АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1290/16-ц Номер провадження 22-ц/786/149/17Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С.Д. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Бондаревсько С.М., Кривчун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області Козирь Олени Володимирівни

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2016 року

по справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність старшого дердавного виконавця Зарічного відділу дердавної виконавчої служби м.Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ( далі - ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській област) і Козирь О.В., -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Козирь О.В. у виконавчих провадженнях №51675861, №51675462, №51675322, відкритих на підставі виконавчих листів №553/1290/16-ц, виданих 16.05.2016 року Ленінським районним судом м.Полтави, про стягнення із ОСОБА_4 на його користь боргу.

Посилаєвся на те, що державний виконавець всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» у передбачені законом строки не здійснив перевірку майнового стану боржника, не виніс постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; не об'єднав виконавчі провадження у зведене виконавче провадження, Тому просив суд зобов'язати старшого державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області Козирь О.В здійснити відповідні дії в рамках вказаного виконавчого провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2016 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного ВДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області Козирь О.В. у виконавчих провадженнях №51675861, №51675462, №5167532, яка полягає у нездійсненні перевірки майнового стану боржника протягом строків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного ВДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області Козирь О.В. у виконавчих провадженнях №51675861, №51675462, №5167532, яка полягає у невинесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження протягом строків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного ВДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області Козирь О.В. у виконавчих провадженнях №51675861, №51675462, №5167532, яка полягає в не об'єднанні виконавчих проваджень №51675861, №51675462, №5167532 у зведене виконавче провадження протягом строків, передбачених законодавством.

Зобов'язано старшого державного виконавця Зарічного ВДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області Козирь О.В. у виконавчих провадженнях №51675861, №51675462, №5167532 здійснити перевірку майнового стану боржника.

Зобов'язано старшого державного виконавця Зарічного ВДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області Козирь О.В. у виконавчих провадженнях №51675861, №51675462, №5167532 винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Зобов'язано старшого державного виконавця Зарічного ВДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області Козирь О.В. об'єднати виконавчі провадження №51675861, №51675462, №5167532 у зведене виконавче провадження.

Не погодившись з даною ухвалю, старший державний виконавець Козирь О.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просила скасувати ухвалу місцевого суду та відмовити у задоволенні скарги.

Зазначає, що суд помилкового не врахував положення ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого державний виконавець проводить виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Заперечує висновок суду, що наданий після відкриття виконавчих проваджень 14.07.2016 строк для самостійного виконання сплив 21.07.2016 рок, оскільки державний виконавець не мав відомостей щодо отримання боржником постанови про відкриття провадження. яка повернута поштою без вручення.

З метою здійснення виконавчих проваджень державним виконавцем вчинені заходи щодо виявлення майна боржника шляхом направлення запитів до органів, установ, уповноважених здійснювати реєстрацію прав власності на окремі види майна, а також здійснені неодноразові виходи за місцем проживання боржника з метою опису майна боржника.

Звертає увагу, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вже містився запис обтяження на все нерухоме майно, накладений ВДВС СМУЮ у Сумській області, а тому не було підстав для винесення постанови про арешт та внесення нового запису про арешт .

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної карги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що 14 липня 2016 року старшим державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми ГТУЮ у Сумській області Козирь О.В. на підставі виконавчих листів, виданих Ленінським районним судом м.Полтави №553/1290/16-ц від 16.05.2016, за заявою стягувача ОСОБА_3 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження: ВП №51675322 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 500 грн.; ВП №51675861 - про стягнення боргу в розмірі 20 000,00 грн.; ВП №51675462 - про стягнення боргу в розмірі 275,60грн./а.с.4-6/.

Відповідно до зазначених постанов боржник зобов'язаний самостійно виконати рішення у семиденний строк з моменту винесення постанови.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 та визнаючи неправомірною бездіяльність державного виконавця, місцевий суд виходив з того, що строк для самостійного виконання боржником судового рішення, яке останнім не виконано, закінчився 21.07.2016 року, державний виконавець порушив вимоги ч.2 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», не винісши наступного дня постанову про арешт майна боржника та не перевіривши його майновий стан, а також в порушення п.3.8.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень не об'єднав виконавчі провадження у зведене виконавче провадження.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» ( далі Закон) в редакції Закону, що діяла на час відкриття виконавчого провадження, у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

За змістом ч.1 ст.31 Закону копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи вбачається, що старший державний виконавець Козирь О.В., відкривши виконавчі провадження про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 зазначених у виконавчих документах грошових сум, дотримався вказаних вимог закону. Не накладення арешту на майно та кошти боржника постановою про відкриття провадження - не може бути визнано як неправомірна бездіяльність, оскільки ч.2 ст.25 Закону передбачає таке право державного виконавця у разі заяв про це стягувача, тоді як ОСОБА_3 не заявляв про такі дії.

Надіслана на адресу боржника ОСОБА_4 копія постанови про відкриття виконавчого провадження останнім не отримана та повернута до ВДВС за закінченням терміну зберігання, а тому твердження заявника про закінчення строку виконання рішення є безпідставними./а.с.54-55/

Стаття 11 Закону зобов'язує державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Матеріали виконавчого провадження вказують на те, що старший державний виконавець Козирь О.В. після відкриття провадження здійснювала заходи, необхідні для своєчасного і повного виконання рішення.

Зокрема, 18.07.2016, 19.07.2016 та 20.07.2016 року державним виконавцем направлені запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України щодо боржника ОСОБА_4./а.с.43-45/.

Також державний виконавець неодноразово здійснював виходи за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актами від 18.08.2016 року, 20.09.2016 року та від 06.10.2016 року, згідно яких виявилося неможливим встановлення майнового стану боржника, оскільки не було доступу до житла./а.с.46-49/

Крім того державний виконавець перевіряв майновий стан боржника шляхом запитів до відповідних державних реєстрів, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна сформованої 18.07.2016 року. За наслідком запитів встановлені відомості про наявність реєстрації права власності за ОСОБА_4 на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 та на 1/8 частку будинку АДРЕСА_2. На вказані об'єкти Відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції 06.08.2012 накладено арешт та оголошена заборона на його відчуження/а.с.50-53/

За таких обставин не прийняття державним виконавцем Козирь О.В. постанови про арешт майна боржника, який уже накладено, не можна вважати неправомірною бездіяльністю державного виконавця

Стаття 33 Закону передбачає об'єднання у зведене виконавче провадження кількох виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника.

Вказана норма не містить строків, протягом яких повинно бути здійснено об'єднання виконавчих проваджень. Тому колегія суддів вважає, що об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження пізніше дати відкриття проваджень не є порушенням закону та не може бути визнано як неправомірна бездіяльність державного виконавця.

Викладені обставини спростовують доводи скарги ОСОБА_3 щодо бездіяльності старшого державного виконавця Козирь О.В.

Місцевий суд не врахував зазначене та прийшов до помилкового висновку про наявність неправомірної бездіяльності державного виконавця у виконавчих провадженнях, в яких стягувачем є заявник.

Тому колегія суддів скасовує ухвалу суду першої інстанції та у задоволенні скарги відмовляє.

Керуючись ст.ст.303,304,307, 312 ч.1 п.2, ст.ст.314,315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області Козирь Олени Володимирівни - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 04 листопада 2016 року - скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м.Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Козирь Олени Володимирівни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді /підписи/ С.М.Бондаревська

Т.О.Кривчун

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук