Провадження № 2/161/152/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину будинку як обєкта спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, однак в ході розгляду справи позивач подала заяву про зміну підстав і предмету позову, відповідно до якої позивач ставить позовні вимоги до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину будинку як обєкта спільної сумісної власності подружжя.

Позов мотивує тим, що 17 вересня 2013 року помер її чоловік ОСОБА_3, з яким вона перебувала у шлюбі з 16 вересня 1989 року. За час перебування у шлюбі вони з чоловіком набули право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Баїв по вул. Перемоги, 14 Луцького району, який згідно записів погосподарської книги Баївської сільської ради належав померлому ОСОБА_3 без реєстрації права власності.

Зазначає, що наданим їй законом правом отримати свідоцтво на право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, вона скористатись не може в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна власнику ОСОБА_3

Вказує, що вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами вони придбали за рахунок спільних коштів, спільної праці та зусиль, відтак, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя підлягає поділу.

З врахуванням вищенаведеного, просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 14, с. Баїв, Луцький район, Волинська область.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 подали суду спільну заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити, з підстав наведених в заяві про зміну підстав та предмету позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1, позивач у справі, уклали шлюб 16 вересня 1989 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №085050, вид. Виконавчим комітетом Баївської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с.7).

17 вересня 2013 року ОСОБА_3 помер, свідоцтво про смерть серії І-ЕГ №147552, вид. Гіркополонківською сільською радою Луцького району Волинської області (а.с.3).

Після смерті ОСОБА_3 Луцькою районною державною нотаріальною конторою Волинської області заведено спадкову справу №20/2014. З досліджених в судовому засіданні копій матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги були його дружина ОСОБА_1, матір ОСОБА_5 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Встановлено, що всі спадкоємці відповідними заявами, які містяться в матеріалах спадкової справи, відмовились від належної їм спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, на користь його сина ОСОБА_2, який належним чином прийняв спадщину .

Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, який прийняв спадщину є ОСОБА_2,- відповідач у справі.

Згідно витягу з погосподарської книги Баївської сільської ради Луцького району Волинської області №4 за 2016-2023 роки будинок з надвірними будівлями та спорудами належить ОСОБА_3, який помер 17 вересня 2013 року і знаходиться в селі Баїв по вул. Перемоги, будинок №14. Рік побудови 1993 року (а.с.33).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1055/02-31 від 19 листопада 2014 року Луцька районна державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1, пережилій дружині, у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку житлового будинку, як частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу та сину спадкодавця ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться, що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 14, с. Баїв, Луцький район, Волинська область, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.11).

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу (далі ЦК) України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК).

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до положень ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі на час виникнення в останнього права власності на житловий будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться, що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 14, с. Баїв, Луцький район, Волинська область, суд дійшов висновку, що слід визначити, за ОСОБА_1 право власності на ? частину вказаного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в спільному майні подружжя.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 31, 60, 61, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 355, 364, 365, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 71 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 14, с. Баїв, Луцький район, Волинська область, як частку в спільному майні подружжя.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь