Справа № 186/22/17
Провадження номер № 2/0186/117/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

при секретарі Лиман Н.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей,

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей.

В обґрунтування позову зазначив, що 19 лютого 2016 року він уклав з відповідачем договір позики грошей у простій письмовій формі, згідно якого передав йому грошові кошти в сумі 16 000,00 гривень з умовою їх повернення до 19 лютого 2019 року.

На підтвердження укладання вказаного договору відповідачем було складено розписку від 19 лютого 2016 року про отримання від позивача 16 000,00 гривень.

Відповідач зобов'язався повертати взяті гроші частками по 450,00 гривень щомісячно, однак жодного платежу не провів, гроші не повертає, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Тому, з приводу порушення відповідачем укладеного між ними договору позики грошей від 19 лютого 2016 року, він змушений вимагати дострокового повернення суми позики в розмірі 16 000,00 гривень, відповідно до розрахунку доданого до позову.

Згідно п.4.3 вказаного договору, за умови сплати всіх платежів в строки, які вказані в договорі (п.4.2), проценти за користування позикою не нараховуються. Згідно п.4.4 вказаного договору, в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п.4.2), позичальник сплачує проценти за користування позикою, в розмірі 5% в день від суми прострочення заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

Так як на момент звернення з даним позовом платежі по поверненню позики так і залишилися неповернутими відповідачем, тому проценти за користування позикою за кожен день несплаченого по договору платежу за період з 20 березня 2016 року по 30 грудня 2016 року становить 33 367,50 гривень, згідно розрахунку заборгованості з суми позики та процентів за користування позикою.

Просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 16 000,00 гривень, проценти за користування позикою в розмірі 33 367,50 гривень та судові витрати по справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що не брав у борг 16 000,00 гривень, а брав лише 2 000,00 гривень, повинен віддати за три роки 16 000,00 гривень, сплачуючи щомісяця по 450,00 гривень, але він взагалі не віддавав борг, так як вважав, що віддасть з процентами суму до 2019 року. Договір позики підписував він про те, що повинен буде віддати гроші в 2019 році 16 000,00 гривень. Щомісячно по 450,00 гривень не платив, бо не мав можливості. Згідний віддати те, що присудить суд, приблизно хоч 20-25 000,00 гривень, але не 50 000,00 гривень. Як можна з 2 000,00 гривень які взяв у борг, вимагати повернути 50 000,00 гривень? Це неправильно і несправедливо.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи , приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на наступних підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 19 лютого 2016 року відповідач взяв в борг у позивача суму 16 000,00 гривень, зобов'язавшись повністю повернути позику згідно графіку рівними частками в термін до 19 лютого 2019 року, що підтверджується договором позики та розпискою.

Згідно з п. 4.3 договору позики плата за користування позикою, при сплаті всіх платежів в строки, вказані в договорі не нараховується. Відповідно до п. 4.4 в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі позичальник сплачує плату за користування позикою, яка складає 5 % в день від суми кожного несплаченого по договору платежу починаючи з дня, коли повинен був здійснений цей платіж згідно графіка п. 4.2 до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

Після підписання договору відповідач не сплатив жодного платежу, сума боргу за договором становить 16 000,00 гривень.

Приймаючи рішення по суті заявленого позову суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно якої, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи що відповідачем до теперішнього часу сума боргу не повернута, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача борг позики в розмірі 16 000,00 гривень.

Крім того, підлягає стягненню з відповідача сума, передбачена п. 4.4 договору позики, в розмірі 33 367,50 гривень, відповідно до розрахунку, наданого позивачем.

Згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, у вигляді судового збору в розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, -суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму боргу за договором позики грошей від 19 лютого 2016 року в розмірі 16 000,00 гривень, проценти за користування позикою за договором позики грошей від 19 лютого 2016 року в розмірі 33 367,50 гривень за період з 20 березня 2016 року по 30 грудня 2016 року та витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень, а всього стягнути 49 918 (сорок дев'ять тисяч дев'ятсот вісімнадцять) гривень 70 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.А.Янжула