РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/19244/16-ц

Провадження № 2/638/1905/17

02.02.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Козодой К. І.

за участю судового розпорядника Зміївської О. Ю.

з участю позивача ОСОБА_2

з участю представника позивача ОСОБА_3

з участю представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_5, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 23.07.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. У шлюбі народилася дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.01.2013 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишалася проживати із позивачем, спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з матір'ю та знаходитись на її повному матеріальному утриманні. З моменту припинення фактичних шлюбних стосунків, а саме з 2013 року відповідач не приймає жодної участі у вихованні, розвитку, лікуванні дитини. Також відповідач не надає матеріальної допомоги дитині, а щомісячні мінімальні витрати на дитину складають більше 3000, 00 грн. Просить суд позов задовольнити, позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно ОСОБА_6, а також стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3у судовому засіданні уточнили заявлені позовні вимоги, просили не стягувати з ОСОБА_5аліменти на утримання дитини, та підтримали позовну вимогу щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову в частині позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування.

Суд, дослідивши доводи позивача та її представника, представника відповідача, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З 23.07.2007 року ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №3128.

У шлюбі народилася дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №3218, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 21.07.2009 року (а. с. 10).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.01.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано, що підтверджує копія зазначеного рішення (а. с. 11).

Після розірвання шлюбу спільна дитина залишалася проживати із позивачем, спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з матір'ю, що підтверджується завіреною приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поліщук О. В. заявою (а. с. 12).

Із відповіді Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка №4» вих. №900 від 18.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, перебуває під наглядом медичного закладу з народження. За період з 2013 року по теперішній час за медичною допомогою в поліклініку з хлопчиком зверталася мати, яка також здійснювала догляд за сином вдома під час захворювань, виконувала рекомендації лікаря щодо догляду, лікування дитини. Батько дитини в поліклініку за інформацією щодо стану здоров'я сина не звертався (а. с. 13).

Як вбачається із відповіді ФО-П «ОСОБА_8 вих. №20 від 04.11.2016 року, ОСОБА_6 відвідував Дитячий центр ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_5» згідно договору, укладеного з його матір'ю - ОСОБА_2 №027 про організацію тимчасового перебування дитини у групі центру. Стосовно батька дитини - ОСОБА_5, адміністрація дитячого центру «ІНФОРМАЦІЯ_5» не володіє достатньою інформацією, усі тематичні ранки за участю вихованців дошкільного закладу відвідувала мати хлопчика (а. с. 14).

Із психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_6, наданої Харківським приватним навчально-виховним комплексом «Авторська школа Бойко» вбачається, що за період навчання дитини у даному закладі, педагогічний колектив школи мав можливість спілкуватися тільки з матір'ю дитини ОСОБА_2 (а. с. 15).

Оплата за навчання у Харківському приватному навчально-виховному комплексі «Авторська школа Бойко» здійснювала також лише мати - ОСОБА_2, що підтверджують копії квитанцій (а. с. 16-17).

Згідно інформації Харківської дирекції Поштамп-центр поштового зв'язку №1 вих. №09-07-1391 від 17.11.2016 року, згідно бази даних відділення поштового зв'язку Харків-166, за період з листопада 2015 року по 01.11.2016 року поштові перекази на ім'я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 та за адресою: АДРЕСА_1, від ОСОБА_5 в надходженні та виплаті не значаться (а. с. 18).

Із відповіді Комунального закладу дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №399 комбінованого типу Харківської міської ради №42 від 17.11.2016 року видно, що батько - ОСОБА_5 за період відвідування його сином дошкільного закладу не з'являвся, дитиною не цікавився. За період дитиною опікувалися мама - ОСОБА_2 та бабуся - ОСОБА_4 (а. с. 19).

У відповідності із частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із частиною 2 статті 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності із частиною 2 статті 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Як свідчать положення частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України, ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний заклад або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Враховуючи викладене, а також висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, адже нехтування батьківськими обов'язками з боку батька принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивача та їхньої спільної дитини, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька у вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, проте вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 19, 141, 150, 155, 157, 164, 165 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий: