Справа № 214/3422/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

01.02.2017

Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Лінської Л.М.,

представника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернулось до суду з цим позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що між ними було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6035080 від 15 січня 2014 року.

22 липня 2014 року відбулось зіткнення забезпеченого автомобіля «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_2. Внаслідок цієї пригоди, зокрема останній автомобіль отримав механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням Правил дорожнього руху відповідачем ОСОБА_2

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» подало до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» заяву про відшкодування страхового відшкодування на суму в розмірі 49500 грн. Цю суму позивачем було виплачено, а тому ОСОБА_2 зобовязаний відшкодувати розмір виплаченої шкоди позивачу.

У судове засідання представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» не зявився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити в його задоволенні. Зокрема, зазначали, що у наданих документах є помилки у зазначені прізвища та імені відповідача, що є підставою для відмови в позові.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 27, ст. 57 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом установлено, що 15 січня 2014 року між ОСОБА_2 та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6035080. Строк дії договору з 15 січня 2014 року до 15 січня 2015 року включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю 100000 грн, за шкоду заподіяну майну 50000 грн, розмір франшизи 500 грн. Забезпечений транспортний засіб «Ford FUSION», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 4).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Факт підписання вищезазначеного договору ОСОБА_2 підтвердив у судовому засіданні, пояснивши, що дійсно між ним та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» 15 січня 2014 року було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6035080.

Таким чином, допущення у цьому договорі помилки при написанні прізвища відповідача не може спростувати факту виникнення та існування між сторонами встановлених правовідносин.

Згідно ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

22 липня 2014 року о 13.10 годині по вул. Мелешкіна, поблизу електричної опори № 217 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області між забезпеченим автомобілем «Ford FUSION», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_4 відбулась дорожньо-транспортна пригода (а. с. 5).

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що 22 липня 2014 року о 13.10 по вул. Мелешкіна, поблизу електричної опори № 217 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Ford FUSION», реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив п. 13.1. Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження (а. с. 6).

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що 22 липня 2014 року о 13.10 по вул. Мелешкіна у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Ford FUSION», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння на вимогу працівника міліції пройти медичний огляд на стан спяніння відмовився у присутності свідків (а. с. 7).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтвердив факти притягнення його до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

14 квітня 2014 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу. Предметом цього Договору є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме автомобілем «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_3 (а. с. 9-11).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в якій ОСОБА_2 визнано винним, автомобіль потерпілого «Ford», реєстраційний номер НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження. Розмір шкоди становить 82550,38 грн (а. с. 17-27). Цю шкоду виплачено приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (а. с. 29, 30).

26 травня 2015 року приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» складено страховий акт № 00168867 про виплату 49500 грн (а. с. 30).

28 травня 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» перерахувало на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» 49500 грн страхового відшкодування (а. с. 31).

За змістом ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Деліктне зобов'язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов'язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов'язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, яка не завдавала шкоди, свого обов'язку з відшкодування потерпілому шкоди, заподіяної іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, тому первісне деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням (ст. 599 ЦК України).

Первісне (основне) деліктне зобов'язання та зобов'язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

ОСОБА_5 України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно вищезазначеного, беручи до уваги той факт, що відповідач ОСОБА_2 відмовився після дорожньо-транспортної пригоди за його участю від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно зобовязаний відшкодувати приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УНІКА» розмір виплаченого страхового відшкодування у розмірі 49500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У цій цивільній справі позивачем приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн (а. с. 1), що підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 5, 6, 22, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23, 979, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 30, 60-62, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (ідентифікаційний код 20033533) 49500 грн (сорок девять тисяч пятсот гривень) страхового відшкодування у порядку регресу, а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 6 лютого 2017 року.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_6