Справа № 664/2867/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: суддя Никифоров Є.О.,

секретар судового засідання Імшеницька К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Генгорка», про стягнення вкладу за договором про спільну діяльність,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до приватного підприємства «Генгорка» та просить стягнути з відповідача на його користь кошти внесені за договором про співробітництво від 01 січня 2009 року в розмірі 171 500 грн.

Позивач вказує, що 01 січня 2009 року між ним та ПП «Генгорка» укладено у письмовій формі договір про співробітництво строком на 10 років, за умовами якого, сторони зобовязались спільно інвестувати кошти в організацію торгівельної діяльності продовольчими товарами, алкогольними напоями та тютюновими виробами в нежитловому приміщенні магазину «Океан», розташованого за адресою: Херсонська область, м. Цюрупинськ, вул. Польова, буд.60 «В» з метою отримання прибутку, пропорційно сумі інвестування. Сума внеску позивача у спільну діяльність становить: на ремонт приміщень - 6 553,50 доларів США, на обладнання, матеріали, інвентар - 6 553,50 доларів США. Вся сума спільного інвестування на день підписання договору співпраці була фактично передана позивачем директору ПП «Генгорка» ОСОБА_4 12 жовтня 2016 року позивач направив відповідачу лист про припинення договору від 01 січня 2009 року та повернення суми внеску, але на даний час відповідь від відповідача не отримана.

Відповідач не визнає позовних вимог посилаючись не недоведеність факту передачі позивачем відповідачу суми внесків, передбачених договором, а також не невідповідність заявлених вимог положенням законодавства.

Позивач та його представник позов підтримали. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що факт передачі позивачем відповідачу суми внеску в розмірі 6 553,50 доларів США підтверджується самим договором.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що законодавство передбачає повернення після припинення договору про спільну діяльність лише речей, що передавалися учасниками у спільне володіння та користування, а не у спільну власність, а тому вимоги позивача не відповідають вимогам закону, крім того, умови договору про спільну діяльність лише визначають розмір вкладів учасників, але не підтверджують факт внесення вкладу.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 січня 2009 року між сторонами укладено договір про співробітництво (надалі Договір) строком на 10 років, за умовами якого, сторони зобовязались спільно інвестувати кошти в організацію торгівельної діяльності продовольчими товарами, алкогольними напоями та тютюновими виробами в нежитловому приміщенні магазину «Океан», розташованого за адресою: Херсонська область, м. Цюрупинськ, вул. Польова, буд.60 «В» з метою отримання прибутку, пропорційно сумі інвестування, що підтверджується копією вказаного договору та не заперечується сторонами. 12 жовтня 2016 року позивач звернувся до відповідача з листом про припинення договору від 01 січня 2009 року та повернення суми внеску, що підтверджується копією листа, поштовою квитанцією, описом вкладення у цінний лист, інформацією пошти про вручення листа відповідачу 25 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст.ст. 1130, 1131 ЦК за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

За своїм змістом укладений між сторонами договір про співробітництво є договором про спільну діяльність.

Згідно зі статтями 1132, 1133 ЦК за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети. Вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки. Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин. Грошова оцінка вкладу учасника провадиться за погодженням між учасниками.

Пунктом 10.3 Договору визначено, що дія цього Договору може бути припинена за заявою однієї із Сторін в разі невиконання другою Стороною своїх зобовязань. Таким чином, Договір припинив свою дію з 11 жовтня 2016 року за заявою учасника.

За правилами ч. 2 ст. 1141 ЦК у разі припинення договору простого товариства речі, передані у спільне володіння та (або) користування учасників, повертаються учасникам, які їх надали, без винагороди, якщо інше не передбачено домовленістю сторін.

За змістом ст. 1133, 1134, 1141 ЦК у разі припинення договору простого товариства підлягають поверненню учасниками лише речі, у спільне володіння та (або) користування учасників, а не вклади учасників, що набувають статусу спільної власності учасників, а тому вимоги про стягнення суми вкладу не ґрунтуються на законі.

Позивачем також не доведено належними та допустимими доказами факт передачі суми вкладу відповідачу.

Відповідно до п. 6.1, 6.2 Договору, сума внесків сторін у спільну діяльність є рівною становить: на ремонт приміщень - по 6 553,50 доларів США, на обладнання, матеріали, інвентар - по 6 553,50 доларів США.

Відповідно до п. 5.2, 5.3 Договору, ведення спільних справ, податкового та бухгалтерського обліку, доручається ПП «Генгорка».

Пункти 6.1, 6.2 Договору визначають розміри вкладів кожного учасників. Підстав вважати зазначені положення договору підтвердженням фактичної передачі позивачем вказаних сум ПП «Генгорка» немає.

Твердження позивача про передачу ним вказаних у п. 6.1, 6.2 Договору сум директору ПП «Генгорка» суд не приймає до уваги так як ці обставини також не підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1130-1134, 1141 ЦК України, суд

в и р i ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного підприємства «Генгорка» відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Никифоров