Справа № 581/868/16-ц
Провадження № 2/581/13/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
17 лютого 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Кузьмінського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1,
про стягнення заборгованості,
5 грудня 2016 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 19 січня 2017 року позивач у звязку зі смертю первісного відповідача ОСОБА_2, звернувся до суду із клопотанням та просив стягнути заборгованість за кредитним договором з правонаступника ОСОБА_2 - ОСОБА_1
Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заперечень на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та можливості розгляду справи у заочному порядку. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до укладеного договору відповідач зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути вказані кошти.
Згідно з п. 1.4.3. договору проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісячно одночасно з погашенням сум отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів. Для розрахунку використовуються база виходячи з 365 днів у році.
У відповідності до п. 1.1. договору для розрахунку відсотків за користування кредитом передбачена процентна ставка у розмірі 0,01% річних.
Згідно з п. 1.4.4. договору, за управління кредитом позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої визначений в графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору.
Відповідно до п. 1.5.4 договору в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника виконання зобовязань за кредитним договором.
22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-2, за умовами якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг» прийняло на себе зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, отже, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за зазначеним кредитним договором (а.с. 14 -17).
У порушення вищезазначених умов договору ОСОБА_2 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.
2 вересня 2014 року ОСОБА_2 помер.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону.
Положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
За ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором.
За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ч. 1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема:
1) особисті немайнові права;
2) право на участь у товариствах та право членства в обєднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;
3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя;
4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;
5) права та обовязки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2 статті 1220 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Як вбачається з матеріалів справи, вимоги банку про повернення кредиту повязані із настанням строку кредиту - 29 листопада 2016 року. Зважаючи на те, що позивач звернувся до суду 5 грудня 2016 року, суд приходить до висновку, що позивач не знав і не міг знати про смерть позичальника, а тому позивач вправі звернутися із вказаним позовом до спадкоємців боржника, які належним чином прийняли спадщину.
За встановлених обставин суд приходить до висновку, що в порушення вимог ЦК України та умов договору, ОСОБА_2 допустив заборгованість по кредитному договору, а зважаючи на те, що договірні відносини припинили свою дію із настанням смерті позичальника, а його спадкоємець успадкував лише наявну станом на час його смерті заборгованість, то в силу ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України є підстави в повному обсязі стягнути з відповідача на користь позивача неповернуту суму заборгованості за кредитним договором, нараховані відсотки та комісію, що виникли станом на 2 вересня 2014 року.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1378 грн. в рахунок повернення судового збору.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 1378 грн. судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуто Липоводолинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а якщо він не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О. В. Кузьмінський