ухвала

іменем україни

25 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди та про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що з вини відповідача 16 вересня 2014 року сталася пожежа на території їх приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що відповідач до теперішнього часу в добровільному порядку не сплатила на їх користь спричинену їм майнову шкоду, вони звернулись до суду з даним позовом.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 і ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 20 000 грн і судовий збір в сумі 477,20 грн.

В іншій частині позову в задоволенні відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2016 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди та про зобов'язання вивести з двору сміття відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 та представник ОСОБА_7 - ОСОБА_9 просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пояснення представника, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пожежа сталася з вини відповідача, у зв'язку з чим на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України стягнув з ОСОБА_8 на користь позивачів майнову шкоду в сумі 20 000 грн.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження того, що внаслідок необережного поводження з вогнем, ОСОБА_8 було пошкоджено майно, що належало позивачам та між діями відповідача та спричиненою шкодою існує безпосередній причинний зв'язок.

Проте з таким висновком апеляційного суду повністю погодитись не можна.

Як установлено судами попередніх інстанцій, згідно з копією акта про пожежу від 16 вересня 2014 року, складеному комісією у складі: головного інспектора Московського РВ ГУ ДСНС України в Харківській області ОСОБА_11, начальника 18-ї ДПРЧ ОСОБА_12, пожежу виявлено 15 вересня 2014 року о 15 год. 19 хв., на прибудові до житлового будинку АДРЕСА_1. Причиною пожежі ймовірно необережне погодження з вогнем.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 23 грудня 2014 року і звіту про причину виникнення пожежі, складеному 17 вересня 2014 року головним інспектором Московського РВ ГУ ДСНС України в Харківській області ОСОБА_11, осередок пожежі знаходився в нижній частині дерев'яного сараю зі сторони домоволодіння по АДРЕСА_2, а найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі по АДРЕСА_1, стало необережне погодження з вогнем мешканцями домоволодіння по АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, згідно з вимогами частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Апеляційний суд наведене положення закону під час розгляду справи не врахував, а також не взяв до уваги, що відповідач не спростовувала в судовому засіданні того факту, що 16 вересня 2014 року вона на подвір'ї своє садиби спалювала листя та ймовірно від цього загорівся сарай на сусідньому подвір'ї і дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак