Провадження № 2/263/138/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Скрипниченко Т.І.,

при секретарі Молчановій С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2016 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру №69, загальною площею 3,6 кв.м., жилою площею 43,3 кв.м., у будинку № 90 по вул. Митрополитська (раніше вул. ОСОБА_3) в місті Маріуполі Донецької області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2016 року померла його матір ОСОБА_4, постійно проживавшая за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена квартира на праві особистої приватної власності належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 22.12.2000 року. Остання залишила заповіт, відповідно якого заповіла синам: ОСОБА_1 Валентиновиву та ОСОБА_5 все належне їй майно, у т.ч. спірну квартиру в рівних частках. Спадок фактично прийняв, оскільки на дату смерті матері постійно проживав в спірній квартирі, а також вчасно звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Його брат ОСОБА_5 помер 07.03.2007 року. Тому вважає, що за ним слід визнати право власності на спірну квартиру в цілому в порядку спадкування за заповітом. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно ОСОБА_4 у вигляді спірної квартири у звязку з втратою оригінала свідоцтва про право власності ОСОБА_4 на спірну квартиру, тому звернувся до суду.

В подальшому ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, та просив виключити Маріупольську міську раду з числа відповідачів, оскільки на спадкове майно ОСОБА_4 є другий спадкоємець за законом ОСОБА_2, як внук ОСОБА_4. Тому вважає, що у нього, ОСОБА_1 виникло право власності на ? частину вказаної квартири в порядку спадкування за заповітом та на ? частину - в порядку спадкування за законом, а всього на ? частини спірної квартири після ОСОБА_4, померлої 28.01.2016 року, з часу відкриття спадщини.

В грудні 2016 року, до суду звернувся з зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 (раніше вул. ОСОБА_3) в місті Маріуполі Донецької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2016 року померла його бабуся ОСОБА_4, постійно проживавшая за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена квартира на праві особистої приватної власності належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право власності від 22.12.2000 року. Остання залишила заповіт, відповідно якого заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_5 все належне їй майно, у т.ч. спірну квартиру в рівних частках. Його батько ОСОБА_5 помер 07.03.2007 року, тобто за час життя ОСОБА_4, тому вважає, що на ? частку спадкового майна відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно ОСОБА_4 є син останньої ОСОБА_1 та він - ОСОБА_2, як ії внук за правом представлення. Спадок фактично прийняв, оскільки вчасно звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4 Тому вважає, що за ним слід визнати право власності на ? частину спірної квартири в порядку спадкування за законом. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_4 у вигляді спірної квартири у звязку з втратою оригінала свідоцтва про право власності ОСОБА_4 на спірну квартиру, тому звернувся до суду.

В подальшому ОСОБА_2 уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири №69, загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., у будинку №90 по вулиці Митрополитська (раніше вул. ОСОБА_3) в місті Маріуполі Донецької області в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлої 28.01.2016 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, з участю його представника ОСОБА_6, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечує.

Представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не прибула, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує. Свої позовні вимоги просить задовольнити, зазначає, що його інтереси в суді буде представляти ОСОБА_7

Представник відповідача ОСОБА_7 у судове засідання не прибула, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2, не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 17 січня 2017 року об'єднано позовні вимоги з зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. Відповідно до заяви позивача позивач не заперечує проти розгляду зустрічного позову одночасно із первісним позовом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, яке видано 22.12.2000 року виконавчим комітетом Маріупольської міської ради народних депутатів, квартира АДРЕСА_2 (раніше вул. ОСОБА_3) в місті Маріуполі на праві особистої приватної власності належить ОСОБА_4.

Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений 10.08.2016 року, спірна вищевказана квартира загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., складається з трьох житлових кімнат - площею 12,6 кв.м., 17,4 кв.м., 13.3 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м.; вбиральні площею -0,8 кв.м.; ванної кімнати площею 2,1 кв.м.; коридору площею - 6,0 кв.м.; вбудованої шафи площею - 0,4 кв.м. та 0,6 кв.м.; балкона площею - 0,8 кв.м. та лоджії площею - 1,8 кв.м.

ОСОБА_8 листа міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентарізації» від 16.08.2016 року № 2581, квартира АДРЕСА_1 (раніше вул.ОСОБА_3) в м. Маріуполі належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 22.12.2000 року № 595, яке зареєстроване в Маріупольському БТI за реєстраційним номером 36466.

ОСОБА_8 свідоцтва про народження серія VII-УР №0048862 ОСОБА_1 народився 14.04.1965 року, його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_4.

ОСОБА_8 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 6 від 08.04.2016 року, ОСОБА_5 народився 25.11.1962 року. ОСОБА_8 актового запису № 2153 від 18.12.1962 року його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_4.

28 січня 2016 року померла ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-НО № 921750, видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 20.02.2003 року на випадок смерті, яким заповіла належне їй майно, у тому числі квартиру АДРЕСА_2 (раніше вул. ОСОБА_3) в місті Маріуполі синам - ОСОБА_1 і ОСОБА_5, в рівних частках.

07.03.2007 року помер ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть І-НО №922100, видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

ОСОБА_8 свідоцтва про народження серія І-НО № 714761, ОСОБА_2 народився 23.02.1986 року, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_10.

На підставі вище викладеного, суд встановив, що позивач по первісному позову ОСОБА_1 є сином, а відповідач по первісному позову ОСОБА_2 є відповідно внуком спадкодавця ОСОБА_4, померлої 28.01.2016 року.

За вимогами ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За вимогами ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_8 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття сподкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

На підставі віще викладеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має право на спадкування за заповітом на 1/2 частину спірної квартири з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_5 помер 07.03.2007 року, тобто за час життя ОСОБА_4, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 1258 ЦК України, на ? частку спірної квартири спадкування здійснюється за законом.

ОСОБА_8 ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_8 ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ОСОБА_8 ч. 1ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

ОСОБА_8 спадкової справи № 67/2016, відкритої після смерті ОСОБА_4, померлої 28.01.2016 року, наявний заповіт від 20.02.2003 року, посвідчений державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 за реєстром №9-245, яким ОСОБА_4 заповіла квартиру АДРЕСА_3 (віл.Митрополитська) в м. Маріуполі ОСОБА_1 и ОСОБА_5 в рівних частках.

Відповідно до ст.ст. 1261, 1267, 1268 ЦК України позивач за первісним позовом ОСОБА_1, як син померлої ОСОБА_4, відноситься до першої черги спадкоємців та має право на спадщину за законом, тобто на ? частину спірної квартири з часу відкриття спадщини.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, останні також підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно ОСОБА_4 є ОСОБА_1, як син спадкодавця та ОСОБА_2, як внук спадкодавця за правом представлення.

Спадщина за законом відкрилась на ? частку квартири АДРЕСА_4 (раніше вул. ОСОБА_3) в м. Маріуполі.

ОСОБА_2 вчасно подав заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4, померлої 28.01.2016 року.

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_12 від 07.10.2016 року №418/02-31, ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 28.01.2016 року ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_5, у звязку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності спадкодавця ОСОБА_4 на спірну квартиру.

Відповідно до ст.ст. 1261, 1267, 1268 ЦК України позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2, як внук ОСОБА_4, має право на спадщину за законом на ? частину спірної квартири.

Таким чином, у ОСОБА_2 виникло право на спадкування за законом на ? частину квартири №69 в домі №90 по вул. Митрополитська (раніше вул. ОСОБА_3) в м.Маріуполі з часу відкриття спадщини.

Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших доказів. Аналогічні підстави задоволення позову передбачені в ст.174 ЦПК України.

Суд вважає, що правовідносини між сторонами, які виникли зі спадкових правовідносин є безумовними, які не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у зв'язку з їх визнанням відповідачем за обидвами позовами без з'ясування і дослідження інших доказів.

ОСОБА_8 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги як по первісному так й по зустрічному позову обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.204,210,392,1216,1217-1218,1220,1223,1258,1261,1266-1268 ЦК України, ст.ст.10,14, 57-60,174,208-209,212-215,218,294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на ? частини квартири №69 по вул. Митрополитська (раніше вул. ОСОБА_3) у будинку №90 в місті Маріуполі Донецької області, загальною площею 63,6 м2, жилою площею 43,3 м2, в порядку спадкування за законом та по заповіту після смерті матері ОСОБА_4, померлої 28.01.2016 року.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири №69 по вул. Митрополитська (раніше вул. ОСОБА_3) у будинку №90 в місті Маріуполі Донецької області, загальною площею 63,6 м2, жилою площею 43,3 м2, після смерті ОСОБА_4, померлої 28.01.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.І. Скрипниченко