Провадження №2-др/359/2/2017
Справа №359/7391/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

14 лютого 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі питання про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту, визнання та припинення права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту на право прокладання ліній електропередач, газопроводу та користування ними відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 січня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту, визнання та припинення права власності на земельну ділянку направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 щодо ухвалення додаткового рішення у справі заперечив, мотивуючи це тим, що 30.09.2016 року в судовому засіданні він уточнив позовні вимоги і суд в їх задоволенні 10.11.2016 року відмовив.

Аналогічні пояснення надав представник відповідача ОСОБА_4, який також заперечив щодо ухвалення додаткового рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту на право прокладання ліній електропередач, газопроводу та користування ними відмовлено.

Водночас судом не розглядались та не вирішувались позовні вимоги ОСОБА_1, викладені в позовній заяві (а.с.5) щодо визнання за нею права власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0018, в розмірах та конфігурації згідно висновку експерта; припинити право власності ОСОБА_2 на частину земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0018, в розмірах та конфігурації згідно висновку експерта; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20000 гривень.

Оскільки, згідно з поданої представником позивача ОСОБА_3 заяви про уточнення позовних вимог від 30 вересня 2016 року (а.с.127-128) вбачається, що по тексту позовної заяви та прохальну частину позовної заяви щодо встановлення постійного і безоплатного земельного сервітуту відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:016, змінивши його на кадастровий номер:02:002:0046; змінити по тексту та прохальну частину позовної заяви щодо встановлення постійного і безоплатного земельного сервітуту відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0018, змінивши його на кадастровий номер :02:002:0048; пункт 1 прохальної частини позовної заяви викласти в наступній редакції: встановити постійний і безоплатний земельний сервітут на право прокладання та експлуатації ліній електропередач, газопроводу на частині земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0048 площею 0,012651 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, вул. Озірна та на частину земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0046 площею 0,027182 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, вул. Озірна, які належать на праві особистої приватної власності ОСОБА_2 згідно додатку №2 висновку експерта №14011-01 ДП «Київський науково-дослідний інститут незалежних експертиз» від 11 жовтня 2014 року.

У відповідності до ч.2 ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Таким чином, представник позивача скористався своїми процесуальними правами та подав заяву про уточнення позовних вимог, якою виклав прохальну частину позовної заяви в новій редакції, зокрема просив встановити постійний і безоплатний земельний сервітут на право прокладання та експлуатації ліній електропередач, газопроводу на частині земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0048 площею 0,012651 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, вул. Озірна та на частину земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0046 площею 0,027182 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гнідинська сільська рада, вул. Озірна, які належать на праві особистої приватної власності ОСОБА_2 згідно додатку №2 висновку експерта №14011-01 ДП «Київський науково-дослідний інститут незалежних експертиз» від 11 жовтня 2014 року.

Щодо інших позовних вимог, які були викладені в первісній позовній заяві, представник позивача у судовому засіданні вказав про недоцільність їх розгляду, оскільки ним подано заяву про уточнення позовних вимог з остаточною редакцією позовних вимог.

Крім цього, суд звертає увагу на положення п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд обєктивно позбавлений можливості вирішити позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на зазначені частини земельних ділянок, в розмірі та конфігурації згідно висновку експерта та припинення права власності ОСОБА_2 на них. Оскільки, дані вимоги не досліджувались у судовому засіданні та представники сторін не надавали пояснення по суті даних вимог, а також докази, якими вони обґрунтовуються чи спростовуються.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, за змістом резолютивної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року, не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Водночас зі змісту мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що судом встановлено, що при зверненні до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 730 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією від 15 вересня 2015 року (а.с.39). Проте, зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі, тому підстав для відшкодування позивачу судових витрат не має.

Таким чином, при ухваленні вказаного рішення судом вирішено питання про розподіл судових витрат у цивільній справі.

Зважаючи на викладене, судом не встановлено підстав для ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, 218, п.1 та п.4 ч.1, ч.5 ст.220 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В ухваленні додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту, визнання та припинення права власності на земельну ділянку, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої було постановлено ухвалу, на протязі 5-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Журавський