Справа № 317/4796/16-ц
№/п 2/317/208/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«13» лютого 2017 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазова Р.В.,
при секретарі Капто Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок №33 по вул. Червона смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області на підставі договору дарування, посвідченого 04.03.2014 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий №1441. В належному позивачу будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 1997 року фактично в зазначеному будинку не проживає.
У звязку з реєстрацією відповідача в належному позивачу будинку, останній позбавлений права на оформлення та отримання державної субсидії, що суттєво порушує право власника нерухомості позивача.
Оплату комунальних послуг відповідач не здійснює, його фактичне місце проживання позивачу невідоме, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом.
В судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином причин неявки суду не повідомив.
Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та покази свідків, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до договору дарування, посвідченого 04.03.2014 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий №1441, позивачу належить на праві приватної власності належить житловий будинок №33 по вул. Червона смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області №3780 від 24.11.2016 року, відповідач дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживає з 1997 рік.
Згідно до акту обстеження фактичного проживання громадянина від 23.11.2016 складеного комісією у складі депутата ОСОБА_4, громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, вбачається, що за адресою: смт. Кушугум, вул.. Червона, 33, ОСОБА_2 не проживає.
У відповідності до ст.ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно зі ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, поняття реєстрації визначено як внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Ст. 11 Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюють відповідні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в АР Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеному будинку з поважних причин, в ході розгляду справи не було встановлено.
За таких обставин, оскільки відповідач не є власником вказаного будинку, крім того не проживає в спірному будинку, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в будинку позивача порушує його права, як власника цього будинку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 208-209, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст., 71, 72 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим будинком за адресою: смт. Кушугум, вул.. Червона, 33, Запорізького району Запорізької області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через суд першої інстанції в 10 денний строк з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Р.В. Мінгазов