Провадження 2/127/36/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря Коберник О.Л.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 мотивував позов тим, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 18.12.1996 року йому на праві власності належить 3/4 частки квартири АДРЕСА_1.

1/4 частка квартири належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 25.02.1993 року.

ОСОБА_3 була визнана недієздатною, а відповідно до рішення Вінницької міської ради народних депутатів від 27.06.1996 року № 529 він був призначений її опікуном. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємців після її смерті немає.

Позивач з 1995 року проживає у квартирі, добросовісно та відкрито володіє нею більше десяти років, зробив капітальний ремонт, оплачує комунальні послуги.

Відповідно до ст. 344 ЦК України просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позов підтримав, суду пояснив, що позивач є власником 3/4 часток спірної квартири на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітами після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Їх донька ОСОБА_3 була власницею ? частки квартири. Рішенням Вінницької міської ради народних депутатів від 27.06.1996 року вона визнана недієздатною, а доглядав її і був опікуном ОСОБА_2 ОСОБА_3 померла в 1996 році, спадкоємців після її смерті немає. З 1995 року ОСОБА_2 відкрито та добросовісно володіє та користується всією квартирою, тому на підставі ст. 344 ЦК України набув права власності на ? частку квартири за набувальною давністю. Іншого способу захисту його права немає.

Представник Вінницької міської ради Федчишен В.А. в судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив (а.с. 33, 34).

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є сусідами позивача, в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_2 проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 1996 року. Родина ОСОБА_4 потребувала сторонньої допомоги. ОСОБА_2 їм допомагав, був для ОСОБА_4 як син, тому і він і його дружина ОСОБА_5 зробили на нього заповіт. Після їх смерті він доглядав ОСОБА_3, яка була хворою з дитинства, в подальшому став її опікуном. Близьких родичів і осіб, які претендували б на цю квартиру, немає, і спорів з приводу володіння даною квартирою також немає.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 27.10.1995 року зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 (зворот а.с. 5).

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради від 25.02.1993 року квартира АДРЕСА_1, загальною площею 61,1 кв.м. належала ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_9 (а.с. 65).

Згідно договору дарування 25.10.1995 року ОСОБА_5 подарувала свою частку квартири ОСОБА_4 (а.с. 66, 67).

30.11.1995 року свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сестри ОСОБА_9 отримала сестра ОСОБА_5 (а.с. 68).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 13.10.1995 року залишили заповіти щодо належних їм часток квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (а.с. 15, 16).

18.12.1996 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Грабовенською Т.А. видані ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітами після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 13, 14).

Право власності ОСОБА_2 на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 було зареєстроване в БТІ.

В судовому засіданні була оглянута інвентаризаційна справа на квартиру АДРЕСА_1. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи ОСОБА_2 є власником 3/4 часток даної квартири, а ОСОБА_3 - є власницею 1/4 частки.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 27.06.1996 року № 529 ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, призначено опікуном ОСОБА_3 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Із повідомлення Державного нотаріального архіву Вінницької області від 02.12.2016 року № 2332/01-18 вбачається, що спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори не виявлено. Інформацію перевірено за 1995-2003 роки (а.с. 31).

Таким чином, спадкоємців, які прийняли спадщину після її смерті на підставі ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, немає.

Рішення про передачу частки квартири, яка належала спадкодавцю, у комунальну власність, не приймалось.

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 добросовісно, відкрито та безперервно користується всією квартирою АДРЕСА_1, з моменту реєстрації проживає в квартирі, здійснює поточні ремонти, оплачує житлово-комунальні послуги.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України).

Із пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2001 року.

При цьому, коли строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то достроку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 добросовісно заволодів чужим майном - ? частковю квартири, яка належала ОСОБА_3 і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше ніж десять років, в зв'язку з чим набув право власності на вказане майно на підставі ст. 344 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 344, 345 ЦК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) право власності за набувальною давністю на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: