Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"17" лютого 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В., при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що відповідач є її батьком. У теперішній час позивач навчається на 2 курсі ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» на контрактній основі, термін навчання на 2 курсі з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року. ОСОБА_1 мешкає разом із матірю та знаходиться на повному її утриманні. У свою чергу ОСОБА_2 у добровільному порядку матеріальної допомоги для підтримання належного рівня життя та навчання доньки не надає, хоча вона потребує такої допомоги, а відповідач має постійний заробіток. У звязку із цим ОСОБА_1 була вимушена звернутися до суду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення нею навчання в університеті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 05.09.1997 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

10 квітня 2013 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області було винесене рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 розмірі ? частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

22 серпня 2016 року ОСОБА_1 досягла повноліття.

У теперішній час позивач ОСОБА_1 навчається на 2 курсі соціально-гуманітарного факультету ДВНЗ «Приазовський державний технічний університет» денної форми навчання, на контрактній основі, термін навчання на 2 курсі з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року, що підтверджується довідкою № 1504 від 05.10.2016 року.

Відповідач ОСОБА_2 офіційно працює у Приватному акціонерному товаристві «Азовзагальмаш» у цеху № 422, отримує заробітну плату, відомостей про наявність у нього утриманців суду не надав.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При цьому у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року.

Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, відомостей про наявність у нього неповнолітніх дітей або інших утриманців суду не надав, натомість позивач навчається у вищому навчальному закладі та потребує допомоги від батьків, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на період навчання його доньки у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісяця до закінчення нею навчання на 2 курсі університету, тобто до 31.08.2017 року.

Приймаючи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 197, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 182, 198, 199, 200 СК Україна, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, працюючого у цеху № 422 Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш», який реєстрації не має, останнє відоме місце мешкання: м. Маріуполь, вул. Карпінського, буд. 37-а/18-а, кв. 35, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, яка мешкає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3/18-а, кв. 35, аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення навчання, а саме до 31.08.2017 року, починаючи утримання з 13 грудня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов