ухвала

іменем україни

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії заступника начальника Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Шабанова В.В., за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ) Шабанова В.В., у якій посилався на те, що 14 січня 2016 року він звернувся до Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до закінчення виконавчого провадження, яке було накладено ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2011 року, за поданням державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ від 11 липня 2011 року у зведеному виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів про стягнення з кредитної спілки «Регіон» (далі - КС «Регіон») на користь фізичних осіб заборгованості на загальну суму 1 035 430 грн 44 коп. 04 лютого 2016 року він отримав письмову відповідь за підписом заступника начальника Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ Шабанова В.В., у якій зазначено, що скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України неможливо, оскільки відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» вжиті заходи примусового виконання рішення скасовуються тільки у разі закінчення виконавчого провадження. Також, ОСОБА_3 зазначав, що Фрунзенський районний суд м. Харкова в ухвалі від 19 липня 2011 року помилково ухвалив надати дозвіл на тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України, оскільки 14 січня 2016 року він разом із заявою про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України надав до Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ копію заяви про звільнення за власним бажанням із посади голови правління КС «Регіон» від 01 червня 2011 року та копію протоколу наглядової ради КС «Регіон» № 15 від 07 липня 2011 року про звільнення його з посади голови правління КС «Регіон». Також, заявник вказував, що винною особою у виникненні боргових зобов'язань перед вкладниками КС «Регіон» є голова правління спілки - ОСОБА_5, який був притягнутий до кримінальної відповідальності на підставі ст. 191 КК України. Посилаючись на те, що таким діями порушуються його законні права, ОСОБА_3 просив визнати неправомірними та незаконними дії заступника начальника Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ Шабанова В.В. про відмову у скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду йому за межі України та зобов'язати заступника начальника Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ Шабанова В.В. скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду його за межі України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 червня 2016 року скаргу задоволено частково. Скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, встановлене ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2011 року. В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2016 року ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 червня 2016 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Встановлено, що у Фрунзенському ВДВС Харківського МУЮ перебувало зведене виконавче провадження з примусового виконання 25 виконавчих листів про стягнення з КС «Регіон» заборгованості на користь фізичних осіб на загальну суму 1 035 430 грн 44 коп.

У вказаному виконавчому провадженні встановлено, що голова правління КС «Регіон» ОСОБА_5, який був винний у боргових зобов'язаннях кредитної спілки у 2008 році, вироком Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2012 року був притягнутий до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 191 КК України.

Згідно з актом державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ від 07 жовтня 2010 року наказом КС «Регіон» від 11 червня 2010 року № 8 головою правління КС «Регіон» призначено ОСОБА_3

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2011 року, яка не оскаржувалася та набрала законної сили, за поданням старшого державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ Комар Г.В. надано дозвіл на тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника КС «Регіон» громадянина ОСОБА_3 без вилучення паспорта до закінчення вищевказаного виконавчого провадження.

14 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, наданого ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2011 року.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року у відкритті провадження за цією заявою ОСОБА_3 відмовлено на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦП України, оскільки заява не підлягає розгляду у суді в порядку цивільного судочинства.

14 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ із заявою про скасування дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, наданого ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2011 року. Разом із заявою ОСОБА_3 надав державному виконавцю копію заяви про звільнення за власним бажанням із посади голови правління КС «Регіон» від 01 червня 2011 року та копію протоколу наглядової ради КС «Регіон» від 07 липня 2011 року № 15 про звільнення його з посади голови правління КС «Регіон».

Відповідно до повідомлення заступника начальника Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ Шабанова В.В. від 04 липня 2016 року скасування тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_3 є неможливим, оскільки відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» вжиті заходи щодо примусового виконання рішення скасовуються тільки у разі закінчення виконавчого провадження.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що на час постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон керівника КС «Регіон» ОСОБА_3 був звільнений з цієї посади, а крім того, він не є особою, винною у виникненні боргових зобов'язань КС «Регіон» перед вкладниками.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що дії заступника начальника Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ щодо відмови у скасуванні тимчасового обмеження у праві на виїзд за межі України ОСОБА_3 є правомірними, вчиненими відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Також апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції не мав права скасовувати тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_3, оскільки аналіз норм чинного законодавства з цього питання дозволяє дійти висновку про те, що функції застосування тимчасового обмеження щодо особи покладено на суд, а його скасування - на державного виконавця.

Крім того, доводи скаржника про те, що у боргових зобов'язаннях КС «Регіон» був винний попередній голова правління ОСОБА_5 можуть бути прийняті лише як заперечення на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2011 року про надання судом дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3, яка останнім у апеляційному порядку не оскаржувалася.

Проте погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду з наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції Україникожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення - виконавчого документа, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання судового рішення про стягнення з КС «Регіон» заборгованості на користь фізичних осіб на загальну суму 1 035 430 грн 44 коп. було відкрито виконавче провадження, у якому встановлено, що винною у вказаних боргових зобов'язаннях особою є ОСОБА_5

Крім того, звертаючись до державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ із заявою про скасування дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, наданого ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2011 року, ОСОБА_3 надав державному виконавцю копію його заяви про звільнення за власним бажанням із посади голови правління КС «Регіон» від 01 червня 2011 року та копію протоколу наглядової ради КС «Регіон» від 07 липня 2011 року № 15 про звільнення його з посади голови правління КС «Регіон».

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції на порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України на вищевказані положення закону та обставини справи уваги належної не звернув, та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для скасування тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Не може також залишатися у силі й ухвала суду першої інстанції, оскільки частково задовольняючи скаргу ОСОБА_3, суд скасував тимчасове обмеження у праві на виїзд за межі України ОСОБА_3, взявши на себе повноваження державного виконавця, а крім того, вийшов за межі заявлених вимог, оскільки заявник просив зобов'язати заступника начальника Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ Шабанова В.В. скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами повністю не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до передчасного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик