Справа № 453/1294/14 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/783/22/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі між власниками,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Виділено в натурі ОСОБА_2 5/6 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме: приміщення під літ. 1-1 площею 7,1 м2 ; під літ. 1-2 площею 5,6 м2; під літ. 1-3 площею 12,6 м2; під літ. 1-5 площею 15,5 м2; під літ. 1-6 площею 15,9 м2; під літ. 1-7 площею 6,6 м2. Виділено в натурі ОСОБА_4 1/6 частину житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме - житлову кімнату під літ. 1-4 площею 17,8 м2. Зобов`язано ОСОБА_4 сплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки в розмірі 3276 гривень. ОСОБА_4 утворити окремий вхід внаслідок пробиття дверного прорізу в стіні приміщення 1-4 та добудовою кухні, коридору та ганку. Горищем користуватися кожним над своїм приміщенням. Обом співвласникам влаштувати звукоізолюючу перегородку між приміщеннями під літ. 1-5 та 1-4, 1-4 та1-3; 1-7. Кожному із співвласників мати індивідуальне електропостачання, газопостачання і опалення своїх приміщень.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд прийняв до уваги безпідставні доводи позивачки про неможливість її проживання в одному будинку з ним та членами його сім`ї. Звертає увагу на те, що в оскаржуваному рішенні не зазначено, які підсобні будівлі передаються позивачу та відповідачу. Посилається також на те, що у варіанті поділу житлового будинку, визначеного судом, його позбавлено можливості користуватися горищем та зазначає, що прохід до нього можна здійснити лише по загальному коридору. Крім того стверджує, що судом не було враховано його матеріальний стан та стан здоров'я, оскільки він є інвалідом 2 групи, перебуває на пенсійному забезпеченні, грошові кошти не дають йому можливості провести реконструкцію та перепланування спірного житлового будинку, здійснити добудову кухні, коридору та ганку, як ухвалено в оскаржуваному рішенні. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власниками відповідно 5/6 частин та 1/6 частини житлового будинку по АДРЕСА_1.

Також судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем існують неприязні відносини, що унеможливлює їх проживання у даному будинку.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 18.09.2012 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, згідно з висновком якої запропоновано можливий варіант реального виділу частини житлового будинку, з врахуванням існуючого користування по АДРЕСА_1 шляхом відокремлення окремої ізольованої кімнати приблизних розмірів площі, яка припадає на 1/6 частину загальної площі всього будинку. (а.с.5-15)

У силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи з цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки, що є в спільній частковій власності.

Згідно з ст.367 ЦК при поділі будинку припиняється не тільки спільне користування будинком, а і право спільної часткової власності.

Зазначеними нормами передбачено, що поділ (виділ частки) майна, яке є об'єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників.

Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, що виключає можливість залишення в спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Висновком судової інженерно-технічної експертизи № 3555/3556 запропоновано варіант реального виділу частини житлового будинку кожному співвласнику (а.с.5-15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сторони є співвласниками майна, яке перебуває у спільній частковій власності, питання користування вказаним будинком сторонами не вирішено, з даного приводу між сторонами виникають суперечки, між сторонами не можливе досягнення угоди про порядок користування спірним будинком, а тому розподіл спірного будинку слід провести відповідно до висновку експерта.

Колегія суддів вважає, що суд підставно взяв до уваги висновок № 3555/3556 інженерно-технічної експертизи від 23 жовтня 2013 року, оскільки сторонами не надано іншого висновку експертного дослідження.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09 квітня 2015 року за клопотанням представника ОСОБА_4 було призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, однак з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення № 1654 про неможливість дати висновок судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 90,91, 108).

28 липня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Львівської області було повторно призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, проте така не була проведена у зв`язку з неоплатою її ОСОБА_4 (а.с. 136,137,142).

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 не скористався своїм правом на подання доказів про те, що поділ будинку можливий за іншими варіантами, крім того, який зазначений в поданому суду висновку експертизи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд прийняв до уваги безпідставні доводи позивачки про неможливість її проживання в одному будинку з ним та членами його сім`ї, висновків суду не спростовує, так як зазначені обставини не унеможливлюють реалізації права на виділ частки.

Твердження в апеляційній скарзі, що в оскаржуваному рішенні не зазначено, які підсобні будівлі передаються позивачу та відповідачу є безпідставним, так як питання про визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій останні розташовані, судом не вирішувалось, і представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 при апеляційному розгляді пояснив, що ОСОБА_2 на ці будівлі не претендує.

Посилання апелянта на те, що у варіанті поділу житлового будинку, визначеного судом, його позбавлено можливості користуватися горищем та зазначає, що прохід до нього можна здійснити лише по загальному коридору, що судом не було враховано його матеріальний стан та стан здоров'я, оскільки він є інвалідом 2 групи, перебуває на пенсійному забезпеченні, грошові кошти не дають йому можливості провести реконструкцію та перепланування спірного житлового будинку, здійснити добудову кухні, коридору та ганку, як ухвалено в оскаржуваному рішенні також не можуть прийматись до уваги, оскільки такі є голослівними та законом не встановлено обов»язку враховувати матеріальний стан сторони по справі при вирішенні питання про поділ будинку за відсутності кількох варіантів поділу.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи встановленої ЦПК України, тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.