Справа № 301/1661/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" лютого 2017 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на нерухоме майно.
Згідно п.п. 1.5., 4.3.1.-4.3.3., 4.3.5., 5.2. Договору, ОСОБА_1 зобовязувалася належним чином виконувати взяті на себе зобовязання щодо погашення суми основного боргу та суми відсотків за користування кредитом щомісячно, але не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані проценти ануїтетними платежами в сумі 8438 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань на відповідні позичкові рахунки позичальника, відкриті у АТ «Ощадбанк»; повернути кредит в сумі 600000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором; у разі порушення умов цього договору та/або договору іпотеки достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород, штрафів та інших належних до сплати платежів, відповідно до чинного законодавства України; відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього договору; за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення.
Пунктами 3.4., 4.2.1.-4.2.2. Договору, банку надано право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань за цим договором або за іпотечним договором; при виникненні простроченої заборгованості за кредитом та процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Однак, взяті на себе зобовязання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати суми основного боргу у розмірі та строки, визначені кредитним договором, ОСОБА_1 не виконано.
В забезпечення виконання відповідачкою взятих на себе зобовязань щодо повернення суми кредиту за кредитним договором сторонами було укладено 17.04.2008 року нотаріально посвідчений Іпотечний договір за реєстровим №1759, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок №145 загальною площею 243,00 кв.м., житловою площею 142,60 кв.м., зі всіма невідємними його приналежностями, що стане власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, с. Білки, вул. Шевченка, №145, та майнові права на земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території с. Білки, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства.
У відповідності до п.1.3. Іпотечного договору, право власності іпотекодавця на нерухоме майно підтверджується договором купівлі-продажу будинку, що укладений між іпотекодавцем та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 17.04.2008 року за реєстровим номером №1753, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №5797230 від 17.04.2008 року, номер правочину 2841036, а також договором купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 17.08.2008 року за реєстровим №1751, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №5797145 від 17.04.2008 року, номер правочину 2841010.
Відповідно до п.п. 3.1.3., 6.1., 6.2. Іпотечного договору, за невиконання або неналежне виконання зобовязання за кредитним договором передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.07.2011 року у справі №2п-9349/10 стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за вказаним кредитним договором у повному обсязі, судом було видано виконавчий лист, який позивачем предявлено до виконання в органи ДВС. Проте борг до цього часу є непогашеним, а рішення суду залишається невиконаним. У звязку з наведеним, 30.05.2016 року за №13/267 відповідачці була направлена вимога про усунення порушення зобовязання, яка останньою залишена без задоволення, заборгованість не погашена.

ОСОБА_1 зобовязання за договором кредиту належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 20.07.2016 року її борг перед банком становить 1505149,55 грн. Дана сума складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 600000 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 267383,07 грн.; відсотків за користування кредитом в сумі 441165,97 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту в сумі 196600,51 грн.

Просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором шляхом передачі позивачу предмету іпотеки у власність та визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент набуття його у власність, а також стягнути з відповідачки 8921,01 грн. судових витрат.

В ході судового розгляду позивач подав заяву про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог, в яких просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу позивачем та з укладенням банком від власного імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем за початковою ціною 845619 грн., з яких 581832 грн. вартість житлового будинку та 263787 грн. вартість земельної ділянки, з наданням права проведення реєстрації права власності предмету іпотеки у встановленому законом порядку та вчинення інших дій, повязаних з продажем вказаного нерухомого майна ( а.с.119-120).

Представник позивача, будучи належними чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив такі задовольнити, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 226,227).

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявилася, про день, час та місце розгляду справи відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України була належним чином повідомлена, заперечень проти позовних вимог або заяви про розгляд справи в її відсутність не подала (а.с. 112, 114, 137, 138, 145, 215, 228).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає уточнені позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України, цивільні зобов'язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов'язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі відповідно до умов договору та положень закону вимагати виконання порушеного зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

В судовому засіданні встановлено, що 17.04.2008 року сторони уклали договір про іпотечний кредит №81704 (далі - Договір) (а.с. 16-21), згідно якого банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 600000 грн. (а.с. 33) зі сплатою 16,2% річних на двадцять років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 16.04.2028 року, на придбання житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, с. Білки, вул. Шевченка, 145.

Погашення заборгованості повинно здійснюватися шляхом сплати щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, ануїтетних платежів в сумі 8438 грн.

Згідно п.п. 4.3.3., 5.2. Договору, при порушенні позичальником взятих на себе зобовязань він повинен достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород, штрафів та інших належних до сплати платежів відповідно до чинного законодавства України; сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент розрахунку пені від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення у разі порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за кредитним договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Аналогічне передбачено і п.4.2.2. Договору, згідно якого банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним(и) договором (договорами).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №81704 від 17.04.2008 року, укладеним між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1, станом на 20.07.2016 року борг відповідачки перед банком становить 1 505 149,55 грн. (а.с. 12-15).

Дана сума складається з:

- заборгованості по тілу кредиту в сумі 600000 грн.,

- пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 267383,07 грн. (за період з 20.07.2015 року по 19.07.2016 року),

- заборгованості за відсотками в сумі 441165,97 грн. (за період з 17.04.2008 року по 31.10.2012 року),

- пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту в сумі 196600,51 грн. (за період з 20.07.2015 року по 19.07.2016 року).

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2011 року з ОСОБА_1 як солідарного боржника стягнуто заборгованість за договором кредиту №81704 від 17.04.2008 року в сумі 910415,60 грн., яка існувала станом на 15.10.2010 року Вказана заборгованість складалася з тіла кредиту у сумі 600000 грн., 242238,85 грн. відсотків, 68176,75 грн. пені (а.с. 31-32).

Разом з тим, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Вказане відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом України у постановах від 23.09.2015 року по справі №6-1206цс15 та від 21.09.2016 року у справі №6-2631цс15.

У судовому засіданні встановлено, що рішення суду про стягнення кредитного боргу на день розгляду справи відповідачем не виконано. Позивачем нараховувалися відсотки за користування кредитом за період з 16.10.2010 року до 31.10.2012 року та пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 20.07.2015 року по 19.07.2016 року.

Таким чином, розмір кредитного боргу, відносно якого судом не приймалося рішення, становить 662910,70 грн.

Дана сума складається з:

- пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 267383,07 грн. (за період з 20.07.2015 року по 19.07.2016 року),

- пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту в сумі 196600,51 грн. (за період з 20.07.2015 року по 19.07.2016 року),

- заборгованості за відсотками в сумі 1989276,12 грн. (за період з 16.10.2010 року по 31.10.2012 року з урахуванням стягнених за рішенням суду відсотків у сумі 242238,85 грн.).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом тільки в межах заявлених вимог. Відповідно до заявлених позовних вимог і поданого розрахунку загальний розмір боргу ОСОБА_1, в рахунок погашення якого банк просить звернути стягнення на майно, становить 1505149,55 грн. ( а.с.221-225), що складається з:

- заборгованості по тілу кредиту в сумі 600000 грн.,

- пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 267383,07 грн. (за період з 20.07.2015 року по 19.07.2016 року),

- заборгованості за відсотками в сумі 441165,97 грн. (за період з 17.04.2008 року по 31.10.2012 року),

- пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту в сумі 196600,51 грн. (за період з 20.07.2015 року по 19.07.2016 року).

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Дана правова позиція висловлена ВСУ у справі № 6-1080цс15 від 03.02.2016 року.

17 квітня 2008 року сторони уклали Іпотечний договір (а.с. 22-28), предметом якого є наступне нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 243,00 кв.м., житловою площею 142,60 кв.м. зі всіма невідємними його приналежностями, за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, с. Білки, вул. Шевченка, 145; майнові права на земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території с. Білки, Білківської сільської ради, кадастровий номер :03:001:0030, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства.

У відповідності до п.1.3. Іпотечного договору, право власності ОСОБА_1 на предмет іпотеки підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, що укладений між іпотекодавцем та продавцем - ОСОБА_2, та який посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 17.04.2008 року за реєстровим номером №1753, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №5797230 від 17.04.2008 року, номер правочину 2841036 (а.с. 121, 122), право власності на який підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому чинним законодавством, та договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 17.08.2008 року за реєстровим №1751, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №5797145 від 17.04.2008 року, номер правочину 2841010 (а.с. 123, 124).

Відповідно до п.3.1.3. Іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання за договором про іпотечний кредит та/або цим договором, в тому числі, невиконання або неналежне виконання іпотекодавцем зобовязання за договором про іпотечний кредит в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частина становить більше двох місяців (а.с. 24).

У відповідності до п.6.6. Іпотечного договору, за цим договором іпотекодержатель має право від свого імені здійснити продаж предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, та/або набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязань на підставі цього договору або укладеного договору про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону, оскільки у відповідності до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається серед іншого початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 08.06.2016 року у справі №6-1239цс16.

Позивачем надано суду звіт про оцінку вартості предмету іпотеки, складеного ПП «Бізнес-Експерт» від 09.12.2016 року, згідно якого загальна вартість нерухомого майна на дату проведення оцінки становить 845619 грн., з яких: 581832 грн. - вартість житлового будинку з надвірними спорудами; 263787 грн. вартість земельної ділянки (а.с. 149-201).

Відповідачці судом направлялася копія висновку про вартість іпотечного майна для реалізації останньою її права щодо подачі заперечень, однак, жодної відповіді з даного приводу отримано не було.

Згідно п.41 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Сума боргу станом на 20.07.2016 року складає 1505149,55 грн., тобто є значно більшою, ніж вартість нерухомого майна (845619 грн.), отже, сума заборгованості за кредитом є співмірною з вартістю іпотечного майна.

У звязку з порушенням умов кредитного договору, відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», 30.05.2016 року за №13/267 відповідачці була направлена вимога про усунення порушення зобовязання (а.с. 29), в якій зазначено про наявність заборгованості за кредитним договором і необхідність її добровільного погашення у тридцятиденний термін з моменту її отримання, а у випадку непогашення кредитної заборгованості попереджено про початок процедури звернення стягнення на майно.

Вимогу банку ОСОБА_1 отримала 02.06.2016 року (а.с. 30), проте не вжила ніяких заходів щодо погашення заборгованості за кредитом, наявний борг не повернула.

Відповідачка не подала заперечень проти позову, не надала суду доказів на спростування позовних вимог.

Згідно вимог ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить, застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Відповідно до ч.10 ст. 38 ЗК «Про іпотеку», договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Враховуючи наведене суд вважає, що уточнені позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві з можливістю здійснення позивачем всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача 11321,67 грн. (9943,67 грн.=7543,01 грн. + 1378 грн. + 1022,66 грн. з вимог майнового характеру на загальну суму 662910,70 грн., та 1378 грн. з вимог немайнового характеру) , що складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с. 1, 2, 91, 220).

Керуючись ст.ст. 526, 530, 546, 572, 589, 590, 610, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 33, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України,

р і ш и в :

Уточнений позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит №81704 від 17 квітня 2008 року у сумі 1505149 (один мільйон пятсот пять тисяч сто сорок девять) грн. 55 коп., що складається з:

- заборгованості за основним боргом в сумі 600000 грн.,

- пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 267383,07 грн.,

- заборгованості за відсотками в сумі 441165,97 грн.,

- пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту в сумі 196600,51 грн.,

звернути стягнення на предмет іпотеки по Іпотечному договору б/н від 17.08.2008 року, посвідченому приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційний номер №1759, реєстраційний номер обтяження №1760, а саме:

-на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, с. Білки, вул. Шевченка, №145, загальною площею 243,00 кв.м., житловою площею 142,60 кв.м.,

-майнові права на земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території с.Білки, Білківської сільської ради, кадастровий номер :03:001:0030, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства,

що належать на праві приватної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17 квітня 2008 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 квітня 2008 року.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу іпотекодержателем Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, визначивши початкову ціну продажу предмету іпотеки в розмірі 845619 (вісімсот сорок пять тисяч шістсот девятнадцять) грн., з яких: 581832 грн. - вартість житлового будинку з надвірними спорудами; 263787 грн. вартість земельної ділянки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» 11321 (одинадцять тисяч триста двадцять один) грн. 67 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча : М. О. Пітерських