Cправа № 127/978/17
Провадження № 2-п/127/48/17
У Х В А Л А

Іменем України

12 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Гриневича В.С.,

при секретарі: Трон М.О,

за участю:

заявника (відповідача): ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі №127/978/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по справі №127/978/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4.

Заява мотивована тим, що 10 березня 2017 року відповідач дізнався про наявність заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року по справі №127/978/17, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4.

Як зазначає заявник, він не зміг зявитись до суду, тому що не знав про час та місце розгляду справи з незалежних від нього причин та не мав можливості повідомити суд про причину неявки в судове засідання, а відтак був позбавлений можливості надати суду документи, щодо обставин справи, які не вивчалися в судовому засіданні і мають значення для встановлення фактів, які прямо впливають на обсяг позовних вимог.

З огляду на зазначене відповідач просив скасувати заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2017 року по справі №127/978/17, призначити заяву до розгляду в загальному порядку та прийняти нове рішення по суті справи, яким відмовити позивачу в частині стягнення з відповідача судового збору в дохід держави та витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача у запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення та в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви, мотивуючи свої заперечення тим, що неотримання відповідачем поштової кореспонденції не є поважною причиною неявки в судові засідання, а щодо інших доводів заявника, то останнім взагалі не наведено жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши заяву про скасування заочного рішення та матеріали цивільної справи №127978/17 суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, з огляду на таке.

Як встановлено судом, 28 лютого 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення по цивільній справі №127/978/17, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки задоволено та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17.01.2017 року.

Цим же рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. та на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до статті 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, який виніс рішення, можливе лише у випадку встановлення одночасно двох обставин: 1) відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що судом при підготовці справи до розгляду, враховуючи положення статті 122 ЦПК України, за інформацією наданою Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради встановлено, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1. Аналогічна адреса зазначена позивачем і в позовній заяві.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.01.2017р. відкрито провадження у даній справи та призначено судове засідання на 01.02.2017р.

Однак, відповідач в судове засідання, призначене на 01.02.2017р. не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду справи, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовних матеріалів та повістки про виклик в судове засідання за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача (АДРЕСА_1). При цьому, конверт із зазначеними матеріалами повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

В подальшому, судом розгляд справи було відкладено на 28.02.2017р., однак в судове засідання 28.02.2017р. відповідач також не зявлявся, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду справи, шляхом направлення повістки про виклик в судове засідання за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача (АДРЕСА_1). Конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини 5 статті 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:

- юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

- фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, оскільки повістки про виклик в судові засідання надсилалися відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання, а відповідач не бажав отримувати поштову кореспонденцію та не зявлявся в судові засідання, суд вважає. що відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

В той же час, як зазначено вище заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що докази, на які посилається позивач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, суд звертає увагу що заявником до заяви не додано належних та допустимих доказів, в розумінні статей 57, 58 ЦПК України, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, посилання заявника на наявність в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області справи №127/18675/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя судом до уваги не приймається, оскільки наявність справи про поділ майна жодним чином не впливає на обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей та відповідно не має істотного значення для правильного вирішення справи про стягнення аліментів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що фактично заявник не оспорює рішення суду в частині стягнення з нього аліментів, а лише зазначає про необхідність відмовити в позові в частині стягнення з нього судових витрат.

Однак, відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати, при цьому розподіл судових витрат здійснюється судом за правилами визначеними статтею 88 ЦПК України.

Таким чином, посилання заявника на те, що він не бажає оплачувати витрати позивача на послуги адвоката не може вважатися доказом в розумінні статті 57 ЦПК України, а є нічим іншим, як піддання критиці висновків суду щодо розподілу судових витрат та висловлення свого бачення з цього приводу.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З огляду на вищевикладене слідує висновок, що заявником не доведено наявності підстав передбачених статтею 232 ЦПК України для скасування заочного рішення суду, а відтак відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

При цьому, відповідач ОСОБА_1 вважаючи заочне рішення незаконним та необгрунтованим, не позбавлений можливості оскаржити його в апеляційному порядку у відповідності з вимогами ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 230-232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі №127/978/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: