РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/193/17

Провадження № 2/700/171/17

07 квітня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Бондарчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог пояснив, що 06 травня 2016 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями в с.Смільчинці по вул..Садовій,49, Лисянського району. Все своє майно померла заповіла на його користь.

Він є спадкоємцем за заповітом та фактично прийняв частину спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтва про право за заповітом на земельні ділянки. Однак при зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на житловий будинок йому було відмовлено, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Тому він вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що залишилось після смерті ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі.

Відповідач представник Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

06 травня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями в с.Смільчинці по вул..Садовій,49, Лисянського району. Все своє майно померла заповіла на користь позивача, що підтверджується заповітом №04 від 18.02.2000 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Смільчинецької сільської ради.

Позивач є спадкоємцем за заповітом та фактично прийняв частину спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.4501 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.2315 га, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом серії НВІ №579454 та серії НВІ №579455 від 18.01.2017 року. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу було відмовлено, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №53/02-31 від 18.01.2017 року та довідкою Смільчинецької сільської ради №156 від 16.03.2017 року. Тому позивач вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що залишився після смерті ОСОБА_2.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Згідно ст.1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи, що позивач фактично прийняв частину спадщину та отримав свідоцтва на право на право на спадщину за заповітом, необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла 06.05.2016 року.

Керуючись ст. 392, 1262, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст. 5, 10, 11, 57, 58, 60,84, 107, 130, 174, 212, 213, 214, 215, 218, 256 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями в с.Смільчинці по вул..Садовій, 49, Лисянського району Черкаської області, який належав ОСОБА_2, яка померла 06.05.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча -