РІШЕННЯ

іменем України

02 лютого 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря Тиріної В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований між ним та відповідачем 06.08.2005 року виконкомом Суходільської міської ради, актовий запис № 64. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з січня 2006 року між ним та відповідачем були припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Причина розірвання шлюбу відсутність взаєморозуміння, довіри та любові. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Тому він звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та просить не надавати строк на примирення.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 009649 від 06.08.2005 р., сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.08.2005 року виконкомом Суходільської міської ради, актовий запис № 64 (а.с. 9)

Від шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 028866 від 05.01.2006 р., виданого виконкомом Суходільської міської ради м. Краснодона Луганської області (а.с. 10).

Спільне господарство не ведеться.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами оскільки його збереження суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 56, 105, 115 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06.08.2005 року виконкомом Суходільської міської ради на підставі свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 009649 від 06.08.2005 р., актовий запис № 64.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.М.Осіпенко