№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4725/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 8 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини..Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком її малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шлюб з яким розірвано рішенням Обухівського районного суду м.Києва від 11 грудня 2014 року. Дитина проживає з нею, а відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 8 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 2 частини від всіх доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, починаючи з 3 листопада 2016 року і до досягнення нею повноліття, в задоволенні решти розміру аліментів відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Дарницького районного суду м.Києва від 8 лютого 2017 року змінити, зазначивши розмір аліментів у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В апеляційній скарзі посилався на те, що визначаючи розмір аліментів суд не повністю врахував його матеріальне становище, а також наявність на його утриманні непрацездатних хворих батьків. Крім того, визначений судом першої інстанції розмір аліментів в Ѕ частині є необґрунтованим з точки зору його матеріальних можливостей. Помилковим є застосування судом першої інстанції ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який на момент винесення рішення втратив чинність. Крім того, на думку апелянта ч.3 ст.70 СК України не встановлено максимального розміру аліментів, а лише вказано на максимальний розмір відрахувань з заробітної плати боржника. Суд помилково визначив мінімальний розмір аліментів в розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який відповідно до ч.2 ст.182 СК України, в редакції чинність на час ухвалення рішення, не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання ОСОБА_4 не з»явилася. про день та час розгляду справи повідомлена, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с.79), причини своєї неявки не повідомила, у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у її відсутність, зважаючи на положення ч.2 ст.305 ЦПК України.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

З 2009 року сторони проживають окремо, відповідач надає недостатньо матеріальної допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на утриманні матері.

Відповідач працює на посаді техніка-будівельника в ТОВ «Київтрансбуд» і отримує заробітну плату щомісяця.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідач має постійний дохід, розмір аліментів має бути визначений у частці від заробітку. Визначаючи аліменти в розмірі 1 / 2 частку від усіх видів заробітку відповідача, суд першої інстанції врахував склад сім»ї відповідача, його стан здоров»я, вік та стан здоров»я дитини та виходив із розміру щомісячної заробітної плати відповідача, яка складає 1690 грн.50 коп., половина суми від якої, буде складати реальний щомісячний гривневий розмір аліментів в сумі 845 грн.25 коп. на утримання дитини.

Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У твердій грошовій сумі розмір аліменти може визначатися, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення ( ч.1 ст.184 СК України).

Отже, встановивши, що відповідач має постійну роботу і постійний дохід, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дочки, у частці від заробітку.

Разом з тим, визначаючи розмір частки, який має бути утриманий від доходу відповідача, в рахунок слати аліментів, суд першої інстанції безпідставно пов»язував її з сумою заробітної плати відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Наведені обставини, які мають бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, не дають підстав для висновку, що при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку, суд має виходити із розміру заробітної плати, яка може змінюватися в залежності від різних обставин.

За таких обставин, є помилковим визначення розміру частки аліментів, виходячи із розміру заробітної плати платника аліментів.

Таким чином, враховуючи доведеність позивачем позовних вимог, обов»язку матері нарівні з батьком утримувати дитину, можливості батька сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом, наявність у відповідача на утриманні непрацездатних батьків ( а.с.61-67), колегія суддів дійшла висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, має бути зменшений з 1 / 2 до 1/3 частини від усіх видів доходу, а ухвалене у справі рішення має бути змінене.

З урахуванням наведено, керуючись ст.ст. ст.ст. 303, 304, 307-309, 313-317, 218 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 8 лютого 2017 року - змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, з 1/ 2 до 1/3 частини від всіх видів доходу щомісяця.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: