Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_4 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», в інтересах якого діє Лабик РусланРоманович, на рішення апеляційного суду Київської області від 28 березня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 січня 2013 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_4 укладеного договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ/2416568, відповідно до якого, в період з 12 січня 2013 року по 11 січня 2014 року забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1.

27 вересня 2013 року по вул. Святошинській у м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, сталася ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та «Opel», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

Постановою Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, довідки ВДАІ, звіту з оцінки транспортного засобу №1638, акту про настання страхового випадку №12762 від 12 лютого 2014 року позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі у сумі 14 702,88 грн, витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження становлять 300 грн.

Після виплати страхового відшкодування до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» перейшло право регресної вимоги до ОСОБА_4

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 у порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 14 702,88 грн та витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження - 300 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2015 року позов ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» кошти в порядку регресу у розмірі 15 002,88 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 28 березня 2016 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», в інтересах якого діє Лабик Р.Р., просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що 12 січня 2013 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_4 укладено договір АЕ/2416568 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, відповідно до умов якого, правочином забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 в період часу з 12 січня 2013 року по 11 січня 2014 року.

27 вересня 2013 року по вул. Святошинській у м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, сталася ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Opel», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6

Постановою Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєні ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу сумі 425 грн.

22 жовтня 2013 року відповідач повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди.

У встановленому законом порядку ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплатило ОСОБА_6 14 702,88 грн страхового відшкодування, зокрема, 23 червня 2014 року - 2 000 грн, 19 серпня 2014 року - 5 000 грн, 20 серпня 2014 року - 7 702,88 грн та 300 грн ФОП ОСОБА_7 - за товарознавче дослідження.

Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач, як особа, що винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності,сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», в інтересах якого діє Лабик Руслан Романович, відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
Г.І. Мостова