Справа № 639/8198/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.,

при секретарі - Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа-Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, 3 особа- Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконкому Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що після припинення подружніх стосунків з відповідачем з початку літа 2015 р. і роздільного проживання, відповідач ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не цікавиться здоров'ям та розвитком сина , не телефонує, не вітає зі святами та днями народження. Ніколи ніяких перешкод з боку позивача у спілкуванні з дитиною відповідачу не здійснювалося. Всі питання з виховання та утримання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, надав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи без його участі, проти позбавлення його батьківських прав щодо сина не заперечує.

У відповідності зі ст. 60,61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Представник 3-особи- Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав направив суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, а також висновок про доцільність позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, 2012 р. народження, враховуючи те, що батько має змогу, але ухиляється від батьківського обов'язку щодо виховання дитини, не цікавиться його станом здоров'я , фізичним та духовним розвитком, усунувся від утримання сина.

Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Беручи до уваги подану відповідачем та представником третьої особи заяви, суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення позивача , допитавши свідків, перевіривши матеріали справи і оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст.ст. 150, 157 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відмова батьків від дитини є неправомірною , суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.164 п.2 ч.1 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували зареєстрованому шлюбі з 2010 р. по 2015 р. , мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як пояснила позивач, у лютому 2016 р. суд стягнув з відповідача аліменти, проте ОСОБА_2 не сплачував гроші , існувала заборгованість, яку він не збирався погашати.

З роз'яснень, які містяться Постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як випливає з пояснень позивача, після припинення шлюбно-сімейних відносин між сторонами у 2015 р. , відповідач пішов із сім'ї та з того часу , дитиною не цікавився та її зовсім не бачить, матеріальну допомогу не надає, участі у вихованні не приймає, нехтував своїми батьківськими обов'язками. Всіма питаннями виховання дитини позивач займається самостійно, дитина перебуває на повному її утриманні. Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6

За інформацією комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад ( ясла-садок) № 38 комбінованого типу Харківської міської ради», де навчається ОСОБА_4 з серпня 2014 р. по теперішній час, батько дитини не виконує свої обов'язки відносно сина під час перебування в ДНЗ № 38, не цікавиться життям дитини в дошкільному закладі, не відвідує свята, батьківські збори.

Довідкою Харківської міської дитячої поліклініки №23 підтверджується, що малолітній ОСОБА_4, 2012 р. народження перебуває під наглядом фахівців закладу з 28.05.2016 р., прибув з м.Харцизськ Донецької області. Догляд за житиною, в тому числі і під час хвороби, здійснює мати і амбулаторні прийоми дільничного педіатра дитини відвідує виключно у супроводі матері.

З висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконкому Харківської міської ради випливає, що ОСОБА_2 запрошувався до Управління на співбесіду, однак жодного разу не з'явився, надав нотаріально посвідчену заяву від 01.09.2016 р., в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, що підтверджує його байдуже ставлення до дитини. З приводу встановлення йому порядку участі у вихованні сина та щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною з боку матері дитини відповідач не звертався, та ніяких доказів щодо виконання ним батьківських обов'язків не надав. За рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, з наданих суду доказів випливає, що починаючи з 2015 р. відповідач ОСОБА_2 сином не цікавився, не відвідує, участі в його вихованні не приймає, своїх батьківських обов'язків не виконує, матеріально не допомагає, а тому відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.164 ч.1 п.2, 150 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа-Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - задовольнити .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні-в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ -