Справа № 219/6809/16-ц
Провадження № 2/219/91/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2017 р. Артемівський міськрайонний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Воробйової І.В.

при секретарі Бібік Н.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмут цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказало, що відповідач ОСОБА_3 з метою отримання кредитних послуг підписав заяву № б/н від 31.08.2011 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 12500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, надав кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, банк вправі в односторонньому порядку змінювати ліміт кредитування, відсоткову ставку за кредитом, тарифи та інші елементи кредитування, інформація про що розміщується на офіційному сайті банку в мережі Internet на сторінці http://privatbank.ua/terms/pages/70. Позичальник зобов'язаний слідкувати за відповідними змінами в умовах кредитування, отримувати виписку з рахунку щодо здійснених за ним операцій, не допускати овердрафту, тощо. Пунктом 1.1.7.12. Умов і Правил передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Банк свої зобовязання за договором виконав, а відповідач свої порушив і станом на 30.04.2016 року має заборгованість у сумі 56341,91 грн., яка складається з наступного: 12396,96 грн. - заборгованість за кредитом; 38557,99 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2227,82 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2659,14 грн. - штраф (процентна складова).Посилаючись на ці обставини, на порядок виконання договірних зобов'язань та на передбачене договором і нормами ЦК України право банку вимагати дострокового повернення всього заборгованого за кредитним договором, банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 31.08.2011року у розмірі 56341 грн. 91 коп. із вищеперерахованими її елементами та покласти на нього судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в позові. Додатково пояснив, що 31.08.2011року відповідач ОСОБА_3 став клієнтом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Підписанням вказаної заяви відповідач підтвердив, що приєднується до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, які разом із Анкетою-Заявою становлять Договір про надання банківських послуг та підтвердив, що в подальшому зобов'язується ознайомлюватися з Умови та правилами надання банківських послуг та дотримуватися їх. Не заперечує той факт, що на підставі підписаної заяви № б/н від 31.08.2011 року відповідач мав отримати Дебетову особисту картку. Вважає, що оскільки відповідача ОСОБА_3 було ідентифіковано 31.08.2011р., тому 13.06.2012 року, при випуску кредитної картки "Універсальна", підписання відповідачем нової анкети - Заяви, а також заповнення ним додаткових документів не було потрібно. Вважає, що не заслуговують на увагу заперечення відповідача щодо позову, так як він користувався карткою та здійснював операції з її застосуванням.. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, відповідно до ст. 76 ЦПК України, надав суду заяву в якій зазначив, що позов не визнає у повному обсязі та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; просить справу розглянути у його відсутність, за участю його представника ОСОБА_2

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що позивач стверджує те, що відповідач ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 12500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік коли підписав заяву б/н від 31.08.2011р. разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами Банку» які викладені на банківському сайті. Відповідач ОСОБА_3 стверджує, що він отримував Дебетову особисту картку, в той час як кредитну картку "Універсальну" він не отримував. Дійсно, відповідач ОСОБА_3 підписував Анкету-заяву на оформлення дебетової особистої картки 31.08.2011р., але не погоджувався на встановлення йому кредитних лімітів, що видно з самої Анкети-заяви. Також, він не погоджувався на надання йому кредиту у сумі 12500 грн. і встановлення за користування такими коштами плати в розмірі 30% на рік. Зазначає, що позивачем, в якості підтвердження факту укладання з відповідачем кредитного договору, надано суду копію анкети-заяви на оформлення дебетової особистої картки від 31.08.2011 р. де зазначено, що кредитний ліміт на неї не встановлено. У вказаній анкеті відсутні і будь-які умови видачі кредиту, зокрема: строк дії кредитного договору, розмір плати за користування кредитними коштами, а також інші суттєві умови кредитного договору. Хоча, на всі ці умови позивач посилається в позовній заяві. Документ, доданий позивачем в якості додатку до вказаної анкети, не місить підпису відповідача і його назва не відповідає тій, що дозволяє перевірити правильність розрахованої позивачем суми боргу. Крім того, з розрахунку не вбачається, як він поєднаний з анкетою-заявою на оформлення дебетової особистої картки від 31.08.2011 р., адже позивач не надав доказів з яких можливо встановити, яку картку він ніби видав відповідачу, її вид, номер карти. Надана позивачем виписка має посилання на декілька карт і нічим не підтверджено їх відношення до анкети-заяви на оформлення дебетової особистої картки від 31.08.2011р.; не вбачається отримання відповідачем відповідної картки та пін коду до неї, не додано і розписки чи іншого документу, які б доводили таку обставину. Звертає увагу суду на те, що на час підписання Анкети-заяви діяло Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, яке було затверджене постановою правління Національного банку України 30.04.2010 N 223. Згідно пункту 1.4. Положення, платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для здійснення платіжних операцій з рахунку платника або банку, а також інших операцій, установлених договором. Згідно пункту 2.3. Положення, спеціальний платіжний засіб є власністю емітента і може передаватись у власність або надаватися в користування клієнту відповідно до умов договору, на підставі якого надається та використовується спеціальний платіжний засіб (далі - договір). Відповідно до п. 2.4. Положення: «Договір укладається в письмовій формі. Умови договору мають бути викладені державною мовою. Укладення договору іншою мовою здійснюється за емітента та клієнта відповідно до законодавства України. Один примірник договору зберігається в емітента, примірник договору емітент зобов'язаний надати клієнту під підпис. Емітент зобов'язаний під час видачі спеціального засобу надати клієнту договір, правила використання платіжного засобу і тарифи банку.» Згідно пункту 2.5. Положення, емітент зобов'язаний забезпечити наявність у договорі таких умов: тип спеціального платіжного засобу; види платіжних операцій, які клієнт має право здійснювати з використаннямспеціального платіжного заосбу, правила та максимальний строк їх виконання; порядок обслуговування рахунку (за дебетовою, дебетово-кредитною або кредитною схемою, розміри гарантійного забезпечення та/або незнижувального залишку коштів на рахунку, порядок кредитування клієнта,порядок установлення курсу продажу, обміну або конвертації іноземної валюти тощо); тарифи банку на обслуговування операцій з використанням спеціального платіжного засобу на момент укладення договору та порядок повідомлення клієнта про їх зміну; ліміти та/або обмеження за операціями з використанням спеціального платіжного засобу або платіжних додатків, реалізованих у спеціальному платіжному засобі (за наявності);право клієнта на одержання виписок про рух коштів за його рахунком та порядок їх отримання; порядок забезпечення емітентом та клієнтом безпеки під час користування спеціальним платіжним засобом; порядок розгляду спорів; відповідальність емітента та клієнта тощо. Отже, в порушення п.2.4. Положення позивач не уклав з відповідачем ОСОБА_3 договір у письмовій формі, адже анкета-заява не містить умов передбачених п.2.5. Положення. В той же час, документи до яких відсилає анкета-заява не підписані відповідачем і не можуть вважатись частиною, договору укладеного у письмовій формі. Посилання Позивача в позовній заяві на електронний вид письмового документу не спростовує необхідності на його підписання відповідачем, шляхом проставлення електронного цифрового підпису. Крім того, згідно частини другої п.2.4. Положення другий примірник договору позивач зобов'язаний надати клієнту під підпис, чого зроблено не було. Як стверджує позивач, договір складається з Анкети-заяви та інших документів, проте про отримання примірника Анкети-заяви відповідачем ОСОБА_3 доказів позивач не надав. Згідно пункту 2.3. Положення, спеціальний платіжний засіб є власністю емітента і може передаватись у власність або надаватися в користування клієнту відповідно до умов договору, на підставі якого надається та використовується спеціальний платіжний засіб. Згідно пункту 3.2. Положення: «Залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням спеціальних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми. Дебетова схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з викристанням спеціального платіжного засобу в межах залишку коштів, які обліковуються на його рахунку. Під час застосування дебетово-кредитної схеми користувач здійснює платіжні операції з використанням спеціального платіжного засобу в межах залишку коштів, які обліковуються на його рахунку, а в разі їх недостатоності або відсутності - за рахунок наданого банком кредиту. Кредитна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії.». З Анкети-заяви вбачається, що відповідачем узгоджена саме дебетова платіжна схема використання карткового рахунку яка не передбачає кредитних операцій по рахунку. Твердження позивача про не суттєвість визначення в Анкеті-заяві виду картки через їх універсальні можливості суперечить пунктам 2.3, 2.5., 3.2. Положення, якими визначена обовязковість відображення схеми використання карткового рахунку у договорі, надання клієнту карти на умовах договору і обмеженість здійснення платіжних операцій за даною схемою залишками коштів на рахунку.?Відповідно до п. 1.2. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту затверджених Постановою Правління Національного банку України 10.05.2007 N 168: «Ці Правила регулюють порядок надання банками споживачу повної,необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту (кредиту на поточні потреби, кредиту в інвестиційну діяльність, іпотечного кредиту) з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту (у тому числі наданого у формі кредитної лінії, овердрафту за картковим рахунком тощо) і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту». Отже, твердження представника позивача про не розповсюдження вказаних правил на правовідносини по даному картковому рахунку не ґрунтуються на законі. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, враховуючи думку відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до наступного.

Звертаючись із позовом про стягнення боргу, кредитор виходив із того, що спірні правовідносини виникли між сторонами належно вчиненого правочину. Проте, така правова позиція позивача не ґрунтується на законі, належних і допустимих доказах та суперечить обставинам справи.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України щодо правочинів, кредитних зобовязань та у відповідній частині законодавством про захист прав споживачів у редакції, що була чинною на час їх виникнення.

Встановлено, що 31.08.2011 року ОСОБА_3 заповнив у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» банк Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У заяві відповідач шляхом проставлення відміток у полях «Платіжна картка КРЕДИТКА «Універсальна»», "Пенсійна картка", «Дебетова особиста картка» виявив бажання оформити на своє ім'я "Дебетову особисту картку". У полі «Памятка клієнта", що містить, у тому числі, Тарифи і основні умови обслуговування та кредитування отримав(-ла) і ознайомлений(-на) з її змістом під розписку» відмітка відповідача відсутня. Анкету-заяву підписано працівником банку і відповідачем 31.08.2011 року. У бланку Анкети-заяви зазначено, що «ця заява разом із Пам"яткою клієнта, умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку… становить… договір про надання банківських послуг».

Умовами і Правилами надання банківських послуг, затвердженими 06.03.2010 року, витяг із яких додано до позовної заяви, установлено, що: Умови і правила надання банківських послуг є договором, яким банк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримати банківські послуги (Преамбула Умов і Правил);строки і порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картами із встановленим мінімальним обовязковим платежем наведений у Пам'ятці клієнта/Справке об умовах кредитування, яка є невідємною частиною договору (п. 2.1.1.12.4.);для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначено у Пам'ятці клієнта/Справке об умовах кредитування та заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг; датою укладання договору є дата отримання клієнтом карти, вказана у заяві (п. 2.1.1.2.1.);договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (п. 1.1.7.12.).

Розрахунок заборгованості позивач склав за договором б/н від 31.08.2011року, де визначив борг відповідача станом на 30.04.2016 року у розмірі 56341,91 грн., із яких: 12396,96 грн. - заборгованість за кредитом; 38557,99 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2227,82 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2659,14 грн. - штраф (процентна складова). Вказівки на реквізити платіжної картки та/або карткового рахунку розрахунок боргу не містить.

На час розгляду справи судом позивачем не надано доказів, які б вказували на видачу відповідачу платіжної картки та на реквізити такої. В Анкеті-заяві немає вказівки на дату отримання клієнтом платіжної картки. Суду позивач надав довідку, підписану представником банку, без дати її складання та вихідних реквізитів, у якій зазначено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 підписали кредитний договір б/н від 13.06.2012 р., за яким було надано наступні кредитні картки: 887913, дата відкриття 13.06.2012 р., термін дії 03/16; 887418, дата відкриття 05.10.2012 р., термін дії 03/16; 528566, дата відкритя 26.12.2012 р., термін дії 09/15.

За загальними правилами, що випливають із положень ст. 3 ч. 1 п. 6, ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 614, 622-625, 1054 ЦК України, цивільні права та обов*язки, виникають, зокрема, з договорів, і повинні належно виконуватися; позичальник зобов*язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати виконання порушеного зобов*язання, стягнення неустойки; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов*язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в т.ч., вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки.

Поряд із цим, за змістом положень ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів» (Закон № 1023-ХІІ) щодо укладання договору про споживчий кредит: договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ст. 626 ч. 1, ст. 627 ЦК України); зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов*язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 628 ч. 1, ст. 634 ч. 1 ЦК України);договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; проценти за кредитним договором, а також забезпечення зобов*язань за кредитними договором, зокрема, штрафом, пенею, які одночасно є видами цивільно-правової відповідальності за порушення зобов*язань, є істотними умовами кредитного договору, що випливають із його предмету, правової природи й суті відповідних правовідносин; недійсне зобов*язання не підлягає забезпеченню, за загальним правилом, недійсність основного зобов*язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення; споживач не зобов*язаний сплачувати кредитодавцю будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі (ст.ст. 546, 548, 549, 550, ст. 638 ч. 1, ст. 1054 ЦК України, ст. 11 ч. 4 абз. 2, 3 Закону № 1023-XII)); кредитний договір укладається в письмовій формі, його зміст може бути зафіксований як в одному, так і в кількох документах, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); обов*язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий позичальнику (споживачеві), покладається на кредитодавця (ст. 207 ч.ч. 1, 2, ст. 208 ч. 1 п.п. 2, 4, ст. 639 ч.ч. 1, 2, ст. 1054, ст. 1055 ч. 1 ЦК України, ст. 11 ч. 1, ч. 4 абз. 1 Закону № 1023-XII); кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним; якщо недійсність правочину встановлена законом (нікчемний правочин), визнання його судом недійсним не вимагається (ст. 215 ч. 2, ст. 218 ч. 1, ст. 1055 ч. 2 ЦК України).

Особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами та здійснює своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 10 ч. 1, ст. 11 ч. 2 ЦПК України); кожна сторона зобов*язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов*язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11 ч. 1, ст.ст. 57-61 ЦПК України). Наявність підстави для виникнення боргу, пред*явленого до стягнення, його розмір і обґрунтованість доказуються кредитором (ст. 623 ч. 2 ЦК України).

У справі наявна лише складена працівником банку та підписана ОСОБА_3 31.08.2011 р. Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Пам*ятка клієнта/Справка об условиях кредитования не підписана позичальником, наявний у справі документ (у копії) підписаний лише однією стороною договору керівником банку. Тарифи банку, які теж є обов*язковою складовою кредитного договору, не були додані до позовної заяви.

Тим чином, якщо Умови і Правила визначають загальні умови, на яких будь-яка особа може укласти кредитний договір за правилами договору приєднання, то у Пам*ятці клієнта/Справке об условиях кредитования поряд зі змістом Анкети-заяви визначаються індивідуальні умови кредитування конкретного позичальника, що можуть відрізнятися від загальних умов. Саме індивідуальні умови кредитування передбачають процентну ставку за кредитом, комісії, умови відповідальності за порушення зобов*язань тощо. Зазначене узгоджується зі змістом, зокрема, п.п. 1.1.6.1.-1.1.6.2.2. Умов і Правил, за яким про зміни у в умовах кредитування банк повідомляє клієнта і в разі, якщо одностороння зміна цих умов неможлива, передбачається підписання необхідних документів у банку, та узгоджується із нормами закону щодо дотримання прав сторін договору і фіксації його умов. Понад те, обов*язок кредитора ознайомити позичальника зі змістом Пам*ятки клієнта під розпис передбачено відповідним пунктом (полем) Анкети-заяви.

