Справа №2-н-2810/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянув скаргу Комунального підприємства Житомирводоканал Житомирської міської ради на дії державного виконавця та постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Богунського ВДВС м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачеві за судовим наказом №2-н-2810/11 від 29.09.2011 року, виданим Богунським районним судом м. Житомира щодо стягнення заборгованості неправомірними; визнати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №46485358 від 22.12.2016 року незаконною та скасувати її; зобовязати Богунський ВДВС міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрити виконавче провадження за судовим наказом №2-н-2810/11 від 29.09.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП Житомирводоканал Житомирської міської ради 2502,86 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, витрат підприємства з оплати судового збору у розмірі 25,00 грн. та ІТЗ 30,00 грн. При цьому посилається на те, що державним виконавцем постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві винесено з порушенням вимог закону та прав заявника.

В судове засідання представник заявника та державний виконавець не з»явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, що не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003р. №14, неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги, заяви чи подання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Богунському відділі державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебувало виконавче провадження №46485358 з примусового виконання судового наказу №2-н-2810/11 від 29.09.2011 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира 29.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 2502,86 грн. та ІТЗ в сумі 30,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 22.12.2016 року вищезазначений виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. При цьому в зазначеній постанові невірно зазначено прізвище боржника Манжула.

Відповідно до частини п»ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов»язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов»язковість яких надана Верховної Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті виконавець складає акт.

З оскаржуваної постанови державного виконавця вбачається, що згідно відомостей з реєстраційних установ встановлено, що у боржника рухоме та нерухоме майно на яке можна звернути стягнення не виявлено.

Разом з тим, лише отримання державним виконавцем відомостей з реєстраційних установ відомостей про відсутність у боржника майна, не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачеві.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що державний виконавець не використав усіх наданих йому повноважень для здійснення неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі заходів примусового виконання рішень, які передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі щодо перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням, звернення стягнення на майно боржника (кошти та інші цінності), його вилучення та примусової реалізації, зокрема і на нерухоме майно боржника, право власності на яке за ним не зареєстровано в установленому законом порядку (ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи вищенавдене, судом встановлено, що державним виконавцем було безпідставно повернуто виконавчий документ стягувачу, чим порушено його законні права, що є підставою для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 258-1 ЦПК України, ст.ст. 5, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд ,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Комунального підприємства «Житомирводоканал» Житомирської міської ради на дії державного виконавця та постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Богунського ВДВС м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачеві за судовим наказом №2-н-2810/11 від 29.09.2011 року, виданим Богунським районним судом м. Житомира щодо стягнення заборгованості неправомірними.

Визнати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №46485358 від 22.12.2016 року незаконною та скасувати її.

Зобовязати Богунський ВДВС міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрити виконавче провадження за судовим наказом №2-н-2810/11 від 29.09.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП Житомирводоканал Житомирської міської ради 2502,86 грн. заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення та ІТЗ 30,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом п»яти днів з дня її проголошення.

Суддя: