Справа № 472/515/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р. смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого-судді Кучерявенка С.С.,

при секретарі Чорної О.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2

представника відповідача Добровольської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відповідача Веселинівської центральної районної лікарні ,про стягнення недорахованої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Веселинівської центральної районної лікарні про стягнення недорахованої заробітної плати.

Позов обґрунтував тим, що він на даний час працює у Веселинівській центральній районній лікарні на посаді лікаря хірурга.

З 2014 року виконував обов"язки лікаря ортопед - травматолога, оскільки у лікарні вакандна посада даного лікаря

Наказом № 142 від 19.11.2014 року, згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров"я України від 05.10.2005 року № 308/519 "Про впорядкування умов праці працівників закладів охорони здоров"я та установ соціального захисті населення" йому встановлено надбавку за складність і напруженість в роботі в розмірі 25 % посадового окладу з 18.11.2014 року на період вакансії посади лікаря ортопеда- травматолога.

Наказом №105 від 20.05.2015 року у зв"язку з недостатністю фонду заробітної плати в травні 2015 року, надбавку за складність та напруженість в роботі причупинено з 01.05.2015 року.

Наказом №108 від 17.06.2016 року виплата надбавки за складність і напруженість в роботі понослено з 01.06.2016 року на період вакансії посади лікаря ортопеда -травматолого поліклінічного відділення.

Згідно п.3.1 наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров"я України від 05.10.2005 року № 308/519 "Про впорядкування умов праці працівників закладів охорони здоров"я та установ соціального захисті населення" - доплати за суміщення професій (посад), виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника та розширення зони обслуговування або збільшення обсягу виконуваних робіт", відповідно до якого професіоналам, фахівцям, технічним службовцям та робітникам, які виконують у тому ж самому закладі, установі поряд зі своєю основною роботою додаткову роботу за іншою професією або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи , проводиться доплата за суміщення професії або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника в розмірі до 50% посадового окладу за основною роботою.

Але у період з 18.112014 року та на даний час доплата за суміщення посад лікаря хірурга та лікаря ортопеда - травматолога йому не виплачується, однак він виконує обов"язки лікаря ортопеда - травматолога в повному обсязі, що підтверджується картками хворих.

Просить стягнути з Веселинівської центральної районної лікарні недораховану заробітну плату за сумісництво посад в період з 2014 р. по 2016 р. в сумі 14478 грн. 37 коп. із вирахуванням податків та обовязкових платежів та витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги, просили задоволити. Пояснили, що вважають позов обґрунтований та зрозумілим. Позивач зазначив, що проводив прийом хворих за спеціальністю лікаря ортопеда -травматолога з 2014 р по 2016 р.

Представник відповідача Добровольська О.В. позов не визнала повністю, просила відмовити Пояснила, що ОСОБА_2 має спеціалізацію за спеціальністю "хірургія" та не може працювати за сумісництвом , в тому числі виконувати обов"язки тимчасово відсутнього працівника, на посаді лікаря ортопеда - травматолога, у зв"язку з відсутністю спеціалізації за спеціальністю "ортопедія - травлатологія".

Крім того у зв"язку з вакантною посадою лікаря ортопеда- травматолога був наявний фонд заробітної плати, у зв'язку з чим ОСОБА_2 було встановлено надбавку за складність та напруженість в роботі в розмірі 25% до посадового окладу.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що працює бухгалтером у лікарні, відповідач отримував заробітну плату відповідно до окладу з врахуванням категорії лікаря, також нараховувались йому надбавки за складність та напруженість в роботі в розмірі 25% до посадового окладу за наявності фонду заробітної плати.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він працює на посаді головного лікаря Веселинівської ЦРЛ , позивач ОСОБА_2 не працював за сумісництвом та не виконував обов"язки тимчасово відсутнього працівника, а надбавку встановлено за складність та напруженість в роботі в розмірі 25% до посадового окладу, так як був наявний фонд заробітної плати

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, а також свідків, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити враховуючи таке.

В судовому засіданні встановлено, що позивач працює у Веселинівській центральній районній лікарні на посаді лікаря хірурга.

Наказом № 142 від 19.11.2014 року, згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров"я України від 05.10.2005 року № 308/519 "Про впорядкування умов праці працівників закладів охорони здоров"я та установ соціального захисті населення" йому встановлено надбавку за складність і напруженість в роботі в розмірі 25 % посадового окладу з 18.11.2014 року на період вакансії посади лікаря ортопеда- травматолога.

Наказом №105 від 20.05.2015 року у зв"язку з недостатністю фонду заробітної плати в травні 2015 року, надбавку за складність та напруженість в роботі причупинено з 01.05.2015 року.

Наказом №108 від 17.06.2016 року виплата надбавки за складність і напруженість в роботі поновлено з 01.06.2016 року на період вакансії посади лікаря ортопеда -травматолого поліклінічного відділення.

Позивач стверджує, що з 18.11.2014 року та на даний час виконує обов»язки лікаря ортопеда - травматолога, але доплата за суміщення посад йому не виплачується, в підтвердження цього він надав копії медичних карток пацієнтів.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи

Частиною 1статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2ст. 59 ЦПК Україниобставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В п. 27постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування судами норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно дост. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Суд, не може брати до уваги твердження позивача про сумісництво посад та визнати як доказ медичні картки хворих, оскільки у нього відсутня спеціалізація за спеціальністю "ортопедія - травлатологія", як і погодитись з тим, що на нього покладались обов»язки тимчасово відсутнього лікаря ортопеда - травматолога , адже будь яких доказів на підтвердження вказаних доводів позивачем чи його представником суду не надано.

Згідно 4.4. Наказу МІНІСТЕРСТВО ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ

МІНІСТЕРСТВО ОХОРОНИ ЗДОРОВ'Я УКРАЇНИ від 05.10.2005 № 308/519, надбавка за інтенсивність та напруженість в роботі, яка була призначена ОСОБА_2 не відноситься до гарантованої основної заробітної плати, а залежить від коштів, що наявні в розпорядженні підприємтсва та в результаті його діяльності за звітний період.

Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку доказам, враховуючи те, позивач не надав доказів, в розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України, на підтвердження факту порушенням відповідачем його прав, тому підстав для задоволення позову не має.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до відповідача Веселинівської центральної районної лікарні про стягнення недорахованої заробітної плати за 2014 - 2016 року в сумі 14478 гривень 37 копійок відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області С.С. Кучерявенко