На час розгляду справи судом позивачем не надано доказів, які б вказували на видачу відповідачу кредитної картки "Універсальна" та на реквізити такої. В Анкеті-заяві немає вказівки на дату отримання клієнтом кредитної картки.

У справі наявна лише складена працівником банку та підписана ОСОБА_3 31.08.2011року Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Пам'ятка клієнта/Справка об условиях кредитования не підписана позичальником, наявний у справі документ (у копії) підписаний лише однією стороною договору керівником банку. Тарифи банку, які теж є обов'язковою складовою кредитного договору, не були додані до позовної заяви.

Таким чином, якщо Умови і Правила визначають загальні умови, на яких будь-яка особа може укласти кредитний договір за правилами договору приєднання, то у Пам'ятці клієнта/Справке об условиях кредитования поряд зі змістом Анкети-заяви визначаються індивідуальні умови кредитування конкретного позичальника, що можуть відрізнятися від загальних умов. Саме індивідуальні умови кредитування передбачають процентну ставку за кредитом, комісії, умови відповідальності за порушення зобов'язань тощо. Зазначене узгоджується зі змістом, зокрема, п.п. 1.1.6.1.-1.1.6.2.2. Умов і Правил, за яким про зміни у в умовах кредитування банк повідомляє клієнта і в разі, якщо одностороння зміна цих умов неможлива, передбачається підписання необхідних документів у банку, та узгоджується із нормами закону щодо дотримання прав сторін договору і фіксації його умов. Понад те, обов'язок кредитора ознайомити позичальника зі змістом Пам'ятки клієнта під розпис передбачено відповідним пунктом (полем) Анкети-заяви.

Банк пред*явив позов про стягнення боргу, що виник із кредитного договору, що його зазначив у заяві як укладений 31.08.2011 р. і саме щодо цього договору подав розрахунок боргу. Водночас у наданій суду довідці щодо кредитних карток позивач зазначив кредитний договір, за яким були надані кредитні картки, як такий, що був укладений 13.06.2012 р. Поза тим, що вказана довідка за відсутності відповідних реквізитів документа не відповідає встановленим ст.ст. 57-59, 64 ЦПК України вимогам щодо належності та допустимості письмового доказу і вже лише через це не може братися судом до уваги, ця довідка вказує на інший кредитний договір, аніж той, із якого, за правовою позицією позивача, виник спір і який указаний у позовній заяві. Із наданої суду банківської виписки випливає, що операції за карткою № 88791323 від 13.06.2012 р.

Умови і Правила містять суперечливі положення щодо моменту (дати) укладання договору. Так, з одного боку, зазначено, що підписанням заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг, що за своїм правовим змістом відповідає положенням ст. 638, ст. 639 ч. 2, ст. 640 ч. 1 ЦК України, з іншого боку, одночасно вказано, що датою саме укладання договору є дата отримання картки, зазначена в заяві, тобто, дата укладання договору обумовлена іншою дією, яка повинна бути вчинена сторонами (видача/отримання картки) і має фіксуватися в заяві, що за своїм змістом не відповідає правилам ані частини 2 статті 640 ЦК України, у якій ідеться про дію, передбачену саме актом цивільного законодавства, ані частини 1 статті 212 ЦК України, оскільки не йдеться про обставину, щодо якої невідомо, настане вона чи ні. Такі положення по суті суперечать одні одним, допускають їх неоднозначне тлумачення щодо, зокрема, моменту виникнення відповідних правовідносин із правовими наслідками, що з цього випливають, чим створюють правову невизначеність, а відтак, порушують права учасників цивільних правовідносин. В Анкеті-заяві відсутня фіксація факту видачі у певний день відповідачу кредитної картки із відповідними її реквізитами.

Таким чином, у справі відсутній кредитний договір від 31.08.2011 р. б/н, оскільки наявні документи не утворюють визначеної кредитором сукупності документів, що разом складають договір, тож сторони не уклали договір у формі, що її визначив сам позивач. Немає в справі й кредитного договору від 13.06.2012 р. б/н, на який позивач посилається у вищезгаданій довідці та укладанням якого обґрунтовує видачу позичальнику у різний час вже трьох платіжних карток. Власне у справі відсутні достовірні дані та документи, які б вказували на видачу позичальнику платіжної картки № 887913, використанням якої мотивується позов, саме на підставі кредитного договору від 31.08.2011 р. б/н, розрив у часі між цією датою і початком використання кредитної картки становить одинадцять місяців, є істотним, представник позивача не надав у суду пояснення із обґрунтуванням, яке б заслуговувало на увагу, щодо дійсних причин такого розриву в часі між двома подіями, із пов*язаності яких між собою виходив позивач. За наведених вище обставин, у справі не можна зробити однозначного висновку про момент укладання кредитного договору як такий, якщо на факті його укладання наполягає позивач, а, отже, не можна визначити із належною точністю і певністю момент і підставу виникнення спірних правовідносин.

Виходячи з наведеного, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідними її елементами був пред*явлений з підстав, що не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, вимоги не були належним чином обґрунтовані та не були доведені. Оскільки факт укладання сторонами кредитного договору є підставою позову та визначальним доводом позову і цей факт під час розгляду справи не був доведений, усі похідні від такого факту доводи, розрахунки та міркування не можуть бути враховані та не можуть тягти задоволення позову.

Відсутність доказів дотримання належної письмової форми кредитного договору має наслідком його нікчемність, а також відсутність правової підстави для пред*явлення банком позову про стягнення боргу, що виник саме з такого договору та на погоджених сторонами умовах. На час розгляду справи судом немає можливості встановленим порядком безспірно з*ясувати умови, на яких були надані банком кошти відповідачу, зокрема, щодо процентної ставки, комісій, відповідальності за порушення грошових зобов*язань, які у відповідній частині впливають на сукупну вартість кредиту, належать до істотних умов кредитного договору. Здійснення сторонами певних цивільних прав і обов*язків, що виникли внаслідок їхніх дій, не спростовує факту недотримання належної форми договору, сама по собі сплата певних платежів за відповідачем не може свідчити про належне досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, про обізнаність з усіма умовами договору, якщо не були дотримані вимоги закону щодо відповідного оформлення правовідносин.

Такі обставини, відсутність належних і допустимих доказів виникнення саме кредитних правовідносин, нікчемність кредитного договору виключають можливість задоволення позову, який по суті ґрунтується на недопустимих у доказуванні припущеннях, із тих правових і фактичних підстав і в тих межах, в яких він був пред'явлений.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що у справі відсутній кредитний договір від 31.08.2011 р. б/н, оскільки наявні документи не утворюють визначеної кредитором сукупності документів, що разом складають договір, а також відсутні відомості, які б вказували на видачу позичальнику платіжної картки № 887913, використанням якої обґрунтовано позов, саме на підставі кредитного договору від 31.08.2011 року б/н. Крім того, у справі відсутній і кредитний договір від 13.06.2012 р. б/н, на який посилається позивач у вищевказаній довідці та укладанням якого обґрунтовує видачу позичальнику трьох платіжних карток.

У зв'язку з цим суд вважає неможливим встановити істотні умови кредитного договору, що стосуються процентної ставки, комісій, відповідальності за порушення грошових зобов'язань, які впливають на сукупну вартість кредиту.

Виходячи з наведеного, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідними її елементами був пред*явлений з підстав, що не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, вимоги не були належним чином обґрунтовані та не були доведені. Оскільки факт укладання сторонами кредитного договору є підставою позову та визначальним доводом позову і цей факт при розгляді справи не був доведений, усі похідні від такого факту доводи, розрахунки та міркування не можуть бути враховані та не можуть тягти задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог до ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 509,525,526, 546,549,550,610,614, 622-625,1054 ЦК України, ст. ст. 5, 6, 10, 58, 60, 79, 81, 85, 88, 107, 179, 208, 209, 213, 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Воробйова