Справа №484/3677/16-ц 26.04.2017 26.04.2017
Справа № 484/3677/16-ц
Провадження №22-ц/784/1015/17
Категорія 39 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду-Бондаренко Т.З.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої : Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника позивачки: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 березня 2017 року за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про усунення від права на спадкування,-

У С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

Позивачка зазначала, що після смерті її чоловіка ОСОБА_5 14 грудня 2010 року відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та грошові внески. Вона як дружина доглядала за спадкодавцем, та у встановлений законом шестимісячний строк звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, після смерті чоловіка ОСОБА_5

Крім неї до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка спадкодавця ОСОБА_4., яка з ним не проживала та не була зареєстрована, допомоги спадкодавцю, кошти на його лікування та утримання не надавала, його не провідувала, станом його здоровя не цікавилась.

Посилаючись на вищевикладене позивачка просила суд усунути відповідачку по справі ОСОБА_4 від права на спадкування.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка вказує на порушення судом матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин у справі та не вірну оцінку наданих нею доказів, тому просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким повністю задовольнити її вимоги.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, ОСОБА_6 вказувала, що спадкодавець вів активний спосіб життя та не потребував сторонньої допомоги.

Заслухавши доповідь судді, представника позивачки, дослідивши письмові докази у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 2 вересня 1970 року (а.с.7)

14 грудня 2010 року ОСОБА_5 помер, про що свідчить копія свідоцтва про його смерть, виданого 14 грудня 2010 року (а.с.17).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина і залишилося спадкове майно у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_2 та вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться на збереженні у філії Миколаївське облуправління Первомайське ТВБВ №10014/0131 (194/068) ВАТ «Ощадбанк» (а.с.69, 80).

В установлений законом шестимісячний строк з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись сторони по справі: його дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 (а.с.50,52).

23 листопада 2011 року державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 1-2170 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 на імя ОСОБА_3 та 20 грудня 2011 року видане аналогічне свідоцтво на ? частину майна спадкодавця, яке складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться на збереженні у філії Миколаївське облуправління Первомайське ТВБВ №10014/0131 (194/068) ВАТ «Ощадбанк». Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину вказаного спадкового майна не видано (а.с.74, 81).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної статті та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судом першої інстанції встановлено, що спадкодавець з 1955 року перебував на обліку в Первомайському виконавчому комітеті та отримував пенсію як інвалід ОСОБА_7 третьої групи, а з 7 лютого 2000 року був інвалідом другої групи через захворювання загального характеру безстроково та отримував пенсію (а.с. 11, 12).

Відповідно до медичних даних спадкодавець страждав на захворювання шийного остеохондроза з перехідним порушенням мозкового кровообігу, ІБС, стабільної стенокардії, напруги 111 ф.кл., постінфарктним (1995 р.) к-з, аневризмом задньої стінки л.ж., гіпертонічною хворобою 11 ст. кардіо-церебрального варіанту, наслідками перенесеного ОНМК в 2006 році, СН-11 Аст. (а.с.20,24).

Із показів свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 слідує, що ОСОБА_5 в літній період проживав не за місцем реєстрації в квартирі, а в житловому будинку по вул.. Знаменській в м. Первомайську де займався господарством, там же святкував і останній свій день народження з запрошенням гостей, серед яких була і відповідачка. Вказані обставини визнаються позивачкою та підтверджуються також фотокарткою, на якій сфотографований іменник в оточенні гостей (а.с.106).

Також свідки ОСОБА_10, яка є дільничим лікарем, ОСОБА_8 -близький знайомий померлого та ОСОБА_11 - сусідка подружжя, вказували на безпорадний стан спадкодавця та потребу його в сторонній допомозі. Проте, ОСОБА_10 здійснюючи огляд спадкодавця як хворого пацієнта, таких записів на час огляду, в медичних документах не вчиняла, а інші вказані свідки такий висновок зробили в силу своїх субєктивних суджень, які також не грунтуються на медичних даних.

За вказаних обставин, районний суд, повно та всебічно дослідив обставини справи, доказам, які надали сторони дав належну оцінку та дійшов вірного висновку про те, що спадкодавець ОСОБА_5 перебував в задовільному фізичному стані, був соціально адаптований, був здатний самостійно забезпечувати умови свого життя. Догляд, який спадкодавцю надавала позивачка, був обумовлений їх сімейними та особистими звязками.

Тому, суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що спадкодавець не перебував в безпорадному стані, в звязку з чим необхідність в наданні йому допомоги відповідачкою була відсутня. Таке підтверджується і відсутністю належних та допустимих доказів того, що за життя саме спадкодавець звертався до відповідачки за будь-якою матеріальною чи іншою допомогою, а остання мала можливість надати таку допомогу, проте свідомо ухилялася від її надання. За такого, суд вірно відмовив ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги фактично відтворюють зміст обставин викладених в позовній заяві та зводяться до того, що відповідачка не надавала допомогу своєму батькові за його життя. Проте сам по собі цей факт не впливає на вказані висновки суду, оскільки, для настання наслідків на які розраховує позивачка, має бути доведено сукупність відповідних фактів, про що суд зазначав в оскаржуваному рішенні та наведено вище, а саме в тому числі і обєктивне і реальне потребування такої допомоги спадкодавцем. Сам по собі непрацездатний вік спадкодавця та страждання вказаними захворюваннями, які вже існували тривалий час, не носили гострий та швидкоплинний характер, не є таким доказом.

Посилання апелянта на те, що вона зазнала матеріальних витрат в звязку з похованням чоловіка, не мають юридичного значення для вирішення даного спору, оскільки вказані обставини тягнуть наслідки передбачені ст. 1232 ЦК України, а не усунення від права на спадкування.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про те, що воно відповідає вимогам матеріального та процесуального права, в звязку з чим не може бути скасовано, а на підставі положень ст. 308 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_12

ОСОБА_13