Справа № 521/2464/17
Провадження №521/2727/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"14" лютого 2017 р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про скасування свідоцтва про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про скасування свідоцтва про право власності на імя свого померлого батька ОСОБА_4, встановлення факту проживання позивача однією сімєю з ОСОБА_5, яка померла 07.08.2005 року, а також визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_4

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 640 грн. за кожну позовну вимогу. З урахування вимог ст. 80 ЦПК України, за кожну позовну вимогу (а їх три) необхідно сплатити по 640 грн. Судовий збір позивачем сплачено тільки за дві позовні вимоги у розмірі 689 грн. та 689 грн.( не розяснено чому 689 грн., а не 640 грн.). Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір ще за одну позовну вимогу.

Залишаючи позовну заяву без руху вважаю за необхідне розяснити, що зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України), про що сам позивач вказує в позові. Разом з тим, позивачем не конкретизовано підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав), а також не зазначені докази, що підтверджують саме кожну обставину (ст. 119 ЦПК України).

Так, позивачем не розяснено, як порушені його права саме відповідачем по справі ОСОБА_2, тому що вона вказано відповідачкою. При тому, що відповідачами по спадковим справам є спадкоємці, які прийняли спадщину і не розяснено чому позивач вважає відповідачку такою, що прийняла спадщину. Позивач в позові просить визнати недійсним свідоцтво про право власності і не вказує підстави цього, а вказує, що померлий батько ввів його в оману. Якщо позивач вважає, що він прийняв спадщину після смерті матері і є власником частки спадщини, то чому він не ставить питання про своє право і не вказує на яку частку, а просить визнати недійсним свідоцтво про право власності повністю не вказуючи підстави цього.

Також він просить встановити юридичний факт проживання однією сімєю і не вказує для чого йому необхідно встановити цей факт. А в цих справах він зобовязаний вказати саме мету встановлення такого факту. У ч. 2 ст. 256 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 256 ЦПК України. До таких умов віднесено:

1. Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

2. Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення;

3. Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт;

4. Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

В Постанові Пленуму Верховного суду України від 1995 року, зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п. 3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя, відповідно до ст. 139 ЦПК, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Позивачем не надана відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності (при тому, що позивач сам посилається на п.24. Постанови Пленуму Верховного суду від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», де про це вказано). Крім того, не вказана мета встановлення цього факту. Якщо цей факт потрібен для визнання його права на спадщину, то це вже спір про право (а це спір майновий і від цього сплачується судовий збір). А позивач не вказує про яке його право йде спір, а він це зобовязаний зробити, так як просить встановити юридичний факт в позовному провадженні.

Не розяснено чому позивачем до участі у справі ОСОБА_3 залучена третьою особи, в сенсі вимог ст. 35 ЦПК України, при тому, що позивач вказує, що вона на даний час є власником спірної квартири.

Не указує, які ще справи є в провадженні судів відносно предмета спору, що позивач зобовязаний зробити, згідно ст. 131 ЦПК України.

Не розяснено який конкретно обраний спосіб захисту позивачем, що він зобовязаний зробити з урахуванням вимог Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року. Позивач в позові посилається тільки на те, що померлий батько ввів його в оману, однак не розяснюється, як від цього його права та на що порушені.

Не вказані конкретні підстави для визнання недійсним свідоцтва. А позовні вимоги повинні бути викладені конкретно з вказівкою на підстави позову і посиланням на конкретні докази в підтвердження підстав позову і кожної обставини, якою позивач обґрунтовує свої вимоги і наявність підстав для звільнення від доказування.

Таким чином, позивачем взагалі не зазначено, якими діями відповідач порушила, не визнає чи оспорює його права. Посилання позивача на загальні правила ст. 16 ЦК України без будь якої конкретизації, є частково незрозумілими, а тому підлягають більш глибокому розкриттю;

- не розяснені і не конкретизовані вимоги відносно того, яким чином це свідоцтво порушує права позивача відносно предмета спору. Немає посилання на докази, які підтверджують встановлення факту його проживання з матірю.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліки

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про скасування свідоцтва про право власності - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви на протязі пяти днів з дня отримання ухвали. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її отримання апеляційної скарги.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не оскаржується окремо від рішення, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя