому сплатити 3% річних за період з 01 вересня 2015 року по 27 грудня 2016 року у сумі 199 грн. 32 коп., інфляційні втрати за період з вересня 2015 року по листопад 2016 року в сумі 795 грн. 00 коп. У звязку з чим просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 5000 грн. 00 коп., суму 3% річних в розмірі 199 грн. 32 коп., інфляційні втрати в сумі 795 грн. 00 коп., та судові витрати по справі.

Позивач надав суду письмову заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглядати справу за його відсутності, а також не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст.526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом (ст.614 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14.

В судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2014 року відповідач ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 5000 грн. 00 коп., які зобовязався повернути до 01 вересня 2015 року, про що мається розписка.

За даними Державної служби статистики України індекси інфляції складали: у вересні 2015 року 102,3; у жовтні 2015 року 98,7; у листопаді 2015 року 102,0; у грудні 2015 року 100,7; у січні 2016 року 100,9; у лютому 2016 року 99,6; у березні 2016 року 101,0; у квітні 2016 року 103,5; у травні 2016 року 100,1; у червні 2016 року 99,8; у липні 2016 року 99,9; у серпні 2016 року 99,7; у вересня 2016 року 101,8; у жовтні 2016 року 102,8; у листопаді 2016 року 101,8.

Отже, індекс інфляції за період вересень 2015 рік листопад 2016 рік включно склав: 102,3/100 х 98,7/100 х 102,0/100 х 100,7/100 х 100,9/100 х 99,6/100 х 101,0/100 х 103,5/100 х 100,1/100 х 99,8/100 х 99,9/100 х 99,7/100 х 101,8/100 х 102,8/100 х 101,8/100 = 1,155.

Сума боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 з урахуванням індексу інфляції за період з вересня 2015 року по листопад 2016 року складає: 5000 х 1,155 = 5775 грн. 00 коп.

Розмір трьох відсотків річних за період з 01 вересня 2015 року по 27 грудня 2016 року включно (483 дні) складає: (5000,00 х 3% ):100%:365х483 = 198 грн. 49 коп.

Відповідно до приведеного позивачем розрахунку, інфляційні втрати за період з вересня 2015 року по листопад 2016 року складають 795 грн. 00 коп., а розмір трьох відсотків річних за період з 01 вересня 2015 року по 27 грудня 2016 року включно (485 днів) складає 199 грн. 32 коп.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, з урахуванням ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за розпискою від 04 вересня 2014 року з урахуванням індексу інфляції в сумі 5775 грн. 00 коп., три відсотки річних в сумі 198 грн. 49 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, (ІПН НОМЕР_2), суму боргу за розпискою від 04 вересня 2014 року з урахуванням індексу інфляції в сумі 5775 грн. 00 коп., три відсотки річних в сумі 198 грн. 49 коп., та понесені по справі судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп., а разом стягнути 6524 (сто шістдесят тисяч триста двадцять шість) грн. 69 коп.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя І.П. Пономаренко