Справа № 444/1936/16-ц
Провадження № 2/444/57/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

27 січня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до ОСОБА_5, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог : Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог : Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 17.11.2015 року комісією в складі працівників Залізниці головного інженера, інженера землевпорядника та старшого шляхового майстра відокремленого підрозділу «Кам'янка-Бузька дистанція колії» під час обстеження земельної ділянки Залізниці в межах Малехівської сільської ради було виявлено, що на 20 км + 115 м - 20 км + 130 м дільниці Рудно - Підбірці з правої сторони за ходом кілометрів, ширина смуги відведення Залізниці становить 20 м. від осі головної колії. Однак, на 20 км + 115 м -20 км + 130 м з правої сторони за ходом кілометрів цієї дільниці на відстані 9 м від осі головної колії знаходиться сітчаста огорожа яка належить відповідачу ОСОБА_5 . Адреса ділянки: АДРЕСА_1 Вважає, що відповідач самовільно без будь - яких правових підстав розмістила сітчасту огорожу на земельній ділянці смуги відведення залізниці, чим порушила право позивача на користування належною йому земельною ділянкою за її цільовим призначенням, а саме для забезпечення функціонування залізничного транспорту. А тому, позивач просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою смуги відведення ПАТ «Укрзалізниця», а саме звільнити самовільно зайняту земельну ділянку в межах Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області на 20 км + 115 м - 20 км + 130 м. залізничного напряму Рудно - Підбірці з правої сторони за ходом кілометрів шляхом демонтажу сітчастої огорожі, яка розміщена на цій земельній ділянці .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити повністю. Додатково подали письмові заперечення , щодо клопотання про застосування строку позовної давності, мотивуючи таке тим, що відповідно до чє.1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому, відповідно до п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» за змістом статті 391 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом.Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, просив суд у задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив в повному обсязі, вважає такі необгрунтованими та безпідставними. Окрім того, відповідач подав до суду заперечення проти позову, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Свої заперечення обгрунтував тим, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , та відповідно до погосподарського обліку 1974-1976 року, обліковувались 0,15 га. землі та жилий будинок 1954 року забудови. Земельна ділянка за адресою : АДРЕСА_1 , перебуває в користуванні відповідача , на якій розташований житловий будинок, що належить відповідачу ОСОБА_5 на праві власності та підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 28.10.2008 року №20731080. Окрім цього, згідно викопіювання з інвентаризаційної карти с.Малехів 1972 року по АДРЕСА_1, зображена земельна ділянка площею 0,06 га., яка на даний час перебуває в користуванні відповідача. Тобто на момент будівництва залізниці, земельна ділянка вже перебувала в користуванні та була закріплена за домогосподарством по АДРЕСА_1. Вказує, що відповідач користується земельною ділянкою площею 0,06 га. за цією адресою та сплачує земельний податок. Вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними, а тому у задоволенні таких вимог просив суд відмовити повністю.

Також відповідач ОСОБА_5 подала на адресу суду заяву про застосування строку позовної давності, мотивуючи таке тим, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 07.09.2016 року. Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Жодних обгрунтувань поважності причин пропущення позовної давності позивачем в позовній заяві не наведено, що свідчить про безпідставність звернення до суду з порушенням вимог ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач, звернувшись із позовною заявою 07.09.2016 року. пропустив трьохрічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Просить застосувати строк позовної давності у справі.

Представник відповідача Малехівської сільської ради Жовківського району в судовому засіданні позовні вимоги заперечив в повному обсязі, вважає такі необгрунтованими та безпідставними. Пояснив, що відповідно до погосподарської книги №2 за 1955-1957 роки Дублянської сільської ради, с.Малехів, Брюховицького району Львівської області , що за господарством по АДРЕСА_1 особовий рахунок НОМЕР_1 міститься інформація про те голова сім»ї ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особистій власності жилий будинок 1930 року забудови, земля , що знаходиться в особистому користуванні господарства , всього землі 0,25 га., під будівлями - 0,01 га., під жилим 0,01 га. Окрім того, земельна ділянка за адресою : АДРЕСА_1 , перебуває в її користуванні, на якій розташований житловий будинок, що належить відповідачу ОСОБА_5 на праві власності та підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 28.10.2008 року №20731080.Додатково пояснив суду, що дорога по вул.Л.Українки в с.Малехів, Жовківського району Львівської області перебуває на балансі Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області . У 2015 році, на замовлення Малехівської сільської ради та на підставі проектної документації, щодо якої видано експертний звіт філії ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» у Львівській області від 02.04.2015 року №14-0389-15, проведено капітальний ремонт дороги комунальної власності по вул.Л.Українки в с.Малехів, Жовківського району Львівської області за рахунок бюджету с.Малехів на загальну суму 1137,390 тис.грн.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10,60,61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 затверджено Статут публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Згідно із п. 2 зазначеного статуту Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - підприємства залізничного транспорту). Відповідно до п. 2 статуту Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Із оглянутої в судовому засіданні по господарської книги, та витягу із погосподарсьткої книги №2 за 1955-1957 роки Дублянської сільської ради, с.Малехів, Брюховицького району Львівської області , що за господарством по АДРЕСА_1 особовий рахунок НОМЕР_1 міститься інформація про те, що голова сім»ї ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса господарства, с.Малехів, пребуває в колгоспі ім.Б.Хмельницького . Будівлі , що знаходяться в особистій власності господарства : жилий будинок 1930 року забудови. Земля, що знаходиться в особистому користуванні господарства , всього землі 0,25 га., під будівлями - 0,01 га., під жилим 0,01 га.

У 1962 році було розроблено план смуги відведення лінії Рудно-Підбірці Львівської залізниці від 11 кілометру +106 метрів до 20 кілометру + 534 метрів, що підтверджується копією документу «План границ полосы отвода линии Рудно-Подборцы Львовской железной дороги».

Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 перебуває в користуванні відповідача, на якій розташований житловий будинок, що належить їй на праві власності на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Жовківського державною нотаріальною конторою 26.09.2008 року №1180.

Як вбачається з довідки Малехівської сільської ради від 08.11.2016 року №1501 , що відповідно до поземельного обліку с.Малехів, в користуванні ОСОБА_5 знаходиться земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,0600 га. цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій розташований житловий будинок .

Із довідки виданої Малехівською сільською радою від 08.11.2016 року №1500 вбачається, що відповідно до погосподарського обліку с.Малехів 1974-1976 року (по господарська книга №2 на 1974 р.,1975 р.,1976 р., особистий рахунок №180, с.172-173) за домогосподарством по АДРЕСА_1 обліковувалось :

-всього землі , що знаходилась в користуванні господарства - 0, 15 га.,

-жилий будинок - 1954 року забудови.

Згідно довідки виданої Малехівською сільською радою від 16.11.2016 року за №1575/02-19

вбачається, що згідно книги обліку сплати земельного податку за використання землі на території Малехівської сільської ради, за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 0,0600 га., земельний податок не сплачувався оскільки землекористувач звільнений від сплати земельного податку , є пенсіонером .

Із довідки Малехівської сільської ради Жовківського району від 26.12.2016 року № 1863/02-19 вбачається, що дорога по вул. Л Українки в с. Малехів, Жовківського району Львівської області перебуває на балансі Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області. У 2015 році на замовлення Малехівської сільської ради та на підставі проектної документації, щодо якої видано експертний звіт філії ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» у Львівській області від 02.04.2015р. №14-0389- 15, проведено капітальний ремонт дороги комунальної власності по вул. Л. Українки в с. Малехів, Жовківського району, Львівської області за рахунок бюджету с. Малехів на загальну суму 1137.390 тис. грн.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно вимог ст.41 Конституції України , кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», і є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Починаючи з 01.12.2015 року ДТГО «Львівська залізниця» діє в якості регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ « Укрзалізниця».

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт», встановлює, що землі, які надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про транспорт».

Статтею 68 Земельного кодексу України, яка визначає землі залізничного транспорту, передбачено, що до таких земель належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про транспорт» встановлено, що до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель належать землі, які є смугою відведення залізниць, а саме землі, надані під залізничне полотно та його облаштування, станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, захисні та укріплюючі насадження, службові, культурно-побутові приміщення та інші споруди, необхідні для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України - права володіння, користування та розпорядження своїм майном належить власникові.

Відповідно до норм законодавства, яке існувало при облаштуванні залізничного полотна та смуги відведення («Инструкция о нормах и порядке отвода земель для железных дорог и использовании полосы отвода», затверджена Міністерством шляхів сполучення СРСР 30.01.1963 року; «Положение о землях предоставленных транспорту», затверджена Постановою СНК СССР 07.02.1933 року; «Об упорядочении отвода земель для железных дорог», затверджена Постановою Ради Міністрів СРСР 27.01.1962 №83, інші нормативні акти та будівельні норми), вимоги щодо виготовлення та отримання державного акту не передбачалося, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі, відповідно до п.п.54,55 «Общих начал землепользования и землеустройства».

Згідно висновку Верховного суду України, який викладений у постанові від 07.10.2015 року у справі №3-590гс15, наявність чи відсутність у землекористувача документів на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, оскільки його вже визначено Законом.

Відповідно до ч.5 ст.20 Земельного кодексу УРСР (в редакції 1970 року), право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

Згідно до ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Твердження позивача про те, що відповідач самовільно без будь - яких правових підстав розмістила сітчасту огорожу та дерев'яну прибудову до будинку на земельній ділянці смуги відведення залізниці не підтверджено достатніми належними та допустимими доказами, та спростовується тим, що земельна ділянка за теперішньою адресою: АДРЕСА_1, перебувала в законному користуванні як присадибна ділянка землі, що знаходиться в користуванні колгоспного двору, до облаштування залізничного полотна та смуги відведення.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду, зокрема копію схеми накладки земельної ділянки земельної ділянки гр.ОСОБА_5 на землі ДТГО «Львівська залізниця» на ділянці «Рудно-Підбірці» в адміністративних межах с.Малехів Малехівської селищної ради Жовківського району Львівської області, Акт обстеження земельної ділянки від 17.11.2015 року.

Суд критично оцінює вказані докази та не бере такі до уваги з огляду на наступне.

Представником відповідача було заявлено клопотання про витребування оригіналів документів для огляду в судовому засіданні .

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

В подальшому позивач не подав оригінали «План полосы отвода линии Рудно-Подборцы Львовской жел.дор.от км 11+106 до км 20+534 Несторовский район Львовской области г.Киев 1962г.» та Схему накладки земельної ділянки гр.ОСОБА_5 на землі ДТГО «Львівська залізниця» на ділянці «Рудно-Підбірці» в адміністративних межах с.Малехів Малехівської селищної ради Жовківського району Львівської області. Однак представник позивача в судовому засіданні зазначив, що не має оригіналу схеми накладки земельної ділянки земельної ділянки гр.ОСОБА_5 на землі ДТГО «Львівська залізниця» на ділянці «Рудно-Підбірці» в адміністративних межах с. Малехів Малехівської селищної ради Жовківського району Львівської області.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Надана суду Схема накладки земельної ділянки гр.ОСОБА_5 на землі ДТГО «Львівська залізниця» на ділянці «Рудно-Підбірці» в адміністративних межах с.Малехів Малехівської селищної ради Жовківського району Львівської області містить печатку «для документів» Науково впроваджувальна фірма «Нові технології», однак відсутня дата складення такої схеми, відсутнє прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка підписала цю схему. Акт обстеження земельної ділянки від 17.11.2015 року складено за участі представників лише однієї організації ВП «Кам'янка-Бузька дистанція колії», що відноситься до державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця».

Достатніх належних та допустимих доказів накладки земельної ділянки земельної ділянки гр.ОСОБА_5 на землі ДТГО «Львівська залізниця» суду не надано, про проведення судової будівельно-технічної експертизи сторони не клопотали.

Також надана Довідка про сплату земельного податку від 20.11.2015 року № 669 , суд приходить до висновку, що така не є доказом по справі та не підтверджує позовні вимоги позивача, оскільки із такої довідки неможливо встановити в яких, саме межах знаходиться земельна ділянка площею 14,2 га, за яку позивач сплачував земельний податок на протягом 2014 року та 2015 року .

Досліджуючи Постанову виконкому Львівської обласної ради депутатів трудящих від 17 січня 1948 року № 52, рішення виконкому Львівської обласної ради депутатів трудящих від 29 березня 1949 року № 374, суд встановив, що ці докази відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України є неналежними, так як не містять інформацію щодо предмета доказування.

Рішення виконкому Львівської обласної ради депутатів трудящих від 03 липня 1962 року № 612 не обгрунтовує обставини, викладені в позовній заяві, оскільки стосується відведення управлінню Львівської залізниці під розширення смуги захисних лісонасаджень напрямку Рудно-Підбірці в постійне користування 24,82 га орних земель із землекористування учгоспу «Дублянський», а не землі, яка відносилась до господарства за теперішньою адресою АДРЕСА_1

Окрім цього суду не надано достатніх належих та допустимих доказів того, що саме відповідач облаштував сітчасту огорожу.

Враховуючи вищенаведене, позивачем належно не обгрунтовано та не доведено порушення його прав відповідачем.

Відтак, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Відповідачем було подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. За змістом частини першої статті 261 ЦК України, ст. 71 ЦК УРСР позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Судом не встановлено порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Тому немає підстав застосовувати наслідки спливу строку позовної давності.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60,197,208,209 ч.3,212-215,218,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до ОСОБА_5, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог : Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Мартинишин Я. М.