Справа № 185/7936/16-ц
Провадження № 2/185/378/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,

за участю секретаря Мерцалової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 травня 1992 року виконкомом Вербківської сільської ради народних депутатів Павлоградського району, актовий запис № 9 розірвати.

В обґрунтування позову вона зазначила, що від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Строк на примирення їм не потрібен.

Позивачка у судове засідання не зявилася, проте від неї надійшла заява в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, проте з пояснень, які ним були надані раніше вбачається, що позов він не визнає та має намір примиритися з позивачкою.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 05 травня 1992 року уклали шлюб (арк.с.4). Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає.

Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., сплачений останньою при подачі позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 112, 113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05 травня 1992 року виконкомом Вербківської сільської ради народних депутатів Павлоградського району згідно актового запису № 9.

Після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О. Головін