Справа № 2/593/59/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання за ним права власності за заповітом на спадкове майно. Позивач зазначив, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом із ним у с. Підлісне по вул. Зелена,64 Бережанського району Тернопільської області. Кожен із них був співвласником вищезазначеного будинковолодіння. 11 лютого 1995 року батько позивача склав заповіт на його користь. 26 березня 1995 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач фактично прийняв, оскільки спільно проживав із батьком на час його смерті. 27 жовтня 2010 року померла мати позивача, залишивши заповіт на користь дочки (рідної сестри позивача) ОСОБА_5, яка згодом успадкувала за заповітом після смерті матері 1/3 частину вищезазначеного будинковолодіння. З приводу успадкування 1/3 частини будинковолодіння, що належала померлому батькові ОСОБА_3 позивач звертався у Бережанську держнотконтору, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом по причині відсутності правовстановлюючих документів на ім`я померлого, що і змусило його звернутися в суд із згаданим позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить справу за його позовом до ОСОБА_2 сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання за ним права власності на спадкове майно слухати у його відсутність, позов підтримує та просить його задовільнити.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Бережанського району Тернопільської області не з`явився, однак на адресу суду подав письмову заяву, у якій зазначив, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності, після померлого 26 березня 1995 року ОСОБА_3 сільська рада визнає у повному обсязі, як і обставини якими він обґрунтовується, судовий розгляд просять проводити без участі представника сільської ради.

Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до cm. 549 ЦК України, який діяв до прийняття Цивільного Кодексу України від 01 січня 2004 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном...,, де зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Виходячи з норм п.4, 5 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України ( 01.01 2004 року), Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного Кодексу України, застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та його батьки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проживали разом у ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки їхній двір відносився до категорії колгоспних дворів, то кожен із них був співвласником по 1/3 частині вищезазначеного будинковолодіння.

ОСОБА_3 помер 28 березня 1995 року, залишивши заповіт на належний йому житловий будинок із надвірними будівлями у користь позивача.

Після його смерті відкрилася спадщина у виді 1/3 частини житлового будинку із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул. Зелена,64 в с.Підлісне Бережанського району Тернопільської області, яка належала йому за життя як члену колгоспного двору. Позивач вступив до 6-ти місяців в управління спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавав, а тому спадщину прийняв.

ОСОБА_1 звернувшись до Бережанської держнотконтори з приводу отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, отримав постанову, якою йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій повязаних із спадкуванням по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця.

Зазначені судом факти доведені в судовому засіданні свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, копією заповіту, довідкою ОСОБА_2 сільської ради Бережанського району Тернопільської області та іншими доказами по справі.

Отже, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняв спадкове майно після померлого 26 березня 1995 року ОСОБА_3, яке складається із 1/3 частини будинковолодіння із надвірними будівлями по вул.Зелена,64 у с.Підлісне Бережанського району Тернопільської області, а тому його позовні вимоги слід задовольнити та визнати за ним право власності на таке спадкове майно.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. 549 ЦПК України ( в ред. 2001 року), ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно у виді 1/3 частини будинковолодіння із відповідною часткою у надвірних будівлях по вул.Зелена,64 у с.Підлісне Бережанського району Тернопільської області, яке залишилося після померлого 26 березня 1995 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_6