АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/2416/17 Головуючий 1-ї інстанції Ковригін О.С.
Справа № 636/2557/16-ц Доповідач: Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Костенко Т.М.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чугуївського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Районної громадської організації Чугуївська лікарняна каса «Надія» про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Районної громадської організації Чугуївська лікарняна каса «Надія» (надалі РГО Чугуївська ЛК «Надія» або ОСОБА_2 чи організація), в якому просила: 1.визнати незаконним і скасувати наказ №6 від 30.06.2016року про її звільнення у звязку зі скороченням штату; 2.визнати незаконним і скасувати наказ №4 від 28.04.2016року про скорочення штату працівників РГО ЧЛК «Надія»; 3.поновити її на посаді медичного реєстратора РГО ЧЛК «Надія»; 4.стягнути з відповідача на її користь середньоденну заробітну плату за час вимушеного прогулу; 5.стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що відповідач вчиняє відносно неї протиправні дії, чим принижує честь, гідність та ділову репутацію, посилаючись при цьому на накази про застосування дисциплінарних стягнень, упереджене ставлення та особисту неприязнь з боку голови і бухгалтера цієї громадської організації. Також зазначає, що ОСОБА_2 РГО ЧЛК «Надія» не має повноважень на прийняття рішення про скорочення штату в організації, оскільки згідно ОСОБА_3 такі повноваження не відносяться до його компетенції. Вищим органом керівництва РГО ЧЛК «Надія» є Конференція уповноважених членів, до виключної компетенції якої входить затвердження річного звіту та кошторису витрат. У звязку з тим, що відповідно до п.3.2.4 ОСОБА_3 РГО ЧЛК «Надія» Конференція уповноважених членів не може передати ОСОБА_2 свої повноваження по затвердженню кошторису витрат ОСОБА_2, у т.ч. й фонду заробітної плати, зазначеному в штатному розкладі, а також не може передавати своїх повноваження щодо затвердження штатного розкладу, тому самовільне прийняття ОСОБА_2 РГО ЧЛК «Надія» рішення про скорочення посади медичного реєстратора є, на її думку, неправомірним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві.

Представники відповідача РГО ЧЛК «Надія» - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позов не визнали, вказуючи, що звільнення позивача проведено з дотриманням вимог трудового законодавства.

Рішенням Чугуївського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим сторонами доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційні скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача за скороченням штату здійснено з дотриманням норм трудового законодавства.

Так, судовим розглядом встановлено, що наказом №2 від 15.06.2004р. ОСОБА_1 прийнята на роботу в РГО ЧЛК «Надія» на посаду медичного реєстратора.

24 березня 2016 року на засіданні ОСОБА_2 РГО ЧЛК «Надія» було затверджено новий штатний розпис цієї організації на 2-е півріччя 2016року, а саме з 01.07.2016р., яким виключена із штатного розпису посада медичного реєстратора у звязку з її скороченням. Також ОСОБА_2 ОСОБА_2 РГО ЧЛК «Надія» було прийнято рішення про підготовку відповідного наказу, що підтверджується протоколом ОСОБА_2 №19 від 24.03.2016р.

Відповідачем видано наказ №4 від 28.04.2016р. про скорочення чисельності працівників Районної громадської організації Чугуївська лікарняна каса «Надія» за рахунок посади медичного реєстратора та затверджено з 01.07.2016року новий штатний розпис на 2-е півріччя 2016 року.

На виконання наказу №4 від 28.04.2016р. до Державної служби зайнятості РГО ЧЛК «Надія» подано звіт форми 4-ПН про звільнення працівника у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, в якому повідомлялось про вивільнення посади медичного реєстратора з 30.06.2016року. Одночасно і позивача було повідомлено про скорочення посади, яку вона займає із зазначенням дати звільнення 30.06.2016р., про що свідчить її підпис у повідомленні від 28.04.2016р.

Наказом РГО ЧЛК «Надія» №6 від 30.06.2016року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України - за скороченням штату.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Отже, враховуючи положення цієї статті, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у вище перелічених випадках.

Згідно розяснень, які містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з послідуючими змінами та доповненнями), розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобовязані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяця про наступне вивільнення.

В наказі РГО ЧЛК «Надія» за №4 від 28.04.2016р. приведено обґрунтування доцільності скорочення штату працівників ОСОБА_2, а саме необхідність скорочення посади медичного реєстратора (а.с.27).

Відповідно з пп.1, 2, 3 ОСОБА_3 Районного громадської організації «Чугуївська лікарняна каса «Надія», ОСОБА_3 є місцевою громадською організацією, яка створюється на добровільній засаді громадянами на підставі спільності інтересів, з метою забезпечення своїх членів висококваліфікованою медичною допомогою на випадок захворювання. Каса діє у відповідності з Конституцією України, на підставі Закону України «Про обєднання громадян» від 16.02.1992року, норм діючого законодавства та даного ОСОБА_3. Каса є юридичною особою, володіє відокремленим майном, має самостійний баланс, рахунки у закладах банків, може від власної імені набувати майнові і особисті немайнові права, бути позивачем та відповідачем у суді, господарському та третейському судах.

Керівними органами каси є Конференція уповноважених членів, ОСОБА_2, ОСОБА_7 (п.3.1 ОСОБА_3).

До виключної компетенції Конференції уповноважених членів належить: 1)затвердження ОСОБА_3 та внесення до нього змін та доповнень; 2)вибори ОСОБА_7 та Контрольно-ревізійної комісії ОСОБА_3; 3)затвердження річного звіту та кошторису витрат ОСОБА_3; 4)прийняття рішення по ліквідації, реорганізацію ОСОБА_3 (п.3.2.4 ОСОБА_3).

До компетенції ОСОБА_2 відноситься вирішення таких питань: 1) контроль за виконанням Ухвал Конференції уповноважених членів; 2) затвердження розмірів вступного та членських внесків та порядок їх сплати; 3)визначення квоти представництва, порядок обрання уповноважених членів; 4)розглядання скарг членів ОСОБА_2; 5)про продаж та придбання майна ОСОБА_2; 6) інші положення, що регламентують діяльність ОСОБА_2.

До компетенції ОСОБА_2 входять також інші питання статутної діяльності ОСОБА_2, які відносяться до компетенції Конференції уповноважених членів (п.3.3.1 ОСОБА_3).

Таким чином, з урахуванням наведених вище положень ОСОБА_3, у період між Конференціями уповноважених членів РГО ЧЛК «Надія», функції управління ОСОБА_3 виконує ОСОБА_2, а тому воно правомочне вирішувати питання щодо внесення змін до штатного розпису ОСОБА_2.

Рішення про звільнення позивача з посади медичного реєстратора ОСОБА_2 з підстав передбачених п.1 ст.40 КЗпП України прийнято ОСОБА_2 в порядку п.3.3.1 ОСОБА_3, про що свідчить протокол №19 від 24.03.2016р.

Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Як свідчать матеріали справи, судом першої інстанції досліджувався штатний розпис РГО ЧЛК «Надія» на 2-е півріччя 2016року, тобто з 01.07.2016р., затвердженого наказом Голови ОСОБА_2 №8 від 08.08.2016року, яким у штатному розписі організації передбачено тільки дві посади - голови ОСОБА_2 та головного бухгалтера.

Колегія суддів погоджується з доводами суду стосовно того, що відсутність посадових вакансій, робило неможливим переведення позивача на іншу посаду.

У відповідності до вимог ст.ст. 44, 47 КЗпП України відповідачем при звільненні позивача була нарахована та сплачена вихідна допомога в розмірі 1 271,63грн., і загалом з окладом та відповідними нарахуваннями сплачено 2 896,96грн., видано трудову книжку, зроблено відповідний запис у облікову карту позивача, що підтверджується копіями Книги обліку руху трудових книжок та особової картки позивача, відомістю нарахування коштів №11 за червень 2016 року, копією виписки з особового рахунку службовця №3.

Судом зроблені правильні висновки з приводу того, що накази про застосування до позивача дисциплінарних стягнень, як упередженого ставлення та особистої неприязні з боку голови і бухгалтера організації, не були підставами для її звільнення з посади. Більш того, накладені на ОСОБА_1 дисциплінарні стягнення наказом відповідача №3 від 20.04.16р. були зняті.

Доводи позивача щодо не проведення Конференції відносно внесення змін до штатного розпису організації та звільнення її з підстав скорочення штату, правомірно відхилені судом, оскільки відповідно до п.3.2.4 ОСОБА_3 РГО ЧЛК «Надія» питання про зміну штатного розпису не входить до виключної компетенції Конференції, а вирішення цього питання у відповідності до п.3.3.1 ОСОБА_3 входить до компетенції - ОСОБА_2. При цьому позивач на свій розсуд трактує положення п.3.2.4 ОСОБА_3, в якому чітко визначено, що до виключної компетенції Конференції уповноважених членів належить - затвердження річного звіту та кошторису витрат ОСОБА_3.

З огляду на те, що підстав для поновлення ОСОБА_8 на роботі відсутні, тому інші заявлені нею вимоги також задоволенню не підлягали.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються та не дають колегії суддів підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Вирішуючи спір, судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чугуївського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -