печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5768/17-ц
У Х В А Л А

31 січня 2017 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Гладун Х.А., перевіривши на дотримання вимог ст.ст. 95, 96, 98, 100 ЦПК України матеріали заяви Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до суду в порядку наказного провадження із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги .

Дослідивши матеріали заяви приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року № 14, Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Отже, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, що підтверджуються наявністю письмового договору про надання послуг, доказів виникнення боргу та його розмірів, а також за наявності документів, які вказують на правильність і безспірність розрахунків з застосуванням тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, між заявником та боржником договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території не укладався.

Так, заявником не надано документів про укладання із боржником договору на участь у витратах на прибудинкову територію.

Також з матеріалів заяви вбачається, що божник заперечує розмір заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та наданні їх заявнику належної якості (лист Фірми «Т.М.М.» від 17.05.2016 № 301/01/05-ж/в, предсудова вимога про укладення договору Фірми «Т.М.М.» від 13.04.2016 р. №256/04-ж/в, предсудова вимога про термінову оплату від 04.03.2016 р.), що свідчить про спір про право.

Виходячи з вищенаведеного , з наданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року № 14, п. 3 ч. 1 ст. 96, п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Фірми «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Х.А. Гладун