Дата документу 13.02.2017
Справа № 320/8491/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» лютого 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Редько О.В., при секретарі - Мазуріній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності за набувальною давністю та усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_2, третя особа Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності за набувальною давністю та усунення перешкод у користуванні майном. Позовна заява обґрунтовується наступним.

У грудні 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була досягнута усна домовленість стосовно купівлі-продажу належного відповідачу автомобіля Volkswagen Passat, 2005 року випуску, д/н Ар4142АР, шасі номер WVWZZZ3BZ5E106775, обєм двигуна 1800, тип ТЗ легковий седан, колір сірий.

Згідно домовленості між сторонами, вартість автомобіля склала 75750,00 грн.

25.12.2007 року між сторонами було складено простий письмовий договір купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу, в звязку з відсутністю грошових коштів задля належного оформлення права власності.

У цей же день ОСОБА_1 був переданий автомобіль, ключі від нього, технічний паспорт, а останній повністю розрахувався з відповідачем, про що відповідачем було складено розписку на імя позивача. Також відповідач видав на імя позивача нотаріально посвідчену довіреність на керування та розпорядження автомобілем.

Після вищевказаних дій, відповідач почав ухилятися від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, мотивуючи це зайнятістю та відсутністю коштів. В обумовлений день та час не зявився до нотаріусу.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати за ним право власності на автомобіль Volkswagen Passat, 2005 року випуску, д/н Ар4142АР, шасі номер WVWZZZ3BZ5E106775, обєм двигуна 1800, тип ТЗ легковий седан, колір сірий за набувальною власністю, усунити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні вищевказаним транспортним засобом.

В судове засідання позивач не зявився, однак від нього надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не зявився, однак від нього надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Заперечень не надав.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до принципу диспозитивності суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України).

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55).

Відтак, особа може звернутися до суду за захистом свого права не в будь-який спосіб, а в порядку та у формі, встановлених нормами ЦПК України та ЦК України, зокрема, заява повинна містити чітко сформульоване прохання (позовні вимоги), відповідне обґрунтування таких вимог, що лише і дає можливість належно вирішити такі вимоги по суті.

Судом встановлено, що у грудні 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була досягнута усна домовленість стосовно купівлі-продажу належного відповідачу автомобіля Volkswagen Passat, 2005 року випуску, д/н Ар4142АР, шасі номер WVWZZZ3BZ5E106775, обєм двигуна 1800, тип ТЗ легковий седан, колір сірий за обумовлену суму в розмірі 75750,00 грн.

25.12.2007 року між сторонами було складено простий письмовий договір купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу./а.с.10/

Також, 25.12.2007 року ОСОБА_1 був переданий автомобіль, ключі від нього, технічний паспорт, а останній сплатив ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 75750,00 грн., про що відповідачем було складено розписку на імя позивача./а.с.11/ Крім того, відповідач видав на імя позивача нотаріально посвідчену довіреність на керування та розпорядження автомобілем./а.с.13/

Після вищевказаних дій, відповідач почав ухилятися від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, мотивуючи це зайнятістю та відсутністю коштів.

Вищевказані обставини визнані сторонами та не оспорюються.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як на підставу заявленого позову, позивач вказує на ст. 344 ЦК України. Згідно з ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на транспортні засоби набувається за рішенням суду.

Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України. Тобто, обєктом набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України є чуже майно, а умовами виникнення права власності за давністю володіння є: відкритість, безперервність, тривалість та добросовісність володіння. Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, не приховує факту, що вона не є власником майна, але володіє і користується таким майном як власник. Тривалість володіння означає, що для виникнення права власності на рухоме майно особа повинна ним проволодіти протягом пяти років. Фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду (ст. 397 ЦК України).

Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, обставини, у звязку з якими виникло володіння чужою річчю не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.

Згідно зст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, в звязку з вищенаведеним підлягають задоволенню вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні шляхом зняття арешту з належного йому майна.

Таким чином, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності за набувальною давністю та усунення перешкод у користуванні майном законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 220, 328, 331, 334 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 169, 209, 212 215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності за набувальною давністю та усунення перешкод у користуванні майном задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІНН НОМЕР_1) право власності на автомобіль Volkswagen Passat, 2005 року випуску, д/н Ар4142АР, шасі номер WVWZZZ3BZ5E106775, обєм двигуна 1800, тип ТЗ легковий седан, колір сірий за набувальною власністю, усунити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні вищевказаним транспортним засобом.

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІНН НОМЕР_1) перешкоди у користуванні та розпорядженні автомобілем марки Volkswagen Passat, 2005 року випуску, д/н Ар4142АР, шасі номер WVWZZZ3BZ5E106775, обєм двигуна 1800, тип ТЗ легковий седан, колір сірий шляхом зняття арешту та скасування заборони на зазначений автомобіль, накладений ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області постановою від 26.12.2014 року та Мелітопольським МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 22.04.20163 року при примусовому виконанні ВП № 37616822 та постановою від 12.03.2016 року при примусовому виконанні ВП № 46646142

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_3