АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/4737/16-ц Головуючий 1 інстанції Шрамко Л.Л.
Провадження № 22-ц/790/2547/17 Головуючий ІІ інстанції Костенко Т.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Довгаль А.П., Коваленко І.П.

за участю секретаря Кравченко О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу квартири недійним та визнання свідоцтва про право власності на спадщину недійсним, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, -

встановила:

29.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним укладеного 03.09.2010 між ним та ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а також визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, видане 31.03.2016 після смерті ОСОБА_6, яка померла 05.09.2015 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2016 року відкрито провадження у справі.

13.01.2017 року позивач подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на спірну квартиру, та накласти заборону на вчинення будь-яких дій щодо цієї квартири.

В обґрунтування заяви посилався на те, що у березні 2016 року йому стало відомо, про те, що спірна квартира відчужується, на сайті «Харків ріелтер» знаходиться оголошення про її продаж.

Оскільки відповідачі не працюють,ігнорують виклики до суду, позивач вважає, що існує висока ймовірність проведення відчуження квартири, що може значно ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 січня 2017 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення вищевказаного позову.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тим, що постановлюючи ухвалу про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову суд першої інстанції без урахування підстав позову, доказів наданих позивачем, а також тих обставин, що на теперішній час відповідачі мають намір на відчуження спірного майна, прийшов до невірного висновку, що позивач не надав суду доказів виникнення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене вище, апелянт вважає ухвалу суду незаконною та просить її скасувати з постановленням нової про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_3 та треті особи приватні нотаріуси ХМНО ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Приватні нотаріуси ХМНО ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали клопотання з проханням розглядати заяву за їх відсутності. ОСОБА_7. та ОСОБА_3 про причини своєї неявки суду не повідомили, а тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав суду доказів виникнення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Але з таким висновком судова колегія не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст. 152 ЦПК України).

У відповідності до п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним укладеного 03.09.2010 між ним та ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а також визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, видане 31.03.2016 після смерті ОСОБА_6, яка померла 05.09.2015 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на ті обставини, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог і порушить його права, оскільки відповідачі мають намір продати спірну квартиру.

Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України, ст. ст. 3, 4 ЦПК України, особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання, на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства у спосіб визначений законом.

Судова колегія приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір стосовно права власності на вищевказану квартиру та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Види забезпечення позову визначенні у ст. 152 ЦПК України.

Згідно вказаної норми позов забезпечується, зокрема накладанням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Колегія суддів вважає, що достатнім заходом забезпечення позову за даних обставин справи буде заборона відчуження нерухомого майна з приводу якого виник спір. Вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами і має тимчасовий характер та діє до виконання рішення суду, тому не може привести до порушення прав та законних інтересів як сторін так і інших осіб.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в силу п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, заява про забезпечення позову частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 311, 312, 314, 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24 січня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_3.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Т.М. Костенко

Судді: А.П. Довгаль

ОСОБА_8