Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3675/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.02.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення алміентів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення алміентів на утримання дітей.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.09.2013 року між сторонами було укладено шлюб, від якого народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька Омондо, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утриманні та вихованні матері. Влітку 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинилися, вони не проживають разом, їхній шлюб носить суто формальний характер. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач відмовився в добровільному порядку надавати кошти на утримання дітей. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, стягувати з останнього аліменти на утримання двох дітей в розмірі по 800,00 грн. щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги та просить суд такі задовольнити, не заперечує відносно заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що сторони уклали шлюб 14.09.2013 року у виконкомі Неветленфолівської сільської ради Виноградівського району за актовим записом №11.

Від шлюбу у сторін народилася двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька Омондо, ІНФОРМАЦІЯ_4, які перебувають на утриманні та вихованні матері.

Одруження виявилось невдалим, міцної сім'ї сторони не створили, влітку 2016 року між сторонами припинено шлюбні відносини.

Відповідно до вимог ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

Суд прийшов до переконання, що вимоги позову в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, не бажаючи такий зберігати, такі вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, з поданих позивачкою доказів вбачається, що вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обов'язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, є обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї.

Тобто обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків.

З огляду на встановлені у справі обставини, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, враховуючи рівність обов'язку утримувати дітей обох батьків, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягають до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки Омондо, ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі по 800,00 гривень на кожну дитину, починаючи із дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

Отже, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 у межах заявлених вимог та на підставі поданих сторонами доказів, які оцінені судом у їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їх неповнолітнім дітям, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв'язку із чим позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивачка питання про стягнення витрат не ставить.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 27, 31, 60, 169, 212-215, 224-225, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.09.2013 року у виконкомі Неветленфолівської сільської ради Виноградівського району Закарпатській області за актовим записом №11 - розірвати.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОК НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 району Закарпатської області, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7 (бувша Горького), 73 Виноградівського району Закарпатської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОК НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7 (бувша Горького), 73 Виноградівського району Закарпатської області, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки Омондо, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно в розмірі по 800,00 (вісімсот грн. 00 коп.) гривень, на кожну дитину, починаючи із дня подання позову - 27.12.2016 року - до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОК НОМЕР_1, суму сплаченого судового збору в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОК НОМЕР_2, в розмірі 551,20 (п"ятсот п"ятдесят одну грн. 20 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОК НОМЕР_1, судовий збір в користь держави в розмірі 551,20 (п"ятсот п"ятдесят одну грн. 20 коп.) гривень.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційному суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_4