АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2534/17 Головуючий 1-ї ін-ї. ОСОБА_1
Справа № 639/1883/16-ц Доповідач Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І. П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 08 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Перша Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Перша Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 05.10.2014 року помер його батько ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина на майно, яке належало померлому, а саме ? однокімнатної квартири загальною площею 36,8 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Дружина померлого - ОСОБА_8 звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини та права на частку у спільному майні. 13.01.2016 року ОСОБА_8 померла. Позивач не міг оформити свідоцтво про спадщину, оскільки є громадянином РФ та на час смерті батька виконував свої службові обовязки, а саме з 02.09.2014 року по 14.05.2015 року знаходився у морі на судні «Сахалін-8».

Посилаючись на вказані обставини, просив визначити йому додатковий двомісячний строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_7

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та третя особа Перша Харківська державна нотаріальна контора у судове засідання не зявилися.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 08 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було враховано наявності поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини, а саме перебування позивача у тривалому службовому відрядженні та хибність доводів суду першої інстанції, щодо наявності необхідних підстав, за яких позивачу не обовязково було особисто подавати заяву про прийняття спадщини до Першої Харківської державної нотаріальної контори.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що для продовження строку для прийняття спадщини відсутні підстави.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_7

Після смерті ОСОБА_7 05.10.2014 року відкрилася спадщина.

ОСОБА_8 була дружиною померлого та проживала разом із ним за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої революції, б. 7 кв. 82.

У встановлений законом строк ОСОБА_8 звернулася до Першої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка.

13.01.2016 року ОСОБА_8 померла та не встигла оформити свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно повідомлення Першої Харківської нотаріальної контори від 06.07.2016 року, після смерті ОСОБА_7, померлого 05.10.2014 року, що постійно проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 до Першої Харківської державної нотаріальної контори звернулися:

- 17 листопада 2014 року із заявою №2149 про прийняття спадщини ОСОБА_8, дружина спадкодавця, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 7 кв. 82;

- 25 грудня 2015 року із заявою №2220 про не прийняття спадщини ОСОБА_2, син спадкодавця, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 6/А, РФ;

-18 січня 2016 року із заявою про відкладення видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_7 у звязку з наміром звернутися до суду ОСОБА_2 ( а.с. 97 ).

Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.( а.с. 40 )

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин право на спадкування на законних підставах перейшло до дружини померлого і спадкоємця першої черги за законом ОСОБА_8, яка на час смерті мешкала із спадкодавцем.

ОСОБА_2, який постійно проживає та є громадянином РФ , як спадкоємець першої черги за законом, протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подав, отже згідно ч.1 ст.1272 ЦК України вважається таким, що її не прийняв.

За приписами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як на підставу поважності пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 посилається на те, що на момент смерті батька (05.10.2014 року) позивач перебував у морі на судні «Сахалін-8» у період з 02.09.2014 року по 14.05.2015 року, що підтверджується відповідною довідкою. ( а.с.4)

За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Згідно розяснень, які містяться у п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п.п. 3.3, 3.6 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5 заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

Пунктом 3.5 глави 10 цього ж Порядку передбачено, що якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

З огляду на викладене, причини неподання заяви до нотаріальної контори не можуть бути визнані судом поважними, оскільки для висловлення наміру прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви особисте прибуття до нотаріуса законом не вимагається.

Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини позивач не був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса в будь-якому портовому місті, куди заходило судно, на якому він перебував у зазначений час, або відправити цю заяву до державної нотаріальної контори засобами поштового чи іншого звязку.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 до Першої Харківської держаної нотаріальної контори від 25.12.2015 року, за змістом якої на спадщину після смерті батька він не претендує, до суду за продовженням строку на прийняття спадщини звертатися не бажає та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю, що прийняв спадщину, ОСОБА_8 ( а.с. 89 )

Вказана заява свідчить про відсутність у позивача наміру приймати спадщину після смерті свого батька.

З огляду на викладене підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_2 у позові, рішення суду є законними та обґрунтованим, підстав для скасування чи зміни рішення судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді