Справа № 500/1141/16-ц
Провадження № 2/500/501/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя Грубіян Л.І.,

при секретарі Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом Ізмаїльської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на житло, -

В С Т А Н О В И В:

03.03.2016 року Ізмаїльська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на житло.31.05.2016 року позов уточнили відносно адреси, вказавши, що житло розташоване за адресою: блок №9 (стара кімн.№8-а) по просп.Миру,3-а в м.Ізмаїлі Одеської області, вказавши, що рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №1647 від 15.12.2008 року до комунальної власності прийнято гуртожиток ВАТ «ПМК-15» за адресою: м.Ізмаїл Одеської області, проспект Миру (колишня назва Леніна),3-а, де в блоці 9 (стара кімната 8-а) зареєстрований відповідач. Розпорядженням Ізмаїльського міського голови за №57р від 19.02.2016 року адресою визначено просп. Миру. Відповідач на даний час за вказаною адресою не проживає більше 6 місяців, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 04.03.2015 року, 16.04.2015 року, 16.10.2015 року, 08.12.2015 року, 04.02.2016 року. Місце проживання відповідача невідоме. Реєстрація відповідача за вказаною адресою позбавляє Ізмаїльську міську раду надати житло іншим особам.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав та пояснив, що 02.09.2008 року отримав ордер на житлову площу в гуртожитку по проспекту Миру(колишня Леніна) 3-а, тоді ж йому було дозволено переобладнати за власний кошт частину фойє в жиле приміщення, тривалий час він займався ремонтом, а коли закінчив ремонт, захворів, переніс операцію на серці, потребував стороннього уходу, жив в будинку тещі, зараз за рішення суду його знято з реєстрації з будинку тещі, а в його квартирі тимчасово проживав син.

Представник відповідача в судовому засіданні, пояснив, що на час складання актів перевірки, на які посилається представник позивача, відповідач був відсутній за адресою проживання оскільки перебував на лікуванні в м. Одесі. Також зазначив, що у вказаному житлі його довіритель робив переобладнання та ремонт за власні кошти, постійно проживає за вказаною адресою, а тепер міська рада, хоче перерозподілити ним же створене житло комусь іншому. Крім цього відповідач був відсутній на час перевірка в квартирі, так як перевірки проводились в робочій час коли відповідач також був на роботі.

Вислухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №1647 від 15.12.2008 року до комунальної власності прийнято гуртожиток за адресою: м.Ізмаїл Одеської області, проспект Миру (колишня назва Леніна),3-а, яке не ввійшло до статутного фонду ВАТ «ПМК-15» «Дунайводстрой».

Балансоутримувачем даного гуртожитку є УЖКГ Ізмаїльської міської ради.

Відповідно довідки ВАТ Пересувна механізаторська колона №15 «Дунайводстрой» від 22.09.2008 року ОСОБА_1 виділено житло за адресою: м.Ізмаїл Одеської області, просп. Леніна,3-а, к.8-а, загальною площею 44,9 кв.м. та надано дозвіл на перепланування відповідно до узгодженої схеми та проведення внутрішніх робіт.

Актами перевірки від 04.03.2015 року, 16.04.2015 року, 16.10.2015 року, 08.12.2015 року та 04.02.2016 року встановлена відсутність відповідача за вказаною адресою. Допитані з цього приводу свідки, а саме працівники «Житсервіс-2» пояснили, що проводили перевірки в робочій час, ніхто в вищезазначеній квартирі не відчиняв, одного разу запитали в сусіді і ті пояснили що в квартирі проживає чоловік з малою дитиною. Як пояснив відповідач це його малолітня дитина від другого шлюбу.

Розпорядженням міського голови №57р від 19.02.2016 року проспект Леніна перейменовано у проспект Миру.

Відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кімн.8-а з 16.09.2008 року, що підтверджено довідкою КП «Житсервіс-2» від 29.01.2016 року №126, виписки з реєстраційної картки та довідкою від 10.03.2017 року №4173, наданою Ізмаїльським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2014 року між ОСОБА_1 та КП «Житсервіс-2» укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач сплачує кошти за надані комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.

Згідно довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ №10015/0456 філії Одеського обласного управління від 20.01.2016 року №63 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, житлові чеки не отримував та своїм правом на них в м.Ізмаїлі не скористався.

Критично суд оцінює посилання представника позивача на свідчення свідків ОСОБА_2, паспортиста КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс», ОСОБА_3, майстра КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс», ОСОБА_4, майстра КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс», про те, що на час складання актів перевірки відповідач не проживав за вказаною адресою, оскільки відповідачем надано докази перебування в той час на лікуванні у м. Одесі, крім цього до лікарні і встановлення інвалідності відповідач працював, а акти складені в робочій час.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 не втратив зв'язок з житлом, оскільки його не проживання в спірній кімнаті зумовлене рядом поважних причин, а саме: перебування відповідача на лікуванні в іншому місті, більш того відповідач за власний кошт благоустроїв своє житло, сплачує комунальні послуги.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що посилання на не проживання відповідача в спірній квартирі на протязі тривалого періоду часу в ході розгляду справи доведені не були, більш того, вони не відповідають дійсності, оскільки зумовлені рядом причин, відтак позовні вимоги, що на них ґрунтується позивач, не підлягають до задоволення.

Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову Ізмаїльської міської ради про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, просп.Миру, 3-а, блок 9 (стара кімната №8-а), не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.. 71, 72, 129 ЖК України, - суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Ізмаїльської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на житло - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5