Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Глотовій П.В.

з участю: заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту місця відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить суд встановити факт місця відкриття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 серпня 2016 року помер ОСОБА_3. В день смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно. За життя ОСОБА_3 частину спадкового майна, яке належало йому за законом, подарував її, а саме квартиру АДРЕСА_1. Крім того, ОСОБА_3 був складений заповіт, посвідчений 24.07.2008 року за реєстровим номером №670 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4, який міститься у заінтересованої особи приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Вона звернулась до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини за заповітом. Згідно відповіді №48/02-14 від 30.09.2016 року заінтересованою особою заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 та її необхідно подати наступні документи: оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_3, оригінал заповіту від 24.07.2008 року та документ, який підтверджує встановлення місця відкриття спадщини. Коли вона почала збирати необхідні документи, то виявилось, що документально встановити місце відкриття спадщини, тобто надати довідку житлово-експлуатаційної організації, запису у будинковій книзі про реєстрацію спадкодавця, довідку адресного бюро вона подати не може, оскільки спадкодавець був знятий з реєстраційного обліку приблизно у 2002 році, однак продовжував фактично проживати за адресою ВідінськаАДРЕСА_2. в м. Рівне.

Просить суд встановити факт відкриття спадщини за місцем постійного проживання ОСОБА_3 на момент його смерті 15 серпня 2016 року АДРЕСА_3.

В судовому засіданні заявник вимоги викладені у своїй заяві підтримала повністю, посилаючись на обставини заяви, наполягає на її задоволенні.

Заінтересована особа приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час та день розгляду справи.

Суд, вислухавши заявника, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, з 2006 року заявниця перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_3.

15 серпня 2016 року помер ОСОБА_3, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, серії1-ГЮ № 194105.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Статтєю 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»зазначено, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29 та ч. 2 ст. 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

За правилами ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Із заяви та з пояснень заявниці вбачається, що місцем проживання ОСОБА_3 було житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4.

В судовому засіданні встановлено, що фактично ОСОБА_3 постійно проживав в житловому будинку, який належав ОСОБА_1 на праві власності та розташований АДРЕСА_5 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що є свахою заявниці. Знала померлого так як часто бувала в них в гостях. Вказує, що заявниця та померлий спільно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, факт постійного проживання ОСОБА_3 за вищезазначеною адресою знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 256 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Цей перелік не є вичерпним, і в ч. 2 ст. 256 ЦК зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За правилами п. 7 постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Однією з таких справ може бути, зокрема, встановлення місця відкриття спадщини.

З аналізу правової норми ст. 1221 ЦК України можна зробити висновок, якщо визначити місце відкриття спадщини за правилами ст. 1221 ЦК України неможливо, місце відкриття спадщини встановлюється судом. У такому випадку, безпосередньо породити юридичні наслідки може лише рішення суду про встановлення місця відкриття спадщини. Тобто, для отримання свідоцтва про право на спадщину заявниці необхідно надати нотаріусу рішення про встановлення місця відкриття спадщини.

За правилами п. 16 постанови Пленуму саме заява про встановлення місця відкриття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження місця відкриття спадщини.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту місця відкриття спадщини за місцем постійного проживання ОСОБА_3 та неможливість в іншому порядку встановити дані обставини, а в ході судового розгляду поданої заяви, повністю підтвердилися доводи заявниці, суд вважає доведеним факт, що місцем відкриття спадщини ОСОБА_3, є квартира АДРЕСА_6

Керуючись ст. 29, 1221 ЦК України, ст.ст. 11,60, 256 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту місця відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 15 серпня 2016 року , є квартира АДРЕСА_6

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.П. Харечко