Справа № 647/2693/16-ц
№ провадження 2/647/92/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02.02.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області
у складі: головуючого судді Миргород В.С.
за участю секретаря Полозок Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області в порядку заочного розгляду справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вони, є власниками житлового будинку , що розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с.Тягинка, вул.Больнична, 79, відповідно до договору купівлі-продажу №421 від 12.03.2008 року. Будинок є малогабаритним, загальною площею 50,6 км. м. і розрахований для проживання однієї сім'ї. Будинком користуються та постійно в ньому проживають батьки позивачів: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, що підтверджується актом Тягинської сільради від 15.11.2016 р.
02.08.2016 р. за адресою житлового будинку в с. Тягинка, вул.. Больнична, 79 зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана реєстрація була пов'язана з тим, що відповідач, який є зовсім сторонньою особою для сім'ї ОСОБА_5, увійшовши в довіру, викликав до себе співчуття членів сім'ї, оскільки зазначив, що є сиротою, не має реєстрації, яка необхідна йому для працевлаштування і попросив тимчасово зареєструвати його будь-де строком на один місяць. Керуючись почуттям людяності позивачами була проведена реєстрація ОСОБА_3 в зазначеній вище житловій будівлі, без вселення останнього в житлове приміщення будинку і проживання в ньому. Отримавши жадану для відповідача реєстрацію, він зник з поля зору, на телефонні дзвінки не відповідає, місце проживання та перебування ОСОБА_3 не відоме. Позивачі просять суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням житлобудівлі № 79 по вул.. Больничній в селі Тягинка Бериславського району Херсонської області.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні надала заяву про внесення уточнень до позовних вимог, просила суд позбавити ОСОБА_3 права користуванням житловим приміщенням будинку , що розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с.Тягинка, вул.Больнична, 79, на задоволенні позову наполягала.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі та задовольнити уточнюючі позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, місце та час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторони, за наявними у матеріалах справи доказами.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.
Згідно зі ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно зі ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року, відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, яки й означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу ОСОБА_6 зареєстрованим за№ 421 від 12.03.2008 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить житловий будинок № 79 по вул.Больнична в с. Тягинка Бериславського району Херсонської області на земельній ділянці місцевої ради (а.с.7-9). Право власності зареєстровано ХДБТІ 17.03.2008 року.
Будинок є малогабаритним, загальною площею 50,6 км. м. і розрахований для проживання однієї сім'ї. Будинком користуються та постійно в ньому проживають батьки позивачів: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, що підтверджується актом Тягинської сільради від 15.11.2016 р.(а.с.10).
Також судом встановлено, що 02.08.2016 р. за адресою власності в с. Тягинка, вул. Больнична, 79 зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Але не проживав.
Відповідно до акту огляду помешкання будинку № 79 по вул.. Больнична в с. Тягинка від 15.11.2016 р. складеного інспектором з охорони громадського порядку, депутатом сільради с. Тягинка, підтверджується факт непроживання ОСОБА_3 в житловому будинку, оскільки останній до будинку не вселявся, його речі в ньому відсутні(а.с.10).
Згідно довідки № 2055 від 15.11.2016 року Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області «ОСОБА_3, 04.07.1985 р. н., дійсно зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, але за цією адресою не проживає з часу реєстрації. Склад сім'ї не має.(а.с.11).
Крім того, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтвердили факт, того, що ОСОБА_3В, просив надати йому реєстрацію терміном в один місяць, для працевлаштування, будинком не користувався та не проживав в ньому. Після реєстрації , в будинку №79 по вул.Больничній в селі Тягинка Бериславського району Херсонської області не зявлявся.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5,усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно ст. 7, 11 ЗУ „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Суд вважає, що у зв'язку з тим, що між власниками житлового будинку та відповідачем відсутні сімейні стосунки, останній до будинку не вселявся, в ньому не проживав, між сторонами не існує родинних стосунків та не погоджувалось питання про вселення чи визначення будь-якого іншого порядку користування житлом з моменту реєстрації, яка фактично носила формальний характер. ОСОБА_3 не проявляє інтересу до житла за місцем реєстрації, його особисті речі в будинку відступні, за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», на підставі ст.ст. 319, 321, 386, 391, ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив права користування жилим приміщенням будинка, №79 по вул.Больничній в с.Тягинка , Бериславського району, Херсонської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бериславський районний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя В. С. Миргород