Справа № 372/1022/16-ц Головуючий у І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 22-ц/780/845/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 13.04.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Витачівської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував наступним:

14 січня 2016 року помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилась спадщина в складі будинку та земельної ділянки, які розташовані на вул. Придніпровська, 1, в селі Витачів Обухівського району Київської області. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, після чого дізнався, що його батько склав заповіт на належне йому майно на користь дружини ОСОБА_2 Посилаючись на те, що підпис у заповіті не належить спадкодавцеві, та що не було дотримано порядку посвідчення заповітів, позивач просив суд визнати зазначений заповіт недійсним.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Обґрунтувала скаргу тим, що судом першої інстанції в основу рішення покладено висновок експерта від 22 вересня 2016 року № 19/4-05/382, однак даний висновок складений упереджено та необґрунтовано. Судом було незаконно відмовлено у задоволенні її клопотання про проведення повторної почеркознавчої експертизи. Вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення в повній мірі відповідає наведеним вимогам.

У відповідності до положень ст. 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. При цьому підпис такої іншої особи на заповіті засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє (ч. 4 ст. 207 ЦК України).

В ході розгляду справи було призначено та проведено судову почеркознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта № 19/4-05/382 від 22.09.2016 р. підпис в оскаржуваному заповіті не належить заповідачу.

Оскільки оскаржуваний заповіт заповідач не підписував, як і не було підписано заповіт за процедурою, встановленою ч. 4 ст. 207 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про недійсність такого правочину. З наведеними висновками суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи їх виваженими та обґрунтованими.

Свою апеляційну скаргу відповідач обґрунтовувала насамперед невідповідністю висновків експертизи вимогам закону та обставинам справи, а також безпідставним, з її точку зору, відхиленням судом її клопотання про проведення по справі повторної експертизи. Необхідність проведення такої повторної експертизи обґрунтовувала недоліками, які допустив експерт при проведенні експертизи. Також безпідставно, з точки зору апелянта, в ході експертизи не були досліджені питання щодо того, особою якого віку та статі було виконано вказаний підпис. Не відповідає висновок експертизи й іншим матеріалам справи.

Наведену позицію апелянта колегія суддів апеляційного суду оцінює критично. У відповідності до положень ст. 150 ЦПК України підставами для проведення повторної судової експертизи є визнання висновку експерта необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. В той же час наявність достатніх підстав для призначення по справі додаткової експертизи апелянтом доведена не була. Колегія суддів не вбачає істотних недоліків, які були допущені експертом при проведенні експертизи по справі, як і не вбачає невідповідності її висновків іншим обставинам справи. При цьому основоположним для вирішення справи є те, що заповідач не підписував оскаржуваний заповіт, а не те, кому саме (особі якої статі та віку) належить підпис на ньому.

Погоджується колегія суддів й з оцінкою доказів по справі, яку дав суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення, зокрема показів допитаних в ході розгляду справи свідків. Не обґрунтовують наявності підстав для скасування чи зміни рішення суду й посилання апелянта на невідповідність тверджень позивача про зловживання спадкодавцем спиртними напоями, як і тверджень про те, що він не перебував у шлюбі з відповідачем, оскільки вони не були покладені в основу оскаржуваного рішення суду.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а його рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких умов передбачені законом підстави для скасування рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.П. Коцюрба

ОСОБА_6