РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

прокурора Новохацької А.Г.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи Башкатової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою Сєвєродонецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління охорони здоров'я Сєвєродонецької міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, третя особа - Комунальна установа «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня», -

ВСТАНОВИВ:

Сєвєродонецька місцева прокуратура в інтересах держави в особі Управління охорони здоров'я Сєвєродонецької міської ради звернулася до ОСОБА_1 із позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, третя особа - Комунальна установа «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня», посилаючись на наступне.

Під час розгляду кримінального провадження № 1-кп/428/654/2016 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, встановлено що 06.07.2016 ОСОБА_1 скоїв ДТП, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому 4 і 7 ребер справа, перелому 6 ребра зліва та інші легкі телесні ушкодження. Внаслідок отриманих в дорожньо-транспортній пригод травм потерпіла ОСОБА_4 з 06.07.2016 по 20.07.2016 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня». Сума фактичних витрат лікувального закладу на лікування потерпілої склала 5953,69 грн. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 03.10.2016 року по справі № 428/9186/16-к ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв'язку з чим позов в інтересах КУ «СМБЛ» в ході розгляду кримінального провадження прокурором або заінтересованою особою не заявлявся. Також ухвалою суду було встановлено факт винуватості відповідача у скоєнні 06.07.2016 дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілій були заподіяні телесні ушкодження. Оскільки відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства, тому відповідач ОСОБА_1 зобов'язан відшкодувати витрати лікувального закладу КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4

В судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просила позов задовольнити із урахуванням уточненого розрахунку.

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та підтримав в повному обсязі позовні вимоги.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник позов не визнали у повному обсязі. Відповідач пояснив, що на його думку розмір витрат на лікування є завищеним та необґрунтованим, він вже здійснював значні витрати на купівлю ліків для потерпілої.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що саме вона як бухгалтер займалася складанням уточненого розрахунку витрат на лікування потерпілої. Вказаний уточнений розрахунок базується на первинній бухгалтерській документації та є точним і правильним. Зменшення суми витрат в уточненому розрахунку відбулося внаслідок того, що в рахунок витрат на придбання предметів, матеріалів зараховані лише ті витрати, які понесло відділення, в якому проходила лікування потерпіла. Збільшення витрат на придбання ліків за рахунок лікувального закладу відбулося внаслідок включення до цих витрат тих ліків, які були вказані в листку лікарських призначень.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

На підставі ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 жовтня 2016 року кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_1, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було закрите, а останнього звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винного з потерпілим та відшкодуванням завданих збитків.

23 серпня 2016 року головний лікар КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» надала старшому слідчому СВ Сєвєродонецького ВП ГУНП України у Луганській області Кокоріну М.С. інформацію щодо вартості лікування ОСОБА_4 в травматологічному відділенні. Відповідно до цієї інформації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на лікуванні з 06.07.2016 по 20.07.2016 - 14 ліжко/днів*386,43 грн.=5410,02 грн.; харчування в травматологічному відділенні - 14 днів*31,24 грн.=437,36 грн.; лікарські препарати та вироби медичного призначення за бюджетні кошти=106,31 грн., а разом 5953,69 грн.

Згідно із розрахунком вартості лікування ОСОБА_4, наданого 30 січня 2017 року Комунальною установою «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня», вартість її стаціонарного лікування в травматологічному відділенні Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» з 06.07.2016 по 20.07.2016 становить - 14 ліжко/днів*386,43 грн.=5410,02 грн.; харчування в травматологічному відділенні - 14 днів*31,24 грн. = 437,36 грн.; лікарські препарати та вироби медичного призначення за кошти потерпілої, окрім: ніфуроксазид 0,2 - 9 шт.*2,67 грн.= 24,03 грн., трисоль 400 - 2 шт.*14,89 грн.=29,78 грн., підгузки для дорослих № 30 - 5 шт.*10,50 грн.=52,50 грн. Всього лікарські препарати та вироби медичного призначення за медичні кошти = 106,31 грн. Загальна вартість перебування в стаціонарі за бюджетні кошти - 5953,69 гр.

Разом з тим, в уточненому розрахунку вартості лікування ОСОБА_4, наданого 18 квітня 2017 року Комунальною установою «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня», вартість її стаціонарного лікування в травматологічному відділенні Комунальної установи «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» з 06.07.2016 по 20.07.2016 становить 3467,71 грн., з яких: 2849,70 грн. є вартістю 14 ліжко-днів, 437,36 грн. є вартістю харчування та 180,65 грн. є вартістю придбання ліків.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що саме вона як бухгалтер займалася складанням уточненого розрахунку витрат на лікування потерпілої. Вказаний уточнений розрахунок базується на первинній бухгалтерській документації та є точним і правильним. Зменшення суми витрат в уточненому розрахунку відбулося внаслідок того, що в рахунок витрат на придбання предметів, матеріалів зараховані лише ті витрати, які понесло відділення, в якому проходила лікування потерпіла. Збільшення витрат на придбання ліків за рахунок лікувального закладу відбулося внаслідок включення до цих витрат тих ліків, які були вказані в листку лікарських призначень.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Як вбачається зі змісту ухвали Сєвєродонецького міського суду від 03 жовтня 2016 року по справі № 428/9186/16-к державним обвинуваченням ОСОБА_1 інкримінується те, що 06.07.2016, приблизно о 15 год. 30 хв., у світлий час доби, за відсутності опадів, водій ОСОБА_1, маючі при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та посвідчення водія серії НОМЕР_2, перебуваючи у тверезому стані, знаходився на місці водія в транспортному засобі - легковому автомобілі «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_3, який стояв на внутрішньоквартальній дорозі в заїзному кармані розташованому напроти супермаркету «Сім'я», що розташований по вул. Маяковського, 15, в м. Сєвєродонецьк, Луганської області.

