Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1512/16-ц
Провадження № 2/674/128/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Дунаєвецької міської ради Хмельницької області

про визнання державних актів на земельні ділянки недійсними і

визнання права на спадкове майно

(ціна позову 62606,76 грн.)

ВСТАНОВИВ :

03 листопада 2016 року позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання державних актів на земельні ділянки недійсними і визнання права на спадкове майно (ціна позову 62606,76 грн.) посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік - ОСОБА_3, який проживав в селі Рачинці Дунаєвецького району Хмельницької області.

Після його смерті залишився жилий будинок в селі Рачинці Дунаєвецького району і державні акти на право власності на земельну ділянку серії Р1 № НОМЕР_1 і НОМЕР_2 від 21 січня 2003 року розміром по 1,625 га, які видані згідно рішення Рачинецької сільської ради від 12 січня 2002 року №77 і свідоцтва про право на спадщину від 14 листопада 2000 року, які розташовані на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Після смерті чоловіка позивачка прийняла спадщину і звернулася до нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу за оформленням спадщини.

24 січня 2003 року нотаріус видав позивачці свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок, оскільки діти померлого ОСОБА_3 від спадщини відмовилися.

На державні акти нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки вони видані після смерті ОСОБА_3, про що є постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26 жовтня 2016 року.

Право на зазначені земельні ділянки за померлим ОСОБА_3 виникло на підставі рішення Рачинецької сільської ради №77 від 12 січня 2002 року, а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак надав до суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника відповідача та визнання позову.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: дві земельні ділянки площею по 1,625 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташована на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (на даний час Дунаєвецької міської ради Хмельницької області).

Позивачка є спадкоємцем за законом на майно померлого, як жінка, прийняла спадщину після смерті чоловіка згідно зі ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті останнього, відповідно до якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 45827660 від 18.11.2016 року, копією спадкової справи № 27-03 від 24.01.2003 року, яка заведена після смерті ОСОБА_3 державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори, свідоцтвами про право на спадщину за законом від 24 січня 2003 року зареєстрованими в реєстрі за №200, №201, №202 та №203 державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори Люзняком О.М., довідкою №443 від 27.10.2016 року, виданої Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області, копією свідоцтва про одруження.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26 жовтня 2016 р. державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори видно, що ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлого 01 березня 2003 року ОСОБА_3, а саме: на земельні ділянки, що розташована на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належать померлому на підставі державних актів серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4, виданих 21.01.2003 року не може в зв'язку із тим, що державні акти на зазначені земельні ділянки видані після смерті ОСОБА_3.

Відповідно копії Державного акту на право колективної власності на землю В серії НОМЕР_5 від 11.07.1995 року та додатку до нього «Списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) » видно, що ОСОБА_3 був членом Рачинецької спілці селян, і у додатку № 1 він значиться за №176.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 листопада 2000 року ОСОБА_3 успадкував після смерті батька - ОСОБА_5 право на земельну частку (пай),посвідченого сертифікатом серії НОМЕР_6 ,виданим Дунаєвецькою райдержадміністрацією 22.08.2000 року у землі Рачинецької спілки селян розміром 1,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості),яке додано до матеріалів справи.

Рішенням 18 сесії Рачинецької сільської ради від 12 січня 2002 року «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток /паїв/ в натурі/на місцевості/ з виготовлення державних актів про право приватної власності на землю» ОСОБА_3 на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району надані земельні ділянки, що підтверджується копією рішення.

21 січня 2003 року ОСОБА_3 на підставі вищезазначеного рішення видано Рачинецькою сільською радою державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_3 площею по 1,625 га кожна, які розташовані на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровані в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №29 та №30 відповідно, що підтверджується копіями державних актів.

Вартість земельної ділянки станом на 27.10.2016 р. становить - 31303,38 грн., що підтверджується повідомленням відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі від 27.10.2016 року.

Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі абз. 2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 та державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3, видані ОСОБА_3 21 січня 2003 року на підставі рішення Рачинецької сільської ради № 77 від 12.01.2002 р. та зареєстровані в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №29 та №30 відповідно, порушує права позивачки, оскільки не відповідає вимогам закону і виданий з порушенням вимог ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України, а тому їх слід визнати недійсними та скасувати їх реєстрацію.

Позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на земельні ділянки.

Згідно п.3.5 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут)».

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Суд вважає, що позивачка, прийнявши у спадщину спадкове майно відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) вважається такою, що прийняла спадщину. Тому, з огляду на те, що ОСОБА_3 за життя набув право на земельні ділянки площею по 1,625 га, які розташовані на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (нині Дунаєвецької міської ради Хмельницької області) його право на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому вимоги обгрунтовані і суд задовольняє їх.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 524, 526, 529-530, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст. 346,ст.ст.1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 125, 152 ЗК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4, виданий ОСОБА_3 21 січня 2003 року на підставі рішення Рачинецької сільської ради № 77 від 12.01.2002 р. та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №30 та скасувати запис в Книзі записів державних актів на право власності на землю № 30.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3, виданий ОСОБА_3 21 січня 2003 року на підставі рішення Рачинецької сільської ради № 77 від 12.01.2002 р. та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №29 та скасувати запис в Книзі записів державних актів на право власності на землю № 29.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку розміром 1,625 га, яка розташована на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як за спадкоємцем за законом, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку розміром 1,625 га, яка розташована на території Рачинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як за спадкоємцем за законом, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук