Провадження № 2/752/1123/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.04.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 06 травня 2014 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Під час шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 12 липня 2016 року відповідач разом з дитиною почала проживати окремо від позивача за місцем своєї реєстрації. Між сторонами у справі відсутнє порозуміння, вони не спілкуються. З вказаного часу відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином, не надає можливості зустрічатися та турбуватися про дитину, проводити з нею час тощо. З метою врегулювання спору позивач звернувся до служби у справах дітей з відповідною заявою, поте конфліктна ситуація не виріщена через небажання відповідачки врегулювати конфлікт у позасудовому порядку.

Позивач зазначає, що він має постійне місце роботи, працюючи на посаді завідуючого лабораторії кафедри математичного аналізу та теорії ймовірностей фізико-математичного факультету Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут". Отримує достойний заробіток, позитивно характеризується за місце роботи, а також має постійне місце проживання, де зареєстрований. Квартира є двокімнатною, де він фактично проживає один, у зв"язку з чим може надати можливість перебувати дитині разом з ним.

За таких підстав, позивач просить зобов"язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначити спосіб участі позивача у спіілкуванні та вихованні сина шляхом надання побачень:

- кожного вівторка з 19 год.00 хв. до 09 год. 00 хв. середи за місцем проживання батька дитини,

- кожної суботи з 17 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. понеділка за місцем проживання батька дитини.

У клопотанні про збільшення позовних вимог, з яким позивач звернувся у суд 21 березня 2017 року, ОСОБА_1 просить визначити спосіб його участі у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання побачень:

- кожного вівторка з 19 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. середи за місцем проживання батька дитини,

- кожної суботи з 17 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. понеділка за місцем проживання батька дитини,

- 10 днів на відпочинок та оздоровлення в січні та 20 днів в серпні, зобов"язавши відповідача передавати малолітнього сина пзивачу відповідно до вказаного графіка. (а.с. 75)

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач та її представник в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги. Визначаючи графік зустрічей батька з сином, просить врахувати, що дитині тільки 2 роки і 7 місяців, а тому він потребує присутності і постійної участі мами у вихованні і догляді за ним. Дитина відвідує Дошкільний навчальний заклад № 158 м. Києва, тобто в хлопчика визначений режим дня. Відповідач зазначає, що на даний час дитині важливо мати одне місце проживання, визначене місце для сну та оточення, яке йому знайоме, а тому ОСОБА_2 категорично заперечує проти перебування дитини з батьком вночі.

Третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні надала висновок № 100-1215 від 23 січня 2017 року, з якого вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: кожен вівторок з 18 год. 00 хв. - 20 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_2, а також перша та третя субота з 17 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. неділі без присуності матері.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, з 06 травня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі. (а.с. 10)

Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 11)

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 Постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 66)

З матеріалів справи та з пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з вимогами ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд також вважає, що відновлення стосунків батька та дитини має бути поступовим та не вплинути різко на зміну сталого способу життя дитини з переїздами до місця проживання батька, відпочинку з батьком.

При цьому батько не позбавлений можливості за наявності відновлення стосунків з дитиною знову порушити питання про можливість спілкування з дитиною за місцем його проживання, спільного з дитиною відпочинку.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно висновку № 100-1215 від 23 січня 2017 року служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації запропоновано визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: кожен вівторок з 18 год. 00 хв. - 20 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_2, а також перша та третя субота з 17 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. неділі без присуності матері.

Частиною 6 статті 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд вважає, що орган опіки і піклування не врахував усі обставини по справі.

Позивач ОСОБА_1, 1985 року народження, працює в Національному технічному університеті України "Київський політехнічний інститут" на посаді завідувача лабораторією кафедри математичного аналізу та теорії ймовірностей фізико-математичного факультету (а.с. 16), за місцем роботи характеризується позитивно, як спокійний та врівноважений, зазначено, що він підтримує добрі стосунки з колегами, отримує постійний дохід за місцем своєї роботи. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач має постійне місце проживання, де він зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 19) Дана квартира є двокімнатною. ОСОБА_1 проживає у вказааній житловій площі один, тому має можливість забезпечити перебування його малолітнього сина разом з ним. Зважаючи на пояснення позивача в судовому засіданні, суд вважає, що він має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні дитини, враховуючи особисту прихильність дитини до позивача, що не заперечується відповідачем, психологічну прив'язаність й бажання бути батьком у житті дитини, а також те, що таке спілкування не перешкоджатиме розвитку дитини, наявність між сторонами суперечок щодо участі у спілкуванні та вихованні дитини.

За адресою проживання батька на вул. Тарасівська, 10-А, кв. 22 в м. Києві працівниками служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації 27.10.2016 р. проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з"ясовано, що умови для проживання, виховання та розвитку малолітнього створено належним чином. Для малолітнього виділена окрема кімната, в якій наявне окреме спальне місце (дитяче ліжко), наявні дитячі іграшки та речі.

З матеріалів справи вбачається, що малолітній ОСОБА_3, 2014 року народження, відвідує Дошкільний навчальний заклад № 158 м. Києва.

ОСОБА_3 на час розгляду справи виповнилося майже 2 роки і 10 місяців, дитина є зовсім маленькою і повинна ночувати разом з мамою.

З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що спосіб участі у систематичному спілкуванні дитини з батьком слід уточнити, надавши можливість останньому приймати участь у спілкуванні та вихованні сина шляхом систематичних побачень наступним чином:

-кожного вівторка з 18 год. 00 хв. - 20 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_2.В.,

- перша та третя субота з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. суботи без присутності матері ОСОБА_2

Визначений спосіб та порядок спілкування з дитиною, на думку суду, є обґрунтованим, оскільки такий спосіб направлений на уникнення між сторонами конфліктів, забезпечення спокійного психологічного розвитку та зростання дитини.

Крім того, такий спосіб є найбільш доцільним та справедливим, в якому, на думку суду, повністю враховані всі докази по справі, вимоги законодавства та інтереси дитини.

Слід зазначити, що у разі зміни обставин, пов'язаних з віком дитини, станом її здоров'я, психологічного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

На думку суду з урахуванням відносин, які склалися саме між сторонами на даний час, а не у сторін з дитиною, які є фактично негативними, не повинні впливати на спілкування батьків з дитиною, розвиток та виховання дитини, яка потребує уваги обох батьків.

За таких обставин, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати.

Керуючись ст.ст. 153, 157 та 159 СК України, ст.ст. 10, 12, 30, 60, 212, 213, 223 - 226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні та вихованні з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом визначення способів участі батька у спілкуванні та вихованні сина шляхом систематичних побачень

-кожного вівторка з 18 год. 00 хв. - 20 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_2,

- перша та третя субота з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. суботи без присутності матері ОСОБА_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м. Києва, іден. номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: