Провадження 2/127/271/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Константинові А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Ісмата Рахматовича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Ісмата Рахматовича про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

09.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, який мотивував тим, що із ОСОБА_2 він фактично перебуває у шлюбних відносинах, мають трьох дітей: доньку ОСОБА_1 Нодіру Ісматівну, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 Ісматовича, ІНФОРМАЦІЯ_3. Сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є неповнолітніми.

Відповідач ОСОБА_2 також є матірю дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.

З січня 2016 року відповідач фактично перестала виконувати свої материнські обовязки належним чином, всі діти їй байдужі, їх вихованням вона не займається, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, з 10 по 16 січня 2016 року проходила курс лікування від алкоголізму в КЗ «ВОНЗ «Соціотерапія».

Намагаючись звільнитись від догляду за дітьми, відповідач хотіла влаштувати ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в реабілітаційний центр. Молодші діти ОСОБА_8 та ОСОБА_10 навчаються в школі-інтернаті для дітей з особливими потребами в с. Стара Прилука Липовецького району Вінницької області.

Позивач зауважив, що він з 22.02.2016 року зареєстрований як фізична особа-підприємець і надає послуги мобільного харчування, що постійно утримує не лише їх спільних з ОСОБА_2 дітей, а і її малолітніх дітей також, оскільки вони живуть однією сімєю за адресою АДРЕСА_1. і вони для нього як рідні. Оскільки батьки дітей мають рівні права та обовязки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 Ісматовича, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1689 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття (а.с. 18-20).

30.01.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів (а.с. 33-35) на утримання їх спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 Ісматовича, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки батько коштів не надає і не приймає участі в їх вихованні.

Також мотивувала вимоги тим, що має статус багатодітної матері, згідно Указу Президента України №88/2010 від 03.02.2010 року їй присвоєно почесне звання «Мати-героїня». Вона здійснює догляд за спільними дітьми, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, однак розмір її доходів не дозволяє в повному обсязі забезпечувати потреби дітей. Відповідач працездатний, займається підприємницькою діяльністю, від якої отримує прибуток, інших утриманців не має, добровільно коштів на утримання їх дітей не надає.

Просила стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 Ісматовича, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення даного позову і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 Гасер ОСОБА_12 первісний позов підтримав, зустрічний не визнав. Суду пояснив, що ОСОБА_2 не дбає про дітей, про їх здоровя та добробут не піклується, не працює. В даний час у неї на утриманні неповнолітні діти ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 проживають в інтернаті і знаходяться на повному державному забезпеченні. Інші її діти є повнолітніми. Наголосив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 повністю опікується батько, все зароблене він спрямовує на їх утримання однак коштів недостатньо, тому потрібна допомога від їх матері. Також просив врахувати, що ОСОБА_2 навмисне вчиняє сварки, звертається до правоохоронних органів з метою анулювання посвідки на проживання ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав, зустрічний не визнав. Пояснив, що проживає з ОСОБА_2 та дітьми в одній квартирі. Вони не були в зареєстрованому шлюбі, однак, мають спільних дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 Наголосив, що шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного бюджету з відповідачем у них немає. Він сам несе всі витрати по утриманню дітей, готує для них, допомагає грошима тим дітям, які в інтернаті. Галина не приймає участі у житті дітей, не доглядає і не забезпечує їх, зловживає алкоголем, зникає з квартири на кілька днів. Він несе витрати, повязані із оплатою комунальних послуг за всю квартиру, також дає гроші ОСОБА_2 на лікування і на проїзд. Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 аліменти із врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку в твердій грошовій сумі 1689 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_13 первісний позов не визнав, зустрічний підтримав, просив його задоволити. Суду пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час проживали у фактичному шлюбі, мають спільних дітей, з яких батьківство визнане Ісматом лише щодо Нодіри, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. В даний час сторони проживають в одній квартирі, проте між ними існує конфлікт. ОСОБА_2 є багатодітною матірю, працює неофіційно в їдальні, має мізерний дохід, займається господарством та опікується дітьми, готує для них. Вона не може у повному обсязі задоволити всі потреби всіх своїх дітей, оскільки є малозабезпеченою, і діти потребують допомоги від батька, тому просив стягувати з ОСОБА_1 аліменти по 1500 грн. на синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

В судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_2 первісний позов не визнала, зустрічний підтримала. Суду пояснила, що ОСОБА_1 та їх діти живуть в її квартирі і на даний час на її утриманні пятеро неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10. Інші діти вже повнолітні. Ісмат підтвердив своє батьківство лише щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Нодіри. Вона має статус Матері-героїні, працює неофіційно в кафе в нічні зміни і має заробіток близько 1000 грн. на місяць. В силу своїх можливостей допомагає дітям, купує необхідні речі і продукти, готує на всіх, оплачує навчання Нодіри. Просила врахувати що через постійні конфлікти з боку ОСОБА_1 син ОСОБА_5 пішов проживати в родину своєї подруги і вимушений працювати і заробляти на життя, а ОСОБА_4 рідко ходить до школи і весь час допомагає працювати ОСОБА_1 на кухні. Їй та дітям належить на праві власності квартира, в якій вони живуть, проте ОСОБА_1 все поламав в квартирі, псує посуд та меблі, через значне використання газу виник борг в розмірі 3000 грн., який вона змушена погасити. Він знущається над всіма, негативно налаштовує ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти неї, тому діти не поважають її, ображають і не допомагають, ОСОБА_4 проявляє непомірну агресивність та нестриманість. Просила відмовити задоволенні первісного позову, а її вимоги задоволити.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків неповнолітні діти сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Допит дітей в якості свідків здійснювався відповідно до вимог ст. 182 ЦПК України в присутності представника органу опіки і піклування начальника відділу захисту прав дітей служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_14 та практичного психолога ОСОБА_15, проте у відсутності батьків, оскільки вони є заінтересованими у справі.

Діти визнали, що їх явка в судове засідання є добровільною і розгляд даної справи не завдає переживань та душевних травм, оскільки пояснення ними даються правдиво та без будь-якого примусу.

ОСОБА_3, який є учнем школи № 27 суду пояснив, що він проживає з батьками, сестрами та братами в квартирі по вул. Москаленка в м. Вінниці. Стосунки з батьками в нього нормальні. Батько здійснює догляд за дітьми і матеріально забезпечує їх, купує продукти і готує, а мама не доглядає їх, по декілька днів її немає дома. Вважає, що батько достатньо їх забезпечує, проте мама також повинна допомагати матеріально.

ОСОБА_4 пояснив, що він проживає з батьками, сестрами та братами в квартирі по вул. Москаленка в м. Вінниці. Їх батько доглядає за всіма дітьми, готує і прибирає, проводить до школи і забезпечує всі його потреби, а мама не ночує вдома по 4-5 днів, нічого не купує для них, ніколи не дає йому кишенькових грошей. Особисто у нього погані стосунки з матірю.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників та неповнолітніх свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні первісного і зустрічного позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 Ісмат та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7) та ОСОБА_4 Ісматовича, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі не перебували.

З посвідки на постійне проживання серії ІН108008 вбачається, що ОСОБА_1 Ісмат, громадянин ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований в Україні за адресою: Вінницька область, с. Мізяківські Хутори, вул. Чехова, 4 (а.с. 41).

З витягу з реєстру платників єдиного податку від 01.07.2016 року вбачається, що податкова адреса фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Ісмата Рахматовича, який надає послуги мобільного харчування: АДРЕСА_2. В судовому засіданні повідомив, що має дохід приблизно 7000-8000 грн. на місяць.

ОСОБА_2 Указом Президента України від 03.02.2010 року присвоєне почесне звання «Мати-героїня» (а.с. 39), вона працює неофіційно, за 2 та 3 квартал 2016 року мала дохід в сумі 4648,46 грн.,

Згідно довідки, виданої «ОСББ «Москаленка-69» від 07.02.2017 року № 35 (а.с. 51) в квартирі АДРЕСА_3 проживають: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 - власник, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8 донька, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_9 донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 син, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 донька, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_11 донька, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_12 син, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_13 донька, ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_11 онука, ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_14 онук.

Квартира належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_17, ОСОБА_11, ОСОБА_18 (а.с. 9-10).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини, той, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом зі спільними синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та іншими дітьми фактично проживають в одній квартирі. Згідно їх пояснень в судовому засіданні вони не підтримують шлюбних стосунків, проте ведуть спільно господарство, спільно харчуються і несуть спільні витрати на дітей.

Так, ОСОБА_1 працює, надаючи послуги мобільного харчування (вдома готує їжу на продаж), частково оплачує витрати на утримання житла, купує продукти, готує їжу для сімї, виконує інші обов`язки.

ОСОБА_2 також має неофіційний заробіток і несе витрати на утримання дітей, забезпечує їх продуктами, необхідними речами, оплачує навчання доньки Нодіри, виконує інші обов`язки.

Пояснення неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно того, що лише батько забезпечує їх, суд оцінює критично, оскільки сприйняття дітьми обставин, які виникли в даній сім`ї, є суб`єктивними і їх пояснення з приводу ролі батьків у сімї та участі батьків у їх утриманні і вихованні є суперечливими. З пояснень хлопчиків вбачається їх прихильність до батька, підкорення його авторитету і зневажливе ставлення до матері.

Оскільки сторони проживають разом з дітьми і не надали беззаперечних доказів того, що лише один із батьків утримує синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а інший ухиляється від свого батьківського обов`язку і не приймає участі в утриманні і їх вихованні, крім того, діти в судовому засіданні пояснили, що їх сімя є малозабезпеченою, вони, будучи неповнолітніми, працюють неофіційно, суд прийшов до висновку, що обоє батьків по можливості задовольняють мінімальні потреби своїх дітей, тому первісний і зустрічний позови є необґрунтованими.

Суд враховує, що сімя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є багатодітною (батьківство ОСОБА_1 визнав лише щодо дітей: Нодіри, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, 2002 р.н), сім`я перебуває на обліку в органі опіки та піклування, а численні звернення до органів поліції як з боку ОСОБА_1 так і з боку ОСОБА_2 підтверджують наявність конфлікту між сторонами. Доказів притягнення будь-кого з батьків до відповідальності щодо невиконання батьківського обов`язку суду не надано.

Разом з тим, суд наголошує, що примусове стягнення аліментів є способом захисту прав і інтересів дітей, а не способом з`ясування особистих стосунків між їх батьками.

Судові витрати слід залишити за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 Ісмата Рахматовича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Ісмата Рахматовича про стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: