АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/543/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа: ОСОБА_6 про припинення зобов'язання, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2014 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2014 року заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2014 року було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2015 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Черкаської області від 10 березня 2015 року, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2015 року було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 березня 2015 року, скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

23 грудня 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» уточнив свої вимоги, в обґрунтування яких вказував, що 20.03.2007 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №МКЧ-87-07, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_6, а останній отримав кредит в сумі 30000 дол. США. Оплата за користування кредитними коштами встановлена в розмірі 15,5% річних. Станом на 07.08.2007 року заборгованість за кредитним договором №МКЧ-87-07 від 20.03.2007 року складається із: заборгованості за кредитом - 29578,27 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.12.2015 року становить 695621 грн. 75 коп.; заборгованості за простроченими відсотками по кредиту - 18,05 дол. США, що по курсу НБУ становить 424 грн. 50 коп.; строкової заборгованості по відсотках - 484,36 дол. США, що по курсу НБУ становить 11391 грн. 17 коп.

07.08.2007 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 14.08.2007 року.

У звязку із смертю ОСОБА_6 була відкрита спадкова справа № 733/07.

З відповідними заявами про прийняття спадщини звернулися спадкоємці: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, що підтверджується відповіддю з Другої Черкаської державної нотаріальної контори від 25.02.2011 року.

З урахуванням уточнень просив стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині, на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість по кредиту, яка складається із: заборгованості за кредитом - 29578,27 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.12.2015 року становить 695621 грн. 75 коп.; заборгованості за простроченими відсотками по кредиту - 18,05 дол. США, що по курсу НБУ становить 424 грн. 50 коп.; строкової заборгованості по відсотках - 484,36 дол. США, що по курсу НБУ становить 11391 грн. 17 коп., а також витрати по сплаті судового збору.

19.02.2016 року ОСОБА_7 звернувся в суд із зустрічним позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про припинення зобов'язання. В обґрунтування зустрічних вимог вказував, що 20.03.2007 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №МКЧ-87-07, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_6, а останній отримав кредит в сумі 30000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15,5% річних.

07.08.2007 року ОСОБА_6 помер.

Вказує, що в матеріалах справи міститься повідомлення банку від 03.10.2007 року, від ОСОБА_7 про смерть позичальника - ОСОБА_6

На підставі цього повідомлення банком було зупинено нарахування за договором кредиту в зв'язку зі смертю позичальника.

Такими чином, спадкоємці виконали вимоги ч. 1 ст. 1281 ЦК України та повідомили ОСОБА_3 про смерть позичальника.

Тобто, про смерть позичальника ОСОБА_6 банку достеменно було відомо 04.09.2007 року.

Вказує, що з дня смерті позичальника - ОСОБА_6 (07.08.2007 року) пройшло 7 років. А тому, у зв'язку із закінченням шестимісячного строку та не зверненням банку до суду протягом семи років з відповідним позовом до спадкоємців, ОСОБА_3 втратив право вимоги до спадкоємців та право звернення стягнення на майно, яке вони отримали у спадщину.

Також вказує, що визначений Банком спосіб захисту прав, шляхом стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_6 грошових коштів, як заборгованості за кредитним договором, не відповідає способу захисту, що визначений ст. 1282 ЦК України.

Просив визнати припиненим зобов'язання ОСОБА_7 та ОСОБА_6, як спадкоємців померлого ОСОБА_6, які виникали у них перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" з 08.02.2008 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.03.2016 року зустрічний позов об'єднаний в одне провадження із основним.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_7 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про припинення зобов'язання, задоволено частково. Ухвалено визнати припиненим зобов'язання ОСОБА_7, як спадкоємця померлого ОСОБА_6, яке виникало в нього перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» згідно положень ст. 1282 ЦК України.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подало апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2016 року та ухвалити нове, яким позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Заслухавши доводи осіб, які з»явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Ст. 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що переглядається відповідає визначеним критеріям та вимогам.

Судом встановлено, що 20.03.2007 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії - Полтавського регіонального управління, правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № МКЧ-87-07, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_6 кредит на суму 30000 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5% річних, а позичальник зобов'язався їх повернути у строк до 19.03.2022 року у порядку, встановленому вказаним договором.

20.03.2007 року для забезпечення виконання умов кредитного договору № МКЧ-87-07 від 20.03.2007 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_6 був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48,6 кв.м.

Згідно свідоцтва про смерть 07.08.2007 року ОСОБА_6 помер. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на спадкове майно, яке належало останньому на день смерті, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1.

До Другої Черкаської державної нотаріальної контри із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулися: 15.08.2007 року - ОСОБА_6, 15.08.2007 року - ОСОБА_7, 04.02.2008 року - ОСОБА_8

Однак, спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є тільки його брати -ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які своєчасно звернулися до нотаріальної контори, але свідоцтва про право на спадщину не отримали, їх частки, в силу ст. 1267 ЦК України, є рівними та становлять по 1/2 частині спадкового майна.

Станом на 07.08.2007 року заборгованість ОСОБА_6 за кредитним договором № МКЧ-87-07 від 20.03.2007 року складається з: заборгованість за кредитом в сумі 29578,27 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.12.2015 року становить 695621 грн. 75 коп.; заборгованість за простроченими відсотками по кредиту в сумі 18,05 дол. США, що по курсу НБУ станом на 22.12.2015 року становить 424 грн. 50 коп.; строкова заборгованость по відсотках - 484,36 дол. США, що по курсу НБУ станом на 22.12.2015 року становить 11391 грн. 17 коп.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 625, ч.1 ст.1050, ст. 1070 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, а також процентів за ним, про які було зазначено у договорі.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміни умов зобов'язання; сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст. 611 ЦК України ).

Ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання) одним із видів порушення зобов»язання є прострочення невиконання зобов»язання в обумовлений сторонами строк.

Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ще в вересні 2007 року із заяви спадкоємця - ОСОБА_7 від 04.09.2007 року було відомо про смерть ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 110).

27.09.2007 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звертався до державної нотаріальної контори із заявою в якій просив забезпечити права банку, як іпотекодержателя, при зверненні спадкоємців (т. 1, а.с. 71).

03.10.2007 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повідомляв ОСОБА_7 про зупинення нарахування відсотків по кредитному договору № МПЧ-87-07 від 20.03.2007 року, в зв'язку зі смертю ОСОБА_6 (т.. 1, а.с. 111).

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Ст. 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини пред'явити свої вимоги до спадкоємців які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, суд першої інстанції вірно взяв до уваги встановлені статтею 1281 ЦК України строки, це строки в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності (правова позиція Верховного Суду України від 08.04.2015 року у справі № 6-33цс15).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого та обґрунтованого висновку, що відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог ст. 1281, 1282 ЦК України, які в даному випадку ним не дотримані, так як позивач в шестимісячний строк з дня коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 не пред'явив вимоги до його спадкоємців, що прийняли спадщину ( ОСОБА_7, ОСОБА_6О.), а тому в силу ч. 4 ст. 1281 ЦК України є таким, що позбавляється права вимоги до останніх.

Також, судом вірно взято до уваги те, що ОСОБА_8, хоча і зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, вказуючи, що вона являється дочкою останнього, однак належних доказів, що вона є спадкоємцем померлого в матеріалах цивільної справи не міститься, а тому позовні вимоги до неї є безпідставними.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим на зібраних по справі доказах, які надали суду сторони. Відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом судового розгляду, суд дав їм належну оцінку і вони не дають підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа: ОСОБА_6 про припинення зобов'язання - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :