печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Фаркош Ю.А.,

при секретарі Зінакову М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Фермерського господарство «Бурка В.В.» до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , посилаючись на те що Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2013р. повернуто позовну заяву фермерського господарства «Бурка В.В.», 03.07.2013 ухвалою Сокальського районного суду Львівської області, яка залищено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2013 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.01.2015 позовну заяву фермерського господарства «Бурка В.В.» до управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області про визнання протиправними дій та про зобов»язання до вчинення дій повернуто позивачу. 10.03.2016 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 за ново виявленими обставинами залишено без задоволення. Посилаючись на те, що судами порушені його права просить стягнути моральну шкоду в розмірі 1000000 грн.

В судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Представники відповідачів в судове засідання не з»явились. Представник Міністерства юстиції України направив письмові заперечення на позов..

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого.

Судовим розглядом встановлено, що Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2013р. повернуто позовну заяву фермерського господарства «Бурка В.В.».

03.07.2013 ухвалою Сокальського районного суду Львівської області, яка залищено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2013 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.01.2015 позовну заяву фермерського господарства «Бурка В.В.» до управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Львівській області про визнання протиправними дій та про зобов»язання до вчинення дій повернуто позивачу.

10.03.2016 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2013 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

За положеннями ст.ст.1166,1167 ЦК України майнова , моральна шкода , завдана неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода , завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.3 Постанови пленуму Верховного суду України про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.5 Постанови пленуму Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.»

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Вказані положення відображені у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України від 11.09.2013р. у справі № 6-48цс13.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Позивачем не вказано кому конкретно спричинена моральна шкода, в позовній заяві вказано, що ОСОБА_1 як представнику фермерського господарства спричинені моральні страждання, оскільки не міг захистити права фермерського господарства, що спричинило приниження честі, гідності ділової репутації, а позов пред»явлений ФГ «Бурка В.В.»

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки не встановлено кому спричинена моральна шкода невиконанням рішення суду , а відтак не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,23, 1166,1167,1173 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Фермерського господарство «Бурка В.В.» до Держави Україна в особв Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя Фаркош Ю.А.