Справа № 564/83/17
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Федас І. О.
позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Відділ державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Відділ державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якій просив визнати право власності на автомобіль марки Volkswagen Passat 1.8, 1989 року випуску, кузов/шасі №WVWZZZ31ZLB018264, реєстраційний номер НОМЕР_1 та зняти з нього арешт і заборону на відчуження, які були накладені державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_6.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він 30.08.2008 року придбав у відповідача транспортний засіб марки Volkswagen Passat 1.8, 1989 року випуску, кузов/шасі №WVWZZZ31ZLB018264, реєстраційний номер НОМЕР_1 та уклав договір купівлі-продажу у простій письмовій формі.
В підтвердження оплати за вказаний транспортний засіб, представник відповідача надав позивачу письмову розписку про отримання грошових коштів, натомість позивач отримав автомобіль, ключі та оригінали документів на нього. З обліку в органах МРЕВ вказаний автомобіль позивач не знімав, на його імя було оформлено генеральну довіреність від 30.08.2008 року власником транспортного засобу ОСОБА_3 через його представника ОСОБА_7, яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі під №2107.
Вказує, що протягом більше, ніж 8 років позивач належним чином володів та користувався вказаним транспортним засобом як власник, проводив технічний огляд та ремонт автомобіля, укладав договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Зазначає, що довіреність та договір купівлі продажу від 30 серпня 2008 року, якими відповідач уповноважив позивача експлуатувати та розпоряджатися належним йому автомобілем, можна вважати документами, на підставі яких здійснився перехід права власності на транспортний засіб від відповідача до позивача. Між сторонами було вчинено правочин купівлі-продажу транспортного засобу з реальним настанням правових наслідків, що обумовлені ним.
Позивач ОСОБА_1та його представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Просили розглядати справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача та не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.74 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив.
Представник або уповноважена особа Відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився повторно, повідомлений належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомив.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.
Враховуючи думку позивача та його представника, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд, дотримуючись вимог ст.224 ЦПК України, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення у справі.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні встановлено, що 30.08.2008 року позивач придбав у відповідача транспортний засіб марки Volkswagen Passat 1.8, 1989 року випуску, кузов/шасі №WVWZZZ31ZLB018264, реєстраційний номер НОМЕР_1.
При оформленні купівлі-продажу транспортного засобу інтереси відповідача представляв фізична особа ОСОБА_7, який діяв на підставі довіреності від 19.07.2008 року, яка посвідчена нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі під №5050.
30.08.2008 року між позивачем та представником відповідача було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки Volkswagen Passat 1.8, 1989 року випуску, кузов/шасі №WVWZZZ31ZLB018264, реєстраційний номер НОМЕР_1 у простій письмовій формі. Вказаний договір нотаріально посвідчений не був. Однак, дослідивши вказаний договір, суд приходить до висновку, що сторони підписавши цей договір дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору.
В підтвердження оплати за вказаний транспортний засіб, представник відповідача надав позивачу письмову розписку про отримання грошових коштів, натомість позивач отримав автомобіль, ключі та оригінали документів на нього.
На імя позивача було оформлено генеральну довіреність від 30.08.2008 року власником транспортного засобу ОСОБА_3 через його представника ОСОБА_7, яка була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі під №2107.
Згідно вказаної довіреності, позивач має право керувати, а також розпоряджатися (продавати, обміняти, заставляти, здавати в оренду) належним відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії САС073287, виданого Золотоніським ВРЕР ВДАІ УМВСУ у Черкаській області 02.07.2008 року, автомобілем марки Volkswagen Passat 1.8, 1989 року випуску, кузов/шасі №WVWZZZ31ZLB018264, реєстраційний номер НОМЕР_1. Строк дії довіреності встановлено до 19.07.2018 року. Вказана довіреність на даний час діюча та не скасована в установленому законодавством порядку.
Судом установлено, що більше, ніж 8 років позивач належним чином володів та користувався вказаним транспортним засобом як власник, проводив технічний огляд та ремонт автомобіля, укладав договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.
11 січня 2017 року на автодорозі Устилуг-Луцьк-Рівне, 127 км, інспектором роти №4 батальйону УПП м.Луцьк лейтенантом поліції ОСОБА_10 було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу марки Volkswagen Passat 1.8, 1989 року випуску, кузов/шасі №WVWZZZ31ZLB018264, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував позивач, у звязку з розшуком цього транспортного засобу на підставі постанови ВДВС Золотоніського МРУЮ Черкаської області.
Позивачем суду надані копії постанов державного виконавця ВДВС Золотоніського МРУЮ Черкаської області Носенко О.А. від 12.03.2016 року ВП №47388076 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника ОСОБА_3, які свідчать про накладення арешту на транспортний засіб марки Volkswagen Passat 1.8, 1989 року випуску, кузов/шасі №WVWZZZ31ZLB018264, реєстраційний номер НОМЕР_1 із забороною його відчуження та оголошенням його в розшук.
Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно.
Відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Як передбачено ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно ч.1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Відповідно до ст.ст. 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що реалізуючи права власника на власний розсуд, відповідач в особі свого представника, 30.08.2008 року вчинив односторонній правочин, а саме на підставі доручення уповноважив позивача від його імені розпоряджатися (керувати, продавати тощо) належним йому транспортним засобом. Довіреність (односторонній правочин) посвідчено нотаріально. Дійсність довіреності не оскаржено та не скасовано.
Таким чином, довіреність та договір купівлі продажу від 30.08.2008 року, якими відповідач уповноважив позивача експлуатувати та розпоряджатися належним йому автомобілем, можна вважати документами, на підставі яких здійснився перехід права власності на транспортний засіб від відповідача до позивача. Між сторонами було вчинено правочин купівлі-продажу транспортного засобу з реальним настанням правових наслідків, що обумовлені ним.
Суд вважає, що одним з доказів даного факту є те, що позивачу ОСОБА_11 ВРЕР УДАІ УМВС України в Рівненській області було видано тимчасовий реєстраційний талон серії ДАП №684484 від 10.12.2010 року на автомобіль марки Volkswagen Passat, 1989 року випуску, кузов/шасі №WVWZZZ31ZLB018264, реєстраційний номер НОМЕР_1. Строк дії тимчасового талону до 19.07.2018 року. В розділі C.4. зазначеного талону вказано «Власність», що підтверджує належність автомобіля позивачу.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом
Згідно ст. 204 Цивільного Кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно ст. 207 ч. 1 Цивільного Кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до ч.2 ст. 219 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.
Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
З огляду на зазначені обставини, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про необхідність звільнення автомобілю з - під арешту, оскільки в іншому випадку будуть порушені права позивача як власника
Тобто, обраний позивачем спосіб захисту цивільного права щодо звільнення майна з-під арешту встановлений Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст.205, 208, 328, 334, 391, 639, 655 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України , ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Відділ державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна задовольнити.
Визнати право власності за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Volkswagen Passat 1.8, 1989 року випуску, кузов/шасі №WVWZZZ31ZLB018264, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Зняти арешт та заборону на його відчуження з автомобіля марки Volkswagen Passat 1.8, 1989 року випуску, кузов/шасі №WVWZZZ31ZLB018264, реєстраційний номер НОМЕР_1, накладений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_6 згідно постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та розшук майна боржника ВП №47388076 від 12.03.2016 року.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_12