АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/950/17 Головуючий 1 ін. - Гуляєва Г.М.
Справа № 614/523/16-ц
Категорія: сімейні Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Гуцал Л.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області, ОСОБА_3, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Борівського районного нотаріального округу Харківської області Бондаренка Олександра Івановича, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частину домоволодіння та земельної ділянки; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 21 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а:

В червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частину домоволодіння та земельної ділянки.

На обґрунтування позивач вказала, що з 25 червня 1985 року вона перебувала з ОСОБА_5 в юридичному шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області за ативим записом № 327.

02 липня 2002 року шлюб було розірвано Відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 164.

З 10 серпня 2005 року по лютий 2007 року вони проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу в будинку АДРЕСА_2 та за спільні кошти придбали майно, а саме: сервант, книжну шафу, холодильник «Норд», диван - малюку, два односпальних ліжка.

26 лютого 2007 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_6 передав у власність, а ОСОБА_5 прийняв у власність за 60 000 грн. 00 коп. жилий будинок № 45-А та земельну ділянку загальною площею 0,42 га, надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані по АДРЕСА_3. Договір купівлі-продажу нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Борівського районного нотаріального округу Харківської області Бондаренко О.І. за реєстровим № 592.

Вона надала письмову згоду на придбання цього майна. Відповідна заява також була посвідчена 26 лютого 2007 року приватним нотаріусом Борівського районного нотаріального округу Харківської області Бондаренко О.І. за реєстровим № 591.

Проживаючи в житловому будинку АДРЕСА_3 вони за спільні кошти придбали майно, а саме: м'який та кухонний куточки, ліжко двоспальне, шафу-купе, кухонний та журнальний столи, тумбочку під телевізор, телевізор «Samsung», зробили капітальний ремонт, провели опалення та водопровід.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Однак вона продовжує проживати в цьому житлі

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просила встановити факт проживання з ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 10 серпня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати житловий будинок АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю подружжя; визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку № 45-А, господарських будівель та споруд (літ. «А», веранда - літ. «а», сарай - літ. «Б», льох - літ. «В», вбиральня - літ. «Г», баня - літ. «Д», колодязь № 3, яма вигрібна № 4, огорожі № 5 та № 6) та на ? частину земельної ділянки (державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1) площею 0,42 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_3.

ОСОБА_3 позов не визнала. В зустрічному позові на обгрунтування вимог вказала, що шлюбні відносини її сина ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, з позивачем припинені 02 липня 2002 року та не поновлювались. Правило щодо письмової згоди на придбання майна розповсюджується на стосунки чоловіка та жінки, які перебувають у юридичному шлюбі. ОСОБА_2 в 2001 році забрала свої речі та переїхала проживати до неї в квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті сина ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 об'єднані в одне провадження; до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, за позовом ОСОБА_2 залучено приватного нотаріуса Борівського районного нотаріального округу Харківської області Бондаренка Олександра Івановича,

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 21 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 10 серпня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, житловий будинок АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю подружжя.

За ОСОБА_2 визнано право власності на ? частину житлового будинку № 45-А, господарських будівель та споруд (літ. «А», веранда - літ. «а», сарай - літ. «Б», льох - літ. «В», вбиральня - літ. «Г», баня - літ. «Д», колодязь № 3, яма вигрібна № 4, огорожі № 5 та № 6) та на ? частину земельної ділянки (державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1) площею 0,42 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_3.

За ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину житлового будинку № 45-А, господарських будівель та споруд (літ. «А», веранда - літ. «а», сарай - літ. «Б», льох - літ. «В», вбиральня - літ. «Г», баня - літ. «Д», колодязь № 3, яма вигрібна № 4, огорожі № 5 та № 6) та на ? частину земельної ділянки (державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1) площею 0,42 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить змінити рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення зустрічного позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю без реєстрації шлюбу після придбання спірного будинку; правило щодо письмової згоди на придбання майна розповсюджується на стосунки чоловіка та жінки, які перебувають у юридичному шлюбі.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та приватний нотаріус Борівського районного нотаріального округу Харківської області Бондаренко О.І. просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ним.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 4 статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов'язків, з'ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було придбане), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Матеріали справи свідчать, що з 25 червня 1985 року ОСОБА_2 перебувала з ОСОБА_5 в юридичному шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області за ативим записом № 327.

02 липня 2002 року шлюб було розірвано Відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 164.

26 лютого 2007 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_6 передав у власність, а ОСОБА_5 прийняв у власність за 60 000 грн. 00 коп. жилий будинок № 45-А та земельну ділянку загальною площею 0,42 га, надану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані по АДРЕСА_3. Договір купівлі-продажу нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Борівського районного нотаріального округу Харківської області Бондаренко О.І. за реєстровим № 592.

При цьому ОСОБА_2 надала письмову згоду на придбання вказаного майна. Відповідна заява також була посвідчена 26 лютого 2007 року приватним нотаріусом Борівського районного нотаріального округу Харківської області Бондаренко О.І. за реєстровим № 591.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

На даний час ОСОБА_2 продовжує проживати в цьому житлі (а. с. 15-19).

Факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 10 серпня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується показами свідків: ОСОБА_10 - представника Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_14

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірне нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_3 набуте сторонами за спільні грошові кошти за час проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, що є підставою для визнання такого майна об'єктом спільної сумісної власності.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 проживала з сином ОСОБА_3 однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу після придбання спірного будинку, не можуть бути прийняті до уваги. Факт проживання позивача з ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується належними та допустимими доказами, про що зазначено в мотивах ухваленого рішення.

Доводи щодо письмової згоди на придбання майна не ґрунтуються на законі.

За правилами пункту 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса.

Заява ОСОБА_2, в якій вона дала згоду чоловікові на придбання спірного домоволодіння посвідчена нотаріально в установленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 21 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

Р.М.Піддубний