АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», поданою через представника Сокуренко Наталію Вікторівну, на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

у січні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 906, 65 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 3 871, 90 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 43 164, 46 грн.; пенюта комісію - 3 827, 12 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 2 543, 17 грн. посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.02.2017 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що між сторонами укладено договір про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що є договором приєднання та відповідач надав згоду на укладення договору у такій формі та зазначив, що з Умовами та Правилами надання банківських послуг ознайомлений. Крім того, суд не врахував, що кредитний договір містить усі необхідні дані для нарахування заборгованості за кредитом.

Справа № 755/1965/17 Апеляційне провадження № 22-ц-796/5159/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Ластовка Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Причини неявки представника позивача визнані колегією суддів не поважними, оскільки позивач є юридичною особою, яка має достатній штат працівників для представлення своїх інтересів в суді.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.04.2010 року ОСОБА_2 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в банку. В заяві міститься інформація про те, що позичальник ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку та погодився з ними. Позичальник висловив свою згоду, що заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною картою та тарифами складає договір про надання банківських послуг. Заява підписана позичальником та представником банку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності укладеного між сторонами договору, оскільки позивачем не надано доказів відкриття рахунку на ім`я відповідача, видачі банківської картки та пам`ятки клієнта, що є невід`ємною частиною договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 цього ж Кодексу що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, на підтвердження своїх позовних вимог позивач надав анкету - заяву ОСОБА_2 від 29.04.2010 року про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, з якої не вбачається який тип кредитної картки обрано при укладенні договору, строк дії цієї картки, який кредитний ліміт встановлено чи будь - які інші умови. До того ж у цій заяві - анкеті вказано на те, що заява анкета стосується зарплатної картки. Про будь -яку кредитну картку взагалі не вказується.

Довідка про умови кредитування, які надані позивачем відповідачем не підписана.

Будь - яких доказів у підтвердження видачі кредитної картки, пам`ятки клієнта, відкриття рахунку на ім`я відповідача, зняття останнім з цього рахунку коштів позивачем не надано.

Умови і правила надання банківських послуг є загальними і не містять істотних умов договору, які укладені саме з відповідачем. Крім того, позивачем надано лише витяг з цих Умов і Правил.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 11 цього ж Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, і межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, будь - яких клопотань про надання додаткових доказів не заявляв.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що при подачі позовної заяви було надано достатні докази, які підтверджують укладення кредитного договору та видачу кредитних коштів колегія суддів вважає такими, що суперечать матеріалам справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або у дослідженні яких неправомірно було відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Позивач не навів будь - яких поважних причин неподання до суду першої інстанції виписок з рахунку, які долучив до апеляційної скарги, а відтак колегією суддів відмовлено у дослідженні цих нових доказів.

Завданням апеляційного розгляду є перевірка законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, а не вирішення справи по суті по нових доказах, наданих сторонами.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді