АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/181/17 Головуючий 1 інст. Березовська І.В.
Справа № 635/9326/14-ц Доповідач: Кругова С.С.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Піддубного Р.М.,

ОСОБА_1,

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь суму боргу за договором позики у розмірі 2 845 231 гривень 16 копійок, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 лютого 2015 року становить еквівалент 104 000 доларів США, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 31 жовтня 2011 року між нею та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів на суму 104 000 доларів США. На підтвердження укладання договору позики відповідач написав розписки, відповідно до яких зобовязався повернути борг в строк до 24 травня 2012 року. Проте, грошові кошти у встановлений строк не повернув.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики 2590078,40 коп., вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Всупереч ст. 169, 212, 213, 214 ЦПК України, суд першої інстанції не зясував позицію та доводи відповідача, не забезпечив можливості обґрунтувати свої твердження та заперечення.

Судом помилково був встановлений факт існування договірних правовідносин між позивачем та відповідачем, так як відповідач ніяких грошових коштів не отримував, жодних розписок не підписував.

Висновок експерта, отриманий внаслідок проведення почеркознавчої експертизи викликає сумнів у його правильності, оскільки суд мав оцінити наскільки правильно були відібрані зразки почерку для експерта та чи достатньо було графічного матеріалу для його висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що зобовязання за договором відповідачем не виконані, сума позики в розмірі 104 000 доларів США у встановлений договором строк позивачу не повернута. Згідно висновку судової-почеркознавчої експертизи № 2071/2072 від 25 квітня 2016 року підписи від імені ОСОБА_4 в розписці від 31 жовтня 2011 року виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки ОСОБА_4

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно розписки від 31 жовтня 2011 року відповідач отримав від позивача 104 000 доларів США, які зобовязувався повернути не пізніше 24 травня 2012 року (а.с.4, 5), що свідчить про укладення між ОСОБА_3В та ОСОБА_4 31 жовтня 2011 року договору позики. 24 квітня 2012 року позивач предявила відповідачу вимогу щодо повернення суми боргу.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За положеннями ч.2 ст. 533 ЦПК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зобовязання за договором відповідачем не виконані, сума позики в розмірі 104 000 доларів США у встановлений договором строк позивачу не повернута.

Доводи апеляційної скарги щодо написання розписки іншою особою, а не відповідачем спростовуються висновком експертизи.

Як вбачається із висновку судової-почеркознавчої експертизи № 2071/2072 від 25 квітня 2016 року підписи від імені ОСОБА_4 в розписці від 31 жовтня 2011 року від імені ОСОБА_4, розташовані на лицевій стороні документу, внизу, у рядку «Передерій P.A.», в вимозі від 24 квітня 2012 року , розташовані на зворотній стороні документу у рядку «Передерій» - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки ОСОБА_4 /т.2 а.с.2-9/.

Отже, суд першої інстанції правильно вважав, що сума боргу за договором позики, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Сума боргу 104 000 доларів США з урахуванням положень ч.2 ст. 533 ЦК України, (за офіційним курсом НБУ станом на 17 червня 2016 року -складає 2 490, 4642 грн за 100 доларів США) і становить 2 590 078,40 гривень.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Р.М. Піддубний

ОСОБА_1