Справа № 289/437/17
Номер провадження 2/289/414/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Пергун Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Потіївської об»єднаної територіальної громади про визнання права на спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на спадщину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті спадкодавиці ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, село Облітки, вулиця Молодіжна, № 111 (сто одинадцять)

В судовому засіданні позивач не з»явився, надіслав письмову заяву, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 29 квітня 1990 року в селі Облітки Радомишльського району Житомирської області у віці 81 рік померла рідна прабаба позивача (рідна баба третьої особи) і спадкодавець ОСОБА_2, про що 30.04.1990 виконавчим комітетом Облітківської сільської ради Радомишльського р-ну Житомирської обл. зроблено відповідний запис за № 8.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з :

цілого житлового будинку з належним до нього господарськими будівлями і спорудами, які знаходиться за місцем її постійного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (сто одинадцять), які належали померлій спадкодавиці, що підтверджується довідкою № 398, виданою 10.02.2017 Потіївською об»єднаною територіальною громадою Радомишльського району Житомирської області.

Вартість зазначеної нерухомості визначена органом БТІ (СОД) в розмірі 10257,00грн.

Ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР, прийнятому у 1963 році (надалі ЦК УРСР), який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини, передбачено: Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За свого життя спадкодавець ОСОБА_2 заповітів не складала.

Частина 2 статті 529 ЦК УРСР «Перша черга спадкоємців за законом», визначає, що: «…Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.»

Відповідно до даних, викладених у довідці № 34, виданій 02.02.2017 Потіївською об»єднаною територіальною громадою Радомишльського району Житомирської області, спадщину в 6-місячний строк після смерті ОСОБА_2 (29.04.1990) прийняли онук померлої спадкодавиці, третя особа ОСОБА_3, разом зі своїм сином, позивачем ОСОБА_1, який одночасно є правнуком спадкодавця ОСОБА_2.

У померлого спадкодавця на час її смерті в живих були єдині спадкоємці першої черги (згідно ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР): її рідний онук, третя особа ОСОБА_3 її рідний правнук, позивач ОСОБА_1.

Інші спадкоємці першої черги, які мали право та претендували на зазначену спадщину у ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до ч.1. п. 1 ст. 1280 ЦК України «Перерозподіл спадщини» спадкоємці мають право на перерозподіл спадщини між собою: «Якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними.»

Єдиний онук померлого спадкодавця, третя особа ОСОБА_3 на спадщину не претендує, і відмовляється від нєї на користь свого рідного сина, позивача ОСОБА_1, рідного правнука ОСОБА_2.

Спадщину у встановлений законом шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця ОСОБА_2 (померлої 29.04.1990 року) фактично прийняв її онук (третя особа) ОСОБА_3 та її правнук (позивач) ОСОБА_1, шляхом проведення за свій рахунок захоронення спадкодавця, робили по ньому 9-ий та 40-ий обіди, фактично проживали в зазначеному житловому будинку за вищезгаданою адресою та сплачували необхідні податки та комунальні платежі, користувалася (обробляли і збирали врожаї) на присадибною земельною ділянкою, тощо.

Відповідно до даних, викладених у по господарській книзі за 1980-1990 роки, зазначених у довідці № 32, виданій 02.02.2017 Потіївською об»єднаною територіальною громадою Радомишльського району Житомирської області: «…в житловому будинку за адресою: с. Облітки, вул. Молодіжна, 111, проживала та булла головою двору з 1980 р. по 1990 р.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 яка померла 29.04.1990 року.

Відповідно до пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і а законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до пункту 17 Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Таке ж правило має застосовуватись і до житлових будинків збудованих до 1991 року, право власності на які не було видано та/або належним чином зареєстровано.

При житті спадкодавець своє право на житловий будинок у встановленому законом порядку не оформила, а саме: правовстановлюючий документ не отримала, тому належним чином в органі БТІ, в Реєстраційній службі ДРП право власності не зареєструвала і при житті відповідний Витяг про реєстрацію права власності одержати не могла, бо померла раніше.

Неможливість позивача отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, за наявністю перешкод відсутності належних правовстановлюючих документів, є очевидним і не потребує додаткового предявлення позивачем суду Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Звернення позивача до нотаріуса за такою постановою є формальною стороною спору і така постанова надається суду, коли особа звертається до суду за оформленням права власності без наявності перешкод, які є очевидними.

Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (скорочено «ЦПК України») суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивач не може також по причині наявності зазначених перешкод, факти по яким можуть бути встановлені тільки судом, за умови відсутності інших спадкоємців, тому це питання не можливо вирішити у позасудовому порядку.

Визнання судом права власності в порядку спадкування та перерозподіл спадщини між спадкоємцями (позивачами) за наявності перешкод для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом не суперечить закону, який передбачає порядок оформлення спадщини.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,60,209,213-215, 218 ЦПК України,ст.ст.1216, 1217, 1221-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Потіївської об»єднаної територіальної громади про визнання права на спадщину - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке складається з:

цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, село Облітки, вулиця Молодіжна, № 111 (сто одинадцять)

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький