Справа № 638/6532/16-ц
Провадження № 2/638/42/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Наумової С.М.,

за участі секретаря Романової О.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-я особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 11.06.2011 року між нею та Відповідачем був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у даному шлюбі народилася донька ОСОБА_3. З моменту укладення шлюбу Відповідач не мав постійного місця роботи, майже весь вільний час проводив у нелегальних гральних закладах, в яких витрачав сімейні кошти, крім того він отримував кредити, які також програвав в азартні ігри, коштів на утримання сім'ї не давав. Позивач і донька жили за рахунок її батьків. З цього приводу між Позивачем та Відповідачем постійно виникали суперечки. За таких обставин Позивач не могла проживати спільно із Відповідачем і приблизно з березня 2012 року разом із дитиною стала мешкати окремо. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.05.2013 року у справі № 645/1424/13-ц шлюб розірваний. Після розлучення Відповідач не цікавиться життям доньки, не бере участь у її вихованні. Останні роки він не відвідував доньку, не бажав її бачити і не телефонував їй навіть у свята, не надавав коштів на утримання доньки (Позивач і її донька мешкали на кошти, якими допомагали батьки Позивача, а згодом за рахунок заробітків Позивача). Він не відвідує дитячий садок, в якому навчається дитина, не спілкується з вихователями. Відповідач не цікавиться станом здоров'я дитини.

15.09.2016 року Відповідач по первісному позову подав зустрічний позов до ОСОБА_1, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Свої позовні вимоги по зустрічному позову ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу у нього з Відповідачем по зустрічному позову погіршилися стосунки, виникли непорозуміння щодо його участі у вихованні доньки, її відвідуванні. Відповідач по зустрічному позову усіляко перешкоджає спілкуванню Позивача по зустрічному позову з дитиною, створює штучні перешкоди у спілкуванні з дитиною, здійснює психологічний вплив на дитину щодо зустрічей з Позивачем, з різноманітних причин відмовляє у зустрічах із дитиною, не приймає подарунків, відмовляється приймати гроші на утримання дитини, не дозволяє гуляти з дитиною. Наприкінці 2015 року звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з аналогічним позовом. Згодом просив суд залишити цей позов без розгляду.

20.10.2016 року Позивач подала до суду письмові пояснення по первинному позову та заперечення по зустрічному позову, в яких зазначає, що після розлучення Відповідач не цікавиться життям доньки, не бере участь у її вихованні. Останні роки він не відвідував доньку, не бажав її бачити і не телефонував їй навіть у свята. Так, наприклад, в 2016 році, він не привітав доньку з днем народження, незважаючи навіть на те, що в суді вже розглядається справа про позбавлення його батьківських прав. Коли Позивач просила його побути з донькою, він відмовлявся. Відповідач не надає коштів на утримання доньки. Перекази, копії чеків яких Відповідач додав до зустрічної позовної заяви, до Позивача не надходили, і з цих чеків неможливо зрозуміти, на яку адресу він відправляв перекази, а в чотирьох чеках за листопад та вересень 2015 року навіть поштові індекси вказані неправильно (61176 и 61171 замість 61178). Надані копії чеків лише за три місяці - вересень, жовтень та листопад 2015 року. Ці перекази Відповідач намагався відправляти після того, як в вересні 2015 року в телефонній розмові Позивач повідомила йому про свій намір позбавити його батьківських прав. Про направлення коштів на утримання доньки ні до, ні після цього періоду Відповідач доказів не надав, оскільки коштів для дитини не надавав. Відповідач не відвідує дитячий садок, в якому навчається дитина, не спілкується з вихователями, йому не відомо про додаткові заняття доньки і, відповідно, він не відвідує ці заняття разом з нею. Відповідач не цікавиться станом здоров'я нашої доньки. При цьому дитина від народження знаходиться під наглядом лікаря невролога з діагнозом гіпоксія церебральна, а також страждає на атопіческий дерматит, в зв'язку з чим потребує додаткової уваги. Відповідач відмовився надати дозвіл на реєстрацію дитини за місцем проживання Позивача і в теперішній час місце проживання дитини взагалі не зареєстровано. Також Відповідач відмовився надати дозвіл на виїзд доньки за кордон на відпочинок, внаслідок чого поїздка взагалі не відбулася і дитина була позбавлена літнього відпочинку за кордоном, що було необхідне для її здоров'я. З червня 2014 року Позивач мешкає разом з ОСОБА_4, а у вересні 2015 року вони уклали шлюб. ОСОБА_5 повністю замінив дитині її власного батька. Він піклується за нею, відвідує дитячий садок, додаткові заняття та лікарів. Проводить з дитиною вільний час, надає кошти на її утримання. Крім того, він бажає удочерити дитину щоб і надалі піклуватися про неї. Відповідач звертався до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею після того, як Позивач у вересні 2015 року в телефонній розмові повідомила йому про свій намір позбавити його батьківських прав, однак він жодного разу не з'явився у судове засідання, а згодом з невідомих причин його представник подав заяву про залишення позову без розгляду, що свідчить про відсутність в нього реального бажання брати участь у вихованні дитини.

