РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання права власності у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до Новоукраїнської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 січня 2016 року помер її батько ОСОБА_2. Відповідно до заповіту ОСОБА_2 від 21 жовтня 2010 року позивач є спадкоємцем. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами. Однак, у нотаріальній конторі позивачу відмовлено в оформленні права власності на вказану спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. За таких обставин, посилаючись на приписи законодавства, що регулює спадкові відносини, позивач просила визнати за нею право власності на вказану нерухомість.

У судове засідання сторони не з'явились, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 27-28).

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

17 січня 2016 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 18 січня 2016 року серії І-СР № 263320 (а.с. 5). Згідно з довідкою Новоукраїнської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 19 січня 2017 року № 15 ОСОБА_2 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 В господарстві проживав разом із дружиною ОСОБА_3 (а.с. 8).

При житті ОСОБА_2, а саме 21 жовтня 2010 року, склав заповіт, посвідчений Новоукраїнською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області 21 жовтня

2010 року та зареєстрований у реєстрі за № 24, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він матиме право за законом, заповів позивачу (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 31 січня 2017 року (вих. № 36-01/16) (а.с. 24) та доданих до нього документів, що надійшли у відповідь на запит суду (а.с. 19), позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 25) та їй були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2519 га, копія якого додана до позовної заяви (а.с. 16), та на земельну ділянку площею 2,3136 га

Разом з тим, позивач не може оформити паво власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Соборна, 9,

с. Новоукраїнка, Чорнобаївський район, Черкаська область, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

Водночас судом встановлено, що згідно з довідкою Новоукраїнської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 19 січня 2017 року № 16 житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Соборна, 9, с. Новоукраїнка, Чорнобаївський район, Черкаська область, належав померлому ОСОБА_2 на праві власності (а.с. 9).

Судом також встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с.10-14).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2. є день його смерті, тобто 17 січня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповів позивачу.

Водночас ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Суд встановив, що ОСОБА_3, яка була непрацездатною вдовою спадкодавця ОСОБА_2 у зв'язку з настанням пенсійного віку, при житті подала заяву до Чорнобаївської державної нотаріальної контори про відмову від обов'язкової частки у спадщині (а.с. 26).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та прийняла її, однак не може оформити право власності на вищевказане домоволодіння, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7

"Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка народилася у с. Новоукраїнка Чорнобаївського району Черкаської області, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Соборна, 9, с. Новоукраїнка, Чорнобаївський район, Черкаська область, що належав її батькові ОСОБА_2, який помер 17 січня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області.

Суддя В.В. Чубай