Ухвала

іменем україни

29 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» про госпіталізацію ОСОБА_4 в примусовому порядку без його згоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» (далі - КЗ «Вінницька ОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка») звернувся до суду з указаною заявою про госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у примусовому порядку без його згоди, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, якого 30 липня 2016 року о 15:25 год. госпіталізовано у відділення № 7 КЗ «Вінницька ОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка». Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію у зв'язку з його психічним станом, його було госпіталізовано у примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року, заяву КЗ «Вінницька ОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, без його згоди задоволено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають наведеним нормам процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Згідно зі ст. 281 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів.

Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 282 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» установлено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи не виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом установлено, що згідно з актом огляду комісії лікарів-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації в примусовому порядку, від 01 серпня 2016 року № 01-2-170998 комісія оглянула ОСОБА_4 та встановила, що він виявляє страждає на важкий психічний розлад у вигляді легкої деменції при інших органічних захворюваннях головного мозку, внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми, вживання алкоголю, наслідком чого є дратівливість, внутрішня напруженість, підозрілість, агресивність, конфліктність, відмова від підтримуючого лікування. Враховуючи значні порушення поведінки вдома та у лікарні, що виявляють небезпеку здоров'ю та життю для себе та оточуючих, рекомендовано госпіталізацію у психіатричне відділення для обстеження і лікування. ОСОБА_4 потребує примусової госпіталізації.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви КЗ «Вінницька ОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» та наявність правових підстав для госпіталізації в примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, без його згоди.

Ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Зокрема, зазначені представником ОСОБА_4 в апеляційній скарзі доводи щодо відсутності підстав для примусової госпіталізації останнього до психіатричного закладу апеляційний суд обґрунтовано визнав безпідставними і такими, що спростовуються вищевказаним актом комісії лікарів-психіатрів від 01 серпня 2016 року № 01-2-170998.

При цьому апеляційний суд належно оцінив, що апеляційна скарга фактично не містить доводів, які б спростовували викладені в зазначеному акті комісії висновки.

На спростування доводів апеляційної скарги про те, що розгляд справи було проведено у відсутність лікаря-психіатра апеляційний суд зазначив, що представник заявника ОСОБА_6 одночасно є лікарем-психіатром, яка надає медичну допомогу ОСОБА_4

Крім того, стосовно доводів про незазначення судом виду госпіталізації апеляційний суд дійшов висновку, що резолютивна частина рішення суду викладена відповідно до положень ст. 282 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи про те, що суди не навели жодної підстави для госпіталізації ОСОБА_4, чим порушили вимоги ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» спростовуються змістом оскаржуваних судових рішень та є помилковими.

Доводи касаційної скарги про те, що суд має критично оцінювати висновки комісії лікарів-психіатрів з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості та вмотивованості зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Разом із тим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ні ОСОБА_4, ні його представником не надано суду жодного доказу на спростування зазначених у заяві КЗ «Вінницька ОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» обставин, зокрема, на спростування вищевказаного висновку комісії, який згідно зі ст. 58 ЦПК України є належним доказом у справі, а в силу вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв'язку з цим безпідставними є доводи касаційної скарги про порушення судами вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.О. Леванчук

А.В.Маляренко

О.В.Ступак