Справа № 673/814/16-ц
Провадження № 2/673/28/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю прокурора Делінди В.Ю., представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, а також представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави до Головного управління ОСОБА_4 у Хмельницькій області та ОСОБА_2, з участю Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, про визнання недійсним наказів Головного управління ОСОБА_4 в Хмельницькій області та договорів оренди землі, укладених на їх підставі,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року Хмельницька місцева прокуратура Хмельницької області, діючи в інтересах держави, звернулась в суд з позовом до Головного управління ОСОБА_4 у Хмельницькій області та ОСОБА_2 про визнання недійсним наказів Головного управління ОСОБА_4 в Хмельницькій області та договорів оренди землі, що укладенні на їх підставі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що прокурор просить визнати недійсними накази Головного управління ОСОБА_4 у Хмельницькій області від 30.11.2015 №№ 22-5813-СГ, 22-5814-СГ та від 14.12.2015 №№ 22-6760-СГ, 22-6759-СГ, 22-6761-СГ та 22-6762-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», якими ОСОБА_2 надано дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами населених пунктів Згароцької сільської ради Деражнянського району, для ведення фермерського господарства. Крім того, прокурор також предявляє вимогу про визнання недійсними наказів Головного управління ОСОБА_4 у Хмельницькій області від 22.01.2016 №№ 22-1588-СГ, 22-1590-СГ, 22-1592-СГ, 22-1593-СГ, 22-1594-СГ та 22-1596-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки

в оренду», якими затверджено документацію із землеустрою зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель та передано ОСОБА_2 в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 138,0953 гектари.

Разом з із зазначеними вище вимогами, прокурором також ставиться питання про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 01.02.2016 № б/н, загальною площею 138,0953 га, укладених відділом ОСОБА_4 у Деражнянському районі з ОСОБА_2 та припинення їх дії на майбутнє.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник заявили клопотання про залишення позовної заяви прокурора без розгляду в звязку з недостатнім обґрунтуванням представництва прокурором інтересів держави та громадян в суді, оскільки сам орган держави не був прокурором прямо вказаний в позові, а Згароцька сільська рада Деражнянського району Хмельницької області, на території якої перебувають спірні водні обєкти і інтересів якої насправді стосується вказаний вище позов, не бажає його підтримувати в суді.

Представники Головного управління ОСОБА_4 у Хмельницькій області та Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області клопотання підтримала і також просили його задовольнити, залишивши позов прокурора без розгляду.

Прокурор в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечив і просив відмовити в його задоволенні, оскільки вважає, що на день подання позову він предявлявся в інтересах держави в особі її державного органу Держсільгоспінспекції України, яка на даний час ліквідована, у звязку з чим частину контрольних функцій було передано ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так, ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02.08.2016 року, за вказаним вище позовом прокурора, який як згодом було зясовано, не відповідав вимогам ст. ст. 119-120 ЦПК України, було відкрито провадження в даній цивільній справі.

Так, згідно п. 2 ст. 121 Конституції України, на прокуратуру дійсно покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом.

В свою чергу, подібні випадки передбачені, зокрема, ст. ст. 20, 33, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ч. ч. 1,2 ст. 45 ЦПК України, відповідно до яких прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах; прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

Разом з тим, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № З-рп/99 під представництвом прокуратурою /України інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Водночас, з позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач предявив позов в інтересах держави без зазначення конкретної особи в інтересах якої він пред'явлений.

Однак, враховуючи, що спірні земельні ділянки знаходяться на території Згароцької сільської ради, орендна плата за їх використання сплачується до її бюджету, при цьому позивачем зазначена Згароцька сільська рада в якості третьої особи на стороні позивача, наявні достатні підстави вважати, що вказаний вище позов в даному випадку пред'явлений саме в її інтересах.

Крім того, ч. 7 ст. 119 ЦПК України, якою визначаються форма і зміст позовної заяви, встановлено обовязок у разі предявлення позову особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи, зазначати підстави такого звернення.

Так, зазначаючи в своєму позові, що оскаржуваними наказами Головного управління ОСОБА_4 у Хмельницькій області був порушений порядок передачі земель з метою створення та ведення фермерського господарства, прокурор стверджує, що його звернення до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке, на його думку, було проведене з порушенням вимог законодавства.

Водночас, прокурором було залишено поза своєю увагою той очевидний факт, що в матеріалах справи відсутні відомості про згоду чи прохання Держсільгоспінспекції України заявити в її інтересах даний позов, а також те, що спірні земельні ділянки фактично знаходяться на території Згароцької сільської ради, відносяться до земель сільськогосподарського призначення, а орендна плата надходить до бюджету сільської ради, а сама рада забезпечена як практичною можливістю, так і коштами на сплату судового збору в разі необхідності звернення до суду в своїх інтересах.

Таким чином, ні Держсільгоспінспекції України, як відповідний державний орган (ліквідований на даний час), ні Згароцька сільська рада, аж ніяк не були позбавлені самостійно захищати свої інтереси в спосіб звернення до суду.

Крім того, суд звертає увагу, що при обґрунтуванні свого цивільно-процесуального представництва в даній цивільній справі прокурор лише обмежився наведенням загальних фраз та витягів із законодавства про органи прокуратури України, не навівши конкретної назви державного органу, порушення інтересів якого мало б місце.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаний позов від імені позивача фактично подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, також являється підставою для залишення заяви без розгляду.

З огляду на те, що в даній справі з часу відкриття провадження в ній, прокурором добровільно не було усунуто зазначених вище недоліків його позовної заяви, про які йому було відомо ще при її поданні до суду, а також враховуючи, що згадані вище недоліки, всупереч ст. 5 ЦПК України, порушують права відповідачів, оскільки суперечать принципу здійснення правосуддя на засадах рівності учасників процесу перед законом і судом незалежно від будь яких ознак, позивач не будучи учасником спірних правовідносин ще й не належно обґрунтовує своє представництво в суді.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява.

В матеріалах цивільної справи міститься заперечення проти задоволення позову Згароцької сільської ради, тобто, фактично має місце відмова від позову особи, в інтересах якої він пред'явлений.

Водночас, частиною 2 ст. 208 ЦПК України, встановлено, що питання повязані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення без розгляду, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України, вирішуються судом шляхом постановлення ухвали.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про залишення без розгляду позовної заяви заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області поданої в інтересах держави до Головного управління ОСОБА_4 у Хмельницькій області та ОСОБА_2, з участю Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, про визнання недійсним наказів Головного управління ОСОБА_4 в Хмельницькій області та договорів оренди землі, укладених на їх підставі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, п. 7 ч. 1 ст. 207 та 208-210 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Позовну заяву заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави до Головного управління ОСОБА_4 у Хмельницькій області та ОСОБА_2, з участю Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, про визнання недійсним наказів Головного управління ОСОБА_4 в Хмельницькій області та договорів оренди землі, укладених на їх підставі, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_7