Справа № 453/2161/16 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/939/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника відповідача - Дяківа В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Ардор-Енерджі» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Ардор-Енерджі» про стягнення відшкодування за завдані збитки, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.10.2016 року заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову в даній справі задоволено.

Забезпечено позов шляхом заборони ПП «Ардор-Енерджі» відчужувати обладнання для виготовлення брикетів RUF, яке знаходиться за адресою: Львівська обл., Буський р-н, с.Грабова, вул. Центральна, та належить на праві власності ПП «Ардор-Енерджі».

Ухвалу суду оскаржив відповідач ПП «Ардор-Енерджі», просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Апелянт вважає, що позивачем всупереч вимогам статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову жодним чином необґрунтовано необхідність у застосуванні вказаних у ній заходів забезпечення позову, а тому така заява підлягала поверненню. Крім того, зазначає, що в порушення вимог процесуального закону районним судом при вирішенні питання щодо забезпечення позову не було застосовано принципу співмірності видів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та не з'ясовано, чи не будуть перешкоджати вжиті заходи забезпечення позову господарській діяльності підприємства, а також не враховано, що позивачем не подано жодного доказуна підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Апелянт вважає належним чином необґрунтованим висновок суду про те, що невжиття заходів забезпечення, про які просить позивач, може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі.

В судове засідання апеляційного суду позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз'яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) в розмірі 2732238 грн., завданої невиконанням умов договору купівлі-продажу (поставки) обладнання для виготовлення брикетів RUF.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач зазначав, що він має підстави побоюватись, що відповідач може відчужити належне йому на праві власності рухоме майно для ухилення від виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції наведених вище вимог процесуального закону та роз'яснень Верховного Суду України не врахував і належним чином не перевірив доводів заявника, зокрема, про те, чи існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також не з'ясував відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, чи є він співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Вказані порушення процесуального закону призвели до неправильного вирішення питання щодо забезпечення позову в даній справі, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 312 ч.1 п.3, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу приватного підприємства «Ардор-Енерджі» задовольнити частково.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.