1Справа № 335/807/17 2/335/774/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району звернувся до суду в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, зокрема, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, про їх навчання, виховання, харчування та лікування. Так, ОСОБА_5 не відвідує шкоди через педикульоз, який батьки не лікують. ОСОБА_6 не відвідує дошкільних навчальних закладів. Умови проживання родини незадовільні, у квартирі брудно та захаращено, санітарно-повітряний режим не дотримується, в квартирі відсутнє світло, відсутні належні місця для відпочинку та навчання дітей. Відповідачі зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, а також притягались до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Діти наразі відібрані від батьків та влаштовані до КУ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» та до Дитячої лікарні № 1. З наведених підстав позивач просив позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до їх малолітніх дітей, стягнути з відповідачів на користь установи, яка буде здійснювати опіку над дітьми, аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини всіх сукупних доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідачі у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, проте визнали, що дійсно зловживають спиртними напоями, у квартирі безлад, діти перебували в занедбаному стані, однак мають намір виправитися та належним чином виконувати батьківські обов'язки.

Представник відповідачів у судовому засіданні зазначив, що відповідачами визнаються факти, викладені у позовній заяві, але просив відмовити у задоволенні позову, оскільки батьки змінили своє ставлення до виконання батьківських обов'язків, відмовились від вживання алкоголю, привели квартиру в належний стан, здійснили спроби знайти роботу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 675 від 22.11.2005, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. народилась ОСОБА_5, батьками якої зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (арк. справи 8).

За даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 185 від 04.04.2013, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. народився ОСОБА_6, батьками якого зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (арк. справи 9).

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За частиною третьою цієї ж статті, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

За роз'ясненнями, наданими у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно з висновком районної адміністрації по Вознесенівському району м. Запоріжжя від 20.01.2017 № 01/01-33/0056, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до їх малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_6 (арк. справи 3-4). Підставами для такого висновку зазначене те, що батьки ухиляються від батьківських обов'язків, внаслідок чого ОСОБА_5 з 08.10.2016 не відвідує школу через захворювання на педикульоз, батьки не займаються її вихованням та лікуванням. ОСОБА_6 не відвідує жодних дошкільних навчальних закладів. Умови проживання незадовільні, в квартирі брудно, безлад, відсутнє світло, місця для сну дітей в неналежному стані. Батьки зловживають спиртними напоями. Перебування дітей в родині батьків не відповідає інтересам дітей, є небезпечним для їх життя та здоров'я.

Зазначені обставини підтверджені такими доказами: характеристикою ОСОБА_5, учениці 5Б класу ЗЗШ І-ІІІ ступенів «ОСНОВА» від 20.12.2016 № 730, актами обстеження житлово-побутових умов сім'ї, листами КЗ «Центр медико-санітарної допомоги № 10», Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Територіального відділу освіти і науки Вознесенівського району, КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», Запорізького міського центру зайнятості, інформацією про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП, фотографіями помешкання відповідачів, психологічними характеристиками дітей (арк. справи 10-16, 18, 34-35, 37).

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 13.01.2017 № 7р малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відібрані від батьків через наявність безпосередньої загрози для життя та здоров'я дітей(арк. справи 17).

Також, як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка є соціальним педагогом ЗЗШ «ОСНОВА», де навчається ОСОБА_5, дівчинка вчиться у даній школі, але з причин педикульозу не відвідує школу з жовтня 2016 р. Батьки дівчини зловживають алкоголем, внаслідок чого дітьми не цікавляться. ОСОБА_5 з цього приводу переживає, не бажає спілкуватися на теми позашкільного життя. ОСОБА_5 не відвідує кружки, які є безкоштовними. Батьки інших дітей мали намір допомогти їй вилікуватися, але через антисанітарію у квартирі неможливо вилікувати педикульоз. Вона з іншими соціальними працівниками відвідували квартиру ОСОБА_5, квартира у занедбаному стані, брудна, від батьків йшов запах алкоголю.

На підставі наведених доказів суд встановив, що відповідачі ухиляються від виконання зазначених вище батьківських обов'язків, що у судовому засіданні відповідачами не заперечувалось.

При цьому, суд вважає непереконливими заперечення відповідачів проти позову, зокрема, посилання на те, що вони змінили спосіб життя, створили належні умови для розвитку та виховання дітей, оскільки ці обставини не підтверджені жодними доказами. Разом із тим, рішення суду на припущеннях ґрунтуватись не може, а тому усні доводи відповідачів та заперечення їх представника судом до уваги не беруться.

Крім того, суд зазначає, що відповідачі не позбавляються права подати у подальшому позов про поновлення батьківських прав в порядку статті 169 Сімейного кодексу України, надавши відповідні докази зміни своєї поведінки та обставин, що слугували підставою для позбавлення батьківських прав.

З наведених підстав суд доходить висновку про обґрунтованість позову в частині позбавлення відповідачів батьківських прав по відношенню до їх малолітніх дітей, а тому у цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів аліментів суд зазначає, що ця вимога заявлена передчасно, тобто на майбутнє, оскільки позивач просив стягнути аліменти на користь установи, яка буде здійснювати опіку над дітьми. В цей же час, діючим законодавством не передбачено можливості розгляду вимог на майбутнє, а завданням цивільного судочинства є захист прав та інтересів осіб від вже існуючих порушень (ст. 1 ЦПК України).

Крім того, вказану позовну вимогу позивач не обґрунтував жодними доказами, а також не вмотивував її у позовній заяві та в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, у частині позовних вимог про стягнення аліментів суд вважає за необхідне відмовити, роз'яснивши позивачеві право звернутись до суду із нею після того, як буде визначена установа, що здійснюватиме опіку над дітьми.

Підсумовуючи вищевикладене, позовні вимоги судом задовольняються частково, а саме у частині позбавлення відповідачів батьківських прав.

На підставі статті 88 ЦПК України з кожного відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. у зв'язку із задоволенням судом позовних вимог особи, яка звільнена від сплати судового збору, які носять немайновий характер щодо кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 61, 64, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав по відношенню до їх малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 5 квітня 2017 року.

Повний текст рішення виготовлено 10 квітня 2017 року.

Суддя А.В. Шалагінова