В судовому засіданні Позивач та її представник позовні вимоги по первинному позову підтримали в повному обсязі, просили суд первинний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення первинного позову, просили задовольнити зустрічний позов.

Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як орган опіки і піклування, в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву від 18.07.2016 р. вих. № 1461/0/202-16, в якій позов ОСОБА_1 просить задовольнити та просили слухати справу без їх участі, також надали письмовий висновок органу опіки та піклування.

Також представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради додатково направили до суду листа, в якому повідомляється, що питання про доцільність позбавлення Відповідача батьківських прав розглядалося на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, враховуючи рекомендації якої, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, а також вважає недоцільною його участь у вихованні дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 має бути відмовлено з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.05.2013 року у справі № 645/1424/13-ц було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у даному шлюбі народилася дитина ОСОБА_3, актовий запис про народження дитини № 775 від 12.10.2011 р. (копія свідоцтва в матеріалах справи).

У ході судового розгляду справи встановлено, що Відповідач по первинному позову з 2014 року з донькою не спілкується, не підтримує з нею жодного зв'язку, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не цікавиться станом здоров'я, розвитком та успіхами дитини. Зазначені обставини підтверджуються наступними дослідженими судом доказами:

Як вбачається з характеристики Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 383 Харківської міської ради" від 12.10.215 року № 01-35/151 дитину приводила у садок і забирала додому матуся, подалі сім'я користувалася послугами няні. Батько в 2013/2014 навчальному році забирав доньку 3 рази. З початку 2014/2015 навчального року дитину приводили та забирали матуся або няня. Батька, ОСОБА_2 в 2014/2015 навчальному році жодного разу не було. У характеристиці зазначається, що дитина із задоволенням приходить до ДНЗ разом з мамою та її чоловіком - ОСОБА_4, охоче розповідає про їхні ігри вдома із цим чоловіком та матусею.

У листі - відповіді на адвокатський запит КУОЗ "Харківська міська дитяча поліклініка № 7" від 11.11.2015 р. № 911 зазначається, що останні роки супроводжує до поліклініки під час проведення медичних оглядів та знаходиться вдома під час хвороби дитини ОСОБА_3 тільки мати - ОСОБА_1 ОСОБА_2 до поліклініки для отримання відомостей про стан здоров'я своєї доньки не звертався.

У листі - відповіді на адвокатський запит КУОЗ "Харківська міська дитяча поліклініка № 7" від 08.01.2016 р. № 04 зазначається, що ОСОБА_3 в супроводі матері зверталася до лікаря невролога дитячої поліклініки на першому році життя п'ять разів, а в подальшому два рази на рік. При останньому обстеженні 10.12.2015 року в КЗОЗ "Харківська міська дитяча лікарня № 5" дитині встановлено діагноз мінімально мозкова дисфункція, синдром гіперактивності, гіперзбудливості, та надано рекомендації по дотриманню режиму та додатковий нагляд матері за дитиною.

Допитана у судовому засіданні 08.02.2017 року свідок ОСОБА_6 пояснила, що з Позивачем ОСОБА_1 знайома з дитинства останньої, вони мешкають в одному під'їзді. Коли дитині Позивача - ОСОБА_3 виповнилося приблизно 2,5 роки свідок стала нянею дитини. Колишнього чоловіка Позивача на ім'я ОСОБА_2 бачила два рази, коли з дозволу Позивача вона віддавала йому дитину. Одного разу вона віддавала дитини матері Відповідача. Це було, коли дитині було приблизно 2,5 роки. Після цього ні Відповідач, ні його мати не з'являлися, з дитиною не спілкувалися. Свідку відомо, що Відповідач не приходить та не дзвонить дитині, на поздоровляє на день народження, не бере жодної участі у вихованні дитини. Позивач уклала другий шлюб з чоловіком на ім'я ОСОБА_4, який і виховує дитину і якого дитина називає батьком.

Допитаний у судовому засіданні 08.02.2017 року свідок ОСОБА_4, теперішній чоловік ОСОБА_1, пояснив, що мешкає з останньою з 2014 року, але ОСОБА_2 побачив перший раз лише в суді під час розгляду справи про позбавлення батьківських прав, до цього часу він до них не з'являвся, з дитиною не спілкувався, участі у її вихованні не приймав. Відповідачу ніхто не заважав спілкуватися з дитиною. Коли приблизно в 2015 році було необхідно отримати згоду Відповідача на реєстрацію місця проживання дитини, то не могли до нього додзвонитися протягом двох місяців, тому місце проживання дитини до цього часу не зареєстроване. У самого свідка відношення з дитиною добрі.

Допитана у судовому засіданні 08.02.2017 року свідок ОСОБА_7 пояснила, що з Позивачем та Відповідачем знайома зі школи. Вони уклали шлюб в 2011 році, у шлюбі народилася донька - ОСОБА_3. Разом прожили лише один рік. За час спільного життя дитиною займалася Позивач, Відповідач майже не брав участі у вихованні доньки. Після розлучення Відповідач взагалі не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, допомоги не надає, на дні народження не приїжджав, подарунки не дарив. В теперішній час донька вважає батьком нового чоловіка Позивача.

Допитана у судовому засіданні 08.02.2017 року свідок ОСОБА_8, мати Відповідача, пояснила, що зі слів Відповідача їй відомо, що він не бачився з власною донькою з 2013 року, весь час намагався спілкуватися з донькою, допомагати, однак доказів цьому не може надати. Відповідач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні лише після того, як ОСОБА_1 повідомила про намір позбавити його батьківських прав. Однак згодом подав заяву про залишення позову без розгляду.

Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради суду було надано Висновок від 18.07.2016 р. вих. № 426 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, згідно якого вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

До Висновку було додано акт обстеження умов проживання від 30.06.2016 р., згідно якого ОСОБА_1 створені належні умови для виховання та утримання дитини.

Також до Висновку додано лист Харківської дирекції Поштамт-ЦПЗ № 1 від 04.07.2016 року вих. № 09-07-772, згідно якого поштові перекази на ім'я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 61176, від ОСОБА_2 за період з 01.12.2015 року по 30.06.2016 року в оплаті не значаться.

Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В абз. 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що Відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки, передбачені ст. 150 Сімейного Кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Доказів того, що ОСОБА_9 перешкоджає спілкуванню Відповідача з дитиною, створює штучні перешкоди у спілкуванні з дитиною, здійснює психологічний вплив на дитину щодо зустрічей з батьком, з різноманітних причин відмовляє у зустрічах із дитиною, не приймає подарунків, відмовляється приймати гроші на утримання дитини, в матеріалах справи не міститься. Такі твердження Відповідача спростовуються показаннями свідків у справі: ОСОБА_6, няні дитини, яка пояснила, що в 2013 році з дозволу Позивача двічі віддавала Відповідачу дитину, одного разу вона віддавала дитини матері Відповідача, але потім вони перестали з'являтися і спілкуватися з дитиною; ОСОБА_4, який пояснив, що Відповідачу ніхто не заважав спілкуватися з дитиною

Під час судового розгляду встановлено, що 09.11.2015 року ОСОБА_2 звертався до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. ОСОБА_2 подав цей позов лише після того, як ОСОБА_1 повідомила про намір позбавити його батьківських прав, хоча до цього він вже кілька років не спілкувався з дитиною, що крім пояснень самої ОСОБА_9, підтверджується свідком ОСОБА_8 - матір'ю Відповідача. Згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.01.2016 року у справі № 645/9302/15-ц в зв'язку із надходженням від представника ОСОБА_2 відповідної заяви позов залишено без розгляду. Тобто ОСОБА_2 з власної ініціативи вирішив просити суд залиши позов без розгляду, жодних обставин, які б перешкоджали розгляду справи не було, що суд розцінює як те, що він не мав реального бажання брати участь у вихованні дитини.

Таким чином, існування будь-яких обставин, які перешкоджають участі Відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст. 12 «Про охорону дитинства», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-я особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя С.М. Наумова