"10" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1
Вимоги мотивує тим, що вказану квартиру він придбав 19.02.2003 року
13 серпня 2011 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, після чого 10 травня 2011 року ОСОБА_2, як член сім'ї була зареєстрована у АДРЕСА_1.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2015 року шлюб між ними було розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідачка в квартирі не проживає.

Позивач зазначає, що реєстрація відповідачки у квартирі перешкоджає йому як власнику вільно користуватися належним йому майном та збільшує фінансові навантаження пов'язані з утриманням житла.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та викладені у позові обставини.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою її реєстрації, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 19.02.2003 року, посвідченим державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Васильченко Л.О., зареєстрованим у реєстрі за № 1у-283 та реєстраційним написом Київського міського бюро технічної інвентаризації від 04.03.2003 року, записаним у реєстровій книзі за № 5483 (а.с. 9-9 зв.).

Згідно запису у копії паспорта відповідачки, шлюб між сторонами був укладений 13.08.2011 року.

Як убачається із довідки по формі № 3, виданої ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України № 792 від 03.10.2016 р., у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1, малолітня донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідачка ОСОБА_2 (а.с. 4).

Шлюб між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2015 року (а.с. 3).

В судовому засіданні позивач пояснив, що відповідачка добровільно виселилася із його квартири у вересні 2015 року, забравши всі свої речі, з того часу ОСОБА_2 він не бачив, їхня дитина залишилась проживати з ним, місце перебування відповідачки йому не відомо, будь яких зв'язків з нею не має, участі в утриманні спірного житла відповідачка не приймає, жодних домовленостей з приводу користування квартирою з ОСОБА_2 не було.

Дані обставини підтверджуються поясненнями свідків.

Так, допитана судом свідок ОСОБА_8 засвідчила суду, що вона працює техніком доглядачем будинку по АДРЕСА_1 якого проживають позивач з донькою. Відповідачки вона жодного разу не бучила, про не проживання ОСОБА_2 з позивачем їй також пояснювали чергові будинку. Щоранку вона бачить, що ОСОБА_1 сам веде дитину в садок. Квартиру позивача вона періодично відвідувала у зв'язку з виконанням службових обов'язків, при цьому бачила там лише чоловічі та дитячі речі, відповідачка там не мешкає.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідом, відповідачка була дружиною ОСОБА_1, шлюб вони розірвали. Орієнтовно з 2015 року відповідачка не проживає з позивачем, пішла з квартири з доброї волі, сварок між сторонами не було, у квартирі НОМЕР_1 позивач проживає з дитиною, жіночих речей там не має, житло утримує позивач.

Про факт не проживання відповідачки у спірному житловому приміщенні свідчать акти від 20 липня 2016 року, 15 вересня 2016 року та 05 жовтня 2016 року посвідчені директором ДП «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України, у яких зазначено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачка більше року без поважних причин постійно не проживає у АДРЕСА_1 у м. Києві, її майно там не знаходиться, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідачка не несе, у зв'язку з чим позивачу, який є власником вказаної квартири, відповідачка чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням, позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися належною йому квартирою, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя