Справа № 426/6877/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

19 квітня 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі: головуючого-судді Попової О.М., при секретарі Філіпенко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю, визначення права власності на 1/2 частину житлового будинку,стягнення компенсації та вселення-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року позивач через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом. З урахуванням уточнень до позову, посилаючись на ст.ст. 60, 62, 69-72 СК України, ст. ст. 364, 372 ЦК України, просила визнати житловий будинок №24, що розташований по вул. Бабушкіна у м. Сватове Луганської області спільною сумісною власністю позивача та відповідача, визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного будинку, стягнути з відповідача на її користь компенсацію в розмірі 29825 грн. 16 коп. за спільне сумісне майно, що залишилося у власності відповідача та вселити її. Стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 1977 року по 09 липня 2015 року. В період шлюбу в жовтні 2007 року відповідач отримав у спадок після своєї бабусі спірний житловий будинок. За період шлюбу спільною працею та за спільні кошти спірний будинок було значним чином поліпшено: по всьому периметру будинку зроблений новий фундамент, повністю замінено покрівлю, замінені старі вікна на нові пластикові, в будинку було проведено повністю штукатурення, перепланування та реконструкцію кімнат, замінена електропроводка по всьому будинку з установкою вимикачів та розеток. В результаті реконструкції будинку, було побудовано кочегарку, ванну кімнату, було проведено каналізацію, в дворі було зроблено погрібну яму, в кочегарці було встановлено газовий котел, та котел для твердого опалення. Також, було пробито скважину, та був встановлений гідроджек. Після реконструкції та перебудови будинку, в ньому було зроблено капітальний ремонт, та було облаштовано ванну кімнату (встановлено бойлер, придбано та встановлено пральну машинку, душову кабінку, унітаз, раковину та ін..) , кухню (було придбано та встановлено кухонні меблі, газову плиту, колонку, витяжку та ін.), вітальню кімнату (побудовано камін, встановлено меблі та ін.) В період шлюбу проведено газопостачання, встановлено газовий лічильник, газовий котел, встановлено автономне опалення. Також були побудовані та перебудовані допоміжні приміщення, був замінений старий паркан на новий шиферний, повністю було перебудовано літню кухню, також було збудовано лазню. Крім того, під час шлюбу подружжям придбано автомобіль ВАЗ 21063, державний номер289-82 АХ , мопед DELTA EX50QT-B, причіп ПГА 1, мотоблок «Нива», газову піч, кухню, пральну машину, меблю для кухні, набір «Орфей», мотокосу та бензопилу «Дружба». Враховуючи, що вказане майно лишилося у відповідача, позивач просить сплатити компенсацію 1/2 частини його вартості. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_5, позовні вимоги не визнали з підстав зазначених у письмових запереченнях та пояснили, що після розірвання шлюбу стосунки між позивачем та відповідачем стали напружені та позивач сама вирішила виїхати з будинку до своєї матері ОСОБА_6. При переїзді до своєї матері позивач самостійно здійснила розподіл набутого під час шлюбу майна на загальну суму 66508 грн. Відповідач не здійснював перешкод при розділені майна. Заперечуючи проти визнання спірного будинку спільною сумісною власністю зазначили, що факт збільшення вартості будинку ні чим не підтверджено, ремонтні та будівельні деякі роботи проводилися при житті власників будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8, зокрема ними було змінено у 2002 році покрівлю у будинку. Також відповідач та його представник заперечували проведення в спірному будинку перепланування та реконструкції. Посилаючись на ст.ст. 57, 60, 69 - 72 Сімейного Кодексу України та ст.ст. 364, 372 ЦК України, просили суд відмовити в позові в повному обсязі за необґрунтованістю. Свідок ОСОБА_9 повідомила, що вона є донькою позивача та відповідача. Позивачка з відповідачем прожили 38 років, відповідач її батько постійно бив позивача та погрожував. В період проживання однією сімєю сторони у справі переобладнали будинок, зробили ремонт, будували все разом. Також ними було придбано багато майна. Після 2009 року була побудована ванна, зроблена каналізація, руська баня, замінені вікна на які вона давала гроші. Після смерті бабусі також було вставнолено бойлер, а також добудовано кухню. Гараж був побудований за життя бабусі та дідуся. Під час проживання разом з бабусею та дідусем претензій до батька у позивачки не було. Будучі допитаним учасниками судового розгляду та судом свідок ОСОБА_10 повідомив, що є рідним братом відповідача, працює в ФГ «Ковалівське» агрономом. Спірний будинок по вул. Бабушкіна, 24 в м. Сватове належав дідусю та бабусі відповідача, ремонтні та будівельні роботи сторонами не проводились. Все робили бабуся та дідусь за свої власні кошти. Після розірвання шлюбу позивач добровільно вивезла все своє майно, а тому вона не має права ні на будинок ні на інше майно яке залишилось у його брата. За життя бабусі та дідуся в гості до позивача та відповідача приходив часто, був зроблений тільки косметичний ремонт. Після того як позивачка покинула відповідача чув від сусідів, що вона щось вивозила, що саме і коли він не знає. Будучі допитаним учасниками судового розгляду та судом свідок ОСОБА_11 повідомив, що є рідним братом відповідача. Спірний будинок належав дідусю та бабусі відповідача. Все будувалось при житті бабусі та дідуся, тому позивачка не має права ділити спірний будинок. Після смерті бабусі в гості до відповідача та позивача приходив не часто. Будучі допитаним учасниками судового розгляду та судом свідок ОСОБА_12 повідомив, що він є сусідом позивача та відповідача, його будинок розташований навпроти будинку відповідача. В гостях у сторін був не часто. Спірний будинок належав бабусі та дідусю відповідача, які померли близько 10 років тому. Чи перекривали сторони покрівлю після смерті бабусі відповідача він не памятає. Хто робив паркан він теж не памятає. Після смерті бабусі був зроблений косметичний ремонт у будинку. Після припинення шлюбних відносин він бачив як позивачка вивозила речі, що саме вивозила він не знає. На запитання представника позивача відповів, що може і сміття. Будучі допитаним учасниками судового розгляду та судом свідок ОСОБА_13 повідомив, що є сусідом сторін, проживає по вул. Бабушкіна з 1998 року. Останнім часом ходив у гості до позивача та відповідача, раніше ходив не часто, йому відомо що будинок був перероблений, але особисто він нічого не бачив. Бачив як робили каналізацію та фундамент. Які речі вивозила позивач після припинення шлюбних відносин він не памятає, але бачив що вивозила причепом три рази. Будучі допитаним учасниками судового розгляду та судом свідок ОСОБА_14 повідомив, що в 2011 2012 роках в будинку по вул. Бакбушкіна. 24 в м. Сватове замінював шість вікон. Замовляла вікна і розраховувалася за вікна позивачка.

Будучі допитаним учасниками судового розгляду та судом свідок ОСОБА_15 повідомив, що є братом позивача, він є будівельником, тому допомагав по будівництву сторонам. Після смерті бабусі відповідача, сторони почали робити капітальний ремонт, переобладнання приміщень. Він особисто проводив ремонт покрівлі, замінив старий шифер на новий. Також було зроблено новий фундамент. Будучі допитаним учасниками судового розгляду та судом свідок ОСОБА_16 повідомила, що в будинку 24 по вул. Бабушкіна, в м. Сватове, ремонтні та будівельні роботи проводилися після смерті бабусі відповідача, до цього часу будинок був стариковський. Позивач тримала велике господарство. В 2014 році в будинку були поклеєні обої, облаштовано ванну кімнату, туалет. В кухні було встановлено витяжку. Будучі допитаним учасниками судового розгляду та судом свідок ОСОБА_17. повідомив, що є рідним сином сторін, в будинку 24 по вул. Бабушкіна, в м. Сватове, ремонтні та будівельні роботи проводилися після смерті бабусі відповідача. Фундамент робився в 2011 році, покрівля була замінена після 2007 р. Також, він пояснив, що після припинення шлюбних відносин, його мати позивач вивозила лише свої та його особисті речі. Спільне майно позивача та відповідача залишилось у відповідача. Він особисто приймав участь у будівельних роботах по переобладнанню та ремонту спірного будинку. Суд, заслухавши сторін, їх представників адвоката ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_18О, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Загальна декларація прав людини у статті 8 гарантує право кожної людини на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач ОСОБА_1 скористалася своїм правом та звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку №24, що розташований по вул. Бабушкіна у м. Сватове Луганської області спільною сумісною власністю позивача та відповідача, визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаного будинку, стягнення з відповідача на її користь компенсації в розмірі 29825 грн. 16 коп. за спільне сумісне майно, що залишилося у власності відповідача та вселення. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 11 лютого 1977 року по вересень 2014 року проживали разом за адресою: м. Сватове, вул. Бабушкіна, буд.24. 09 липня 2015 року за рішенням Сватівського районного суду Луганської області №426/2337/15-ц шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Вказані обставини відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню, оскільки визнані сторонами та встановлені рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 09 липня 2015 року по цивільній справі №426/2337/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В жовтні 2007 року відповідач отримав у спадок після бабусі ОСОБА_8 будинок, який розташований за адресою м. Сватове, вул. Бабушкіна, буд.24. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом відповідач є власником спірного будинку, який знаходиться за адресою: м. Сватове, вул. Бабушкіна, буд. 24 після смерті ОСОБА_8, яка померла 10.10.2007 року (а.с. 7). 27.04.2009 року відповідач зареєстрував право власності на спірний будинок, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 5). Даний факт, щодо набуття права власності ОСОБА_19 на зазначений будинок в порядку спадкування в судовому засіданні сторони не оспорювали. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 2 ч.1 ст. 57 СК України, передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, незалежно від часу реєстрації спірного майна в реєстрі прав власності на нерухоме майно воно є особистою приватною власністю особи, що набула його в порядку спадкування з часу відкриття спадщини, тобто спірний будинок належить відповідачу з жовтня 2007 року. Відповідно до розяснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,майно, яке належало одному із подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеного при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно до ч.1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнано спільною сумісною власністю. Таким чином для визнання майна об,єктом права спільної сумісної власності подружжя необхідно довести факт внесення грошових або трудових затрат у реконструкцію, переобладнання будинку та факт істотного збільшення вартості будинку внаслідок здійснення реконструкції, переобладнання. 28.03.2016 року за клопотанням представника позивача адвоката ОСОБА_4 судом призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київської незалежної судово експертної установі. З висновку судової будівельно-технічної експертизи №1984 від 14.11.2016 року, проведеної експертом Київської незалежної судово експертної установи ОСОБА_20 вбачається, що: Ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд розташованих за адресою Луганська область, м. Сватове, вул. Бабушкіна, буд. 24 станом на вересень 2014 року, становить 266468 ( двісті шістдесят шість тисяч чотириста шістдесят вісім) гривень. Ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд розташованих за адресою Луганська область, м. Сватове, вул. Бабушкіна, буд. 24 станом на жовтень 2007 року, становить 70976 (сімдесят тисяч девятсот сімдесят шість) гривень. Вартість будівельно- ремонтних робіт з реконструкції будинку (з врахуванням надвірних будівель і споруд та внутрішнього облаштування, що розташований за адресою Луганська область, м. Сватове, вул. Бабушкіна, буд. 24 на вересень 2014 року, становить 122714 (сто двадцять дві тисячі сімсот чотирнадцять) гривень. Істотне збільшення вартості житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою Луганська область, м. Сватове, вул. Бабушкіна, буд. 24 у порівнянні з його вартістю станом на жовтень 2007 року за рахунок проведення в ньому ремонтно будівельних робіт, реконструкції, газопостачання, внутрішнього облаштування мало місце. (а.с. 130 165). Вказаний висновок є повним та зрозумілим, не суперечить матеріалам справи та будь-яких сумнівів у суду не викликає. Проведення будівельно ремонтних робіт з реконструкції будинку також підтверджується доказами, а саме: копією накладної про придбання гидроджеку від 2012 року; копією накладної про придбання котла газового «Дани» від 20.08.2008 року; копією накладної про придбання лінолеуму від 20.06.2008 року; копією накладної про придбання цементу №26 від 10.08.2012 року; копією накладної про придбання станції ПКМ7 та про вартість станції на 2008-2010 рік; копією накладної про вартість станції ПКМ7 на 04.09.2015 рік; копією закупочного акта від 25.09.2015 року; копією накладної від 06.07.2014 р.; копією накладної про придбання плити №32 від 21.06.2013 р.; копією накладної про придбання шиферу №72 від 22.07.2008 р.; копією рахунку №335678 (а.с. 37 44). Окрім цього, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 підтвердив заміну 6 вікон у спірному будинку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду справи доведена наявність правових підстав вважати, що будинок, який розташований за адресою Луганська область, м. Сватове, вул. Бабушкіна, буд. 24 за час шлюбу істотно збільшився у своїй вартості внаслідок саме спільних трудових чи грошових затрат подружжя, а отже і є правові підстави для визнання спірного будинку об'єктом права спільної сумісної власності сторін та задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на викладені норми сімейного законодавства, суд вважає за можливе поділити спірний будинок, виділивши позивачу ? частку цього нерухомого майна та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку №24, розташованого по вул. Бабушкіна у м. Сватове Луганської області. В частині позовних вимог про стягнення компенсації за автомобіль ВАЗ 21063, державний номер289-82 АХ , мопед DELTA EX50QT-B, причіп ПГА 1, мотоблок «Нива», газову піч, кухню, пральну машину, меблю для кухні, набір «Орфей», мотокосу та бензопилу «Дружба», суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до повідомлення Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Сватове, Кремінського, Сватівського та Троїцького районів при УДАІ №1796 від 08.09.2015 року за відповідачем зареєстровано право власності на: автомобіль ВАЗ 21063, номерний знак 28982АХ, 1977 року випуску, зеленого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АІС 590554, видане 26.11.2003 року в ВРЕР м. Сватове; причіп ПГА 1, номерний знак НОМЕР_1, 2006 року випуску, зеленого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА 352629, видане 26.05.2006 року в ВРЕР м. Сватове; мопед DELTA EX50QT-B, номерний знак ВВАА7911, 2008 року випуску, тимчасовий реєстраційний талон для мопедів ДАП 633940, видане 16.12.2010 року в ВРЕР м. Сватове. (а.с. 29) Відповідно до товарного чеку від 20.01.2008 року відповідачем придбано мотоблок «Нива» вартістю 8400 грн. (а.с.49) Відповідно накладної №280 від 18.12.2008 р. ЧП ОСОБА_21 вартість газової печі «Greta 1470-06»становить 1608 грн. (а.с.50) Відповідно до накладної №135 від 10.08.2009 р. вартість пральної машини «Samsung 6458» становить 2433 грн. (а.с.49). Відповідно до накладної від 15.08.2008 року вартість меблі кухонної становить 2520 грн., набору «Орфей» - 4580 грн. (а. с. 51) Відповідно до товарного чеку від 25.12.2007 року вартість кухні становить 1370 грн. (а.с.50) Відповідно до закупочного акту від 05.09.2015 року вартість мотокоси в 2013 році становить 1200 грн., а вартість бензопили «Дружба» в 2004 році становить 1100 грн. (а.