У цей час, громадянка ОСОБА_4, перебуваючи у тверезому стані, знаходячись на внутрішньоквартальній дорозі в районі заїзного карману напроти супермаркету «Сім'я», що розташований по вул. Маяковського, 15, збиралась переходити проїжджу частину дороги.

У свою чергу водій транспортного засобу - легкового автомобіля «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_1, діючи у супереч до вимог пунктів 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, не переконавшись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, почав здійснювати рух заднім ходом на керованому автомобілі по внутрішньоквартальній дорозі, та від'їжджаючи з заїзного карману в районі супермаркету «Сім'я», що розташований по вул. Маяковського, 15, в м. Сєвєродонецьк, задньою частиною кузова автомобіля «MITSUBISHI LANCER2, реєстраційний номер НОМЕР_3, контактував з тілом пішохода ОСОБА_4, у наслідок чого остання втратила рівновагу та упала на дорогу, в результаті чого їй було спричинено тілесне ушкодження.

У результаті ДТП, згідно висновку судово-медичної експертизи № 134 від 28.07.2016 пішоходу ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому 4 і 7 ребер справа, перелому 6 ребра зліва, забитої рани області лоба і перенісся, підшкірної гематоми чола, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії: - перелом ребер - до категорії середнього ступеню тяжкості, як спричинили тривалий розлад здоров'я; струс головного мозку - до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, інші пошкодження до легких тілесних пошкоджень.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 19/113/9-1/169е від 10.08.2016, водію транспортного засобу - легкового автомобіля «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_3, слід було керуватися технічними вимогами пунктів 10.9 Правил дорожнього руху України. При вказаних обставинах ДТП водій транспортного засобу - легкового автомобіля «MITSUBISHI LANCER», діючи відповідно до вимог пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти наїзду на. пішохода. З технічної точки зору, дії водія транспортного засобу - легкового автомобіля «MITSUBISHI LANCER», що не відповідали технічним вимогам пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, знаходилися в причинному зв'язку із створенням аварійної ситуації і настанням ДТП.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок яких потерпілому заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що розмір витрат на лікування є завищеним, адже із змісту уточненого розрахунку витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_4 вбачається, що вказаний розрахунок проведено із урахуванням вимог пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання

У вищевказаному пункті Порядку вказано, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

При цьому із змісту вказаного пункту вбачається, що до загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу не входять лише витрати на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання нового медичного інвентаря та медичного обладнання.

Із змісту уточненого розрахунку витрат від 18.04.2017 року вбачається, що витрати на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання нового медичного інвентаря та медичного обладнання не були включені до розрахунку, тобто розрахунок було проведено у відповідності до вищевказаного Порядку.

Суд також вважає необґрунтованими посилання відповідача та його представника на те, що відповідач не повинен оплачувати витрати на харчування потерпілої в стаціонарному відділенні та на комунальні послуги, які були надані лікувальному закладу, з огляду на таке.

Відповідно до вимог пункту 2 вищенаведеного Порядку відшкодуванню підлягають не тільки вартість ліжко-днів, а й витрати на лікування потерпілого в день. До таких щоденних витрат на стаціонарне лікування відносяться як витрати на придбання ліків за рахунок медичного закладу, так і витрати на харчування за рахунок медичного закладу, а також витрати на оплату комунальних послуг з водовідведення, постачання електроенергії, вивіз сміття, тощо, які забезпечують нормальне функціонування лікувального закладу та без яких неможливе належне стаціонарне лікування хворих. На думку суду, витрати на комунальні послуги, які відображені у розрахунках лікувального закладу, а також витрати на харчування в розмірі 31 (тридцять одна) грн. 24 коп. на день жодним чином не є завищеними або необґрунтованими.

Посилання відповідача та його представника на безпідставне та занадто тривале перебування потерпілої в лікувальному закладі суд також вважає необґрунтованими, адже виписним епікризом № 26836 та медичною картою стаціонарного хворого № 26836 підтверджується, що ОСОБА_4 знаходилася на стаціонарному лікуванні в період з 06.07.2016 по 20.07.2016 з діагнозом «ЗЧМТ, струс головного мозку, перелам ребер справа і зліва», який був встановлений у зв'язку із травмою внаслідок ДТП. На пропозицію суду відповідач або її представник не заявили клопотання про проведення експертного дослідження обґрунтованості перебування потерпілої в лікувальному закладі.

За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені в позові на підтвердження заявлених вимог знайшли своє часткове підтвердження, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню частково - в сумі 3467,71 грн. згідно із уточненим розрахунком третьої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» - ставки судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

Позивач був звільнений від сплати судового збору, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судових витрат в розмірі 478,17 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (3467,71 грн. від 5953,69 складає 58,24 %, в той час як 640,00 грн. х 58,24 % / 100 = 372,73 коп.)

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Сєвєродонецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління охорони здоров'я Сєвєродонецької міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, третя особа Комунальна установа «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Управління охорони здоров'я Сєвєродонецької міської ради (отримувач коштів КУ «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєверодонецької міської ради, р/р 0271 в ГУДКСУ в Луганській області, МФО 804013, , призначення оплати: на лікування ОСОБА_4) грошові кошти в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілої особи ОСОБА_4 в розмірі 3467 (три тисячі чотириста шістдесят сім) гривні 71 коп. за період часу з 06.07.2016 року по 20.07.2016 року.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на користь держави в сумі 372 (триста сімдесят дві) грн. 73 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27 квітня 2017 року.

Суддя Д.Б. Баронін