АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3268/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Яцини В.Б.,

Суддів: Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом.

У судовому засіданні 12 січня 2017 року представник відповідача ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про зупинення розгляду справи по суті до набрання законної сили рішенням по цивільній справі № 638/4354/16ц, 2/638/1189/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя особа- служба у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення з квартири ОСОБА_5 та вселення у квартиру неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 березня 2017 року провадження по справі - зупинено до набрання законної сили рішення по цивільній справі № 638/4354/16ц, 2/638/1189/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя особа- служба у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення з квартири ОСОБА_5 та вселення у квартиру неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить її скасувати, як таку, що порушує норми матеріального та процесуального права, та ухвалити нову якою повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. При цьому послався на те, що суд не взяв до уваги, що обставини, які підлягають дослідженню по цій справі не підлягають дослідженню в іншій справі, № 638/4354/16ц,2/638/1189/17. Посилання суду на ст.ст. 150-152, 160 СК України є безпідставним, оскільки вони не стосуються спірних правовідносин. Крім того, при розгляді іншої справи № 638/4354/16ц,2/638/1189/17 ухвалою суду від 29.03.2017 року бувло відмовлено в об'єднанні цих справ, оскільки вони не пов'язані між собою.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявились у судове засідання представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити, з наступних підстав.

Зупиняючи провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена справа та інша цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя особа- служба у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення з квартири ОСОБА_5 та вселення у квартиру неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова, поєднані одним предметом спору і від результатів розгляду справи обєктивно може залежати результат вирішення зазначеної цивільної, що розглядається у даному провадженні. При цьому з посиланням на ст. 160 СК України суд першої інстанції дійшов висновку, що вирішення позовних вимог про визнання батька неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою № 78 по в'їзду Тринклера № 7 в м. Харкові, в якій фактично проживає позивач ОСОБА_1 до вирішення питання про примусове вселення дитини відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем його реєстрації неможливе.

Однак такі висновки суду не відповідають нормам цивільного матеріального і процесуального права.

Так, згідно з п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження по цивільній справі при неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Заявлені по цій справі відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР 1983р. вимоги про визнання ОСОБА_7 таким, що втратив право користування житловим приміщенням № 78 по в'їзду Тринклера № 7 в м. Харков обгрунтовані тим, що відповідач тривалий час без поважних причин не проживає в цій квартирі.

Судовим розглядом встановлено, що Дзержинським районним судом розглядається цивільна справа № 638/4354/16ц, 2/638/1189/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя особа служба у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради, - про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення з квартири ОСОБА_5 та вселення у квартиру неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому суд першої інстанції не взяв до уваги, що позов ОСОБА_3 в іншій справі заявлений на захист прав його малолітньої дитини ОСОБА_6, на проживання у вищевказаній квартирі, а в цій справі виник спір стосовно втрати права користування цією квартирою його батька, відповідача ОСОБА_3

У відповідності з вимогами ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, тобто визначивши місце проживання дитини за місцем реєстрації батька, батьки з цим питанням визначилися, що свідчить про те, що вирішення спору по цій справі можуть вплинути на права та обов'язки дитини відповідача, пов'язані із право на проживання у спірній квартирі. Однак такі правові наслідки на перешкоджають роздільному розгляду цієї справи та іншої цивільної справи про вселення дитини відповідача до спірної квартири.

Відповідно до викладеної правової позиції у постанові Верховного суду України від 01 лютого 2017 року по справі № 6-1957цс16 при застосуванні п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України слід враховувати, що: визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зокрема, пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, що розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення, та є істотними для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені цим судом самостійно по даній справі

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження по справі допускається у тому разі, коли постановлення рішення можливо після підтвердження певних фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи після вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, господарського, кримінального судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 201 цього Кодексу провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Таким чином, оскільки у даній справі можливе самостійне встановення фактів та обставин щодо наявності підстав заявленого позову, то у даному випадку для зупинення продження до розгляду іншої цивільної справи відсутні законні підстави.

Крім того, оскільки згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, таке безпідставне зупинення провадження у справі порушує передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 1950р. право відповідача на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Оскільки при зупиненні провадження у справі суд першої інстанції припустився порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення цього питання, то відповідно доп. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України оскаржувана ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, п.4 ч.1 ст.311, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 березня 2017 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням направити до того ж районного суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя

Судді колегії