с. 51) . Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не зазначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Як було встановлено в ході судового розгляду справи, не заперечується стороною відповідача, перелічені в тексті позовної заяви речі справді придбавались за час перебування сторін у шлюбі, тому відносяться до спільної сумісної власності подружжя, вартість майна визначена за погодженням між подружжям, оскільки не заперечувалась сторонами, та підтверджується дослідженими доказами. На момент розгляду справи спірним майном користується відповідач, а тому суд вважає за необхідне вказану частину позовних вимог задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію в розмірі вартості ? частини спірного майна, а саме: 29825 грн. 16 коп. Щодо доводів відповідача, що позивач добровільно поділила майно та вивезла частину майна, а майно яке залишилось у відповідача є його особистою власністю, суд ставиться критично оскільки, частина майна яку нібито вивезла позивач не є предметом цього позову. Також ні відповідачем ні його представником, не підтверджено належними та допустимими доказами наявності зазначеного у запереченні майна та його вартості, вимог щодо його поділу суду не заявлялось. Суд зазначає, що щодо вимог про поділ іншого майна, яке представник відповідача зазначив в письмових запереченнях, яке він вважає обєктом спільної сумісної власності, відповідач мав право подати зустрічну позовну заяву відповідно до ст.ст.123, 124 ЦПК України, які передбачають строки та порядок подання зустрічного позову, форму та зміст зустрічної позовної заяви, яка подається з додержанням загальних правил предявлення позову і повинна відповідати вимогам статей 119 і 120 ЦПК України. Покази свідків з боку позивачки ( ОСОБА_9В, ОСОБА_17В.) та відповідача (ОСОБА_10, ОСОБА_11М.) суд оцінює критично в звязку з їх заінтересованістю в розгляді справи на користь позивача або відповідача та тому, що на час, між дітьми та батьком, між братами відповідача та колишньою невісткою існують неприязні стосунки. Покази свідків (ОСОБА_16, ОСОБА_22, ОСОБА_14Ф.) підтверджують проведення будівельних та ремонтних робіт. Покази свідків (ОСОБА_13, ОСОБА_12М.) не підтверджують, ані спростовують проведення будівельних робіт, оскільки особисто вони нічого не бачили та не памятають. Також, вони не бачили що саме вивозила позивач після припинення шлюбних відносин з відповідачем. В частині позивних вимог щодо вселення позивача в спірний будинок, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Цим правом закріплена недоторканість житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому законом порядку. У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеними чи позбавленим свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав особи на житло (рішення у справі «Пауелта Райнер проти Великобританії» (PowellandRaynerv. TheU.K.) від 21.02.1990 р., статус рішення - остаточне).

Такий загальний захист поширюється як на власника житла (рішення у справі «Джілов проти Великобританії» (Gilowv. theU.K.) від 24.11.1986 р., статус рішення - остаточне), так і на наймача житла (рішення у справі «Ларкос проти Кіпру» (Larkosv. Cyprus) від 18.02.1999 р., статус рішення - остаточне). Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про визнання за позивачем права власності на ? частину житлового будинку №24, розташованого по вул. Бабушкіна у м. Сватове Луганської області, то в звязку з цим підлягають задоволенню і позовні вимоги про вселення позивача в спірний будинок. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову в повному обсязі. Згідно з ч. 1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1140 грн. 34 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.60, 69, 70, 71, 72 СК України, ст.ст.364, 372 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю, визначення права власності на 1/2 частину житлового будинку,стягнення компенсації та вселення задовольнити.

Визнати житловий будинок №24, що розташований по вул. Бабушкіна у м. Сватове Луганської області спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинок №24, розташованого по вул. Бабушкіна у м. Сватове Луганської області.

Вселити ОСОБА_1 в будинок, який знаходиться за адресою: вул. Бабушкіна, буд. 24, м. Сватове Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 29825 грн. 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 1140 грн. 34 копійки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суд Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення буде складено та підписано протягом пяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Суддя О.М.Попова