Ухвала

іменем україни

8 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Іваненко Ю.Г.,Маляренка А.В., Ситнік О.М.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 2 лютого 1996 року по 7 грудня 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, мають дочку ОСОБА_7, 1996 рокународження.

1 вересня 2014 року їхня дочка була зарахована на денну форму навчання за напрямком підготовки «Готельно-ресторанна справа» Національного університету харчових технологій. Період навчання: з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. Вартість навчання становить 12 560 грн на рік.

Позивач зазначала, що не має можливості самостійно забезпечити навчання дочки у навчальному закладі. Відповідач добровільно надавати кошти на навчання дочки відмовляється.

У зв'язку з цим ОСОБА_5 просила стягнути з ОСОБА_6 на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7, 1996року народження, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 тис. грн щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до закінчення нею навчання у навчальному закладі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 тис. грн щомісяця, починаючи з 6 листопада 2014 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також обставини, що мають істотне значення.

Під час розгляду справи судами було встановлено, що з 2 лютого 1996 року по 7 грудня 2010 року ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, мають дочку ОСОБА_7, 1996 року народження.

Встановлено, що ОСОБА_7 навчається на денній формі навчання за напрямком підготовки «Готельно-ресторанна справа» у Національному університеті харчових технологій, про що свідчить укладений з нею договір від 13 серпня 2014 року № Б14-ГСдо (а. с. 10). У договорі зазначено період навчання з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року та загальна вартість за весь період навчання у навчальному закладі у розмірі 50 240 грн.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій надали належну оцінку всім обставинам у справі, зокрема доводам позивача щодо неможливості самостійно нести витрати на навчання дочки та запереченням відповідача щодо відсутності постійного прибутку, та виходячи із цього дійшли обґрунтованого висновку, що відповідач в силу ст. ст. 141, 199 СК України повинен нести витрати на навчання дочки у розмірі 1 тис. грн щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому суди виходячи із положень ст. 182 СК України врахували стан здоров'я відповідача (доказів того, що він непрацездатний, хворий, має інвалідність суду не надано), та дійшли висновку, що ОСОБА_6 не позбавлений можливості працевлаштуватися та надавати допомогу щодо матеріального забезпечення своєї дочки.

Такий висновок судів відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186цс14.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків судів не спростовують. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає. М.В. Демяносов А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.М. Ситнік Головуючий Судді: