Номер провадження 22-ц/788/799/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2017 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду у листопаді 2016 року, свої вимоги мотивував тим, що згідно п. 1.1. договору кредиту № 750/7-011 від 30 січня 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_3 грошові кошти на умовах кредиту в сумі 50000 (пятдесят тисяч) гривень зі сплатою 19 % річних. П. 2 вказаного договору передбачає, що кінцева дата сплати кредиту становить 18 вересня 2014 року. Станом на 12 липня 2016 року відповідач свого обовязку по своєчасній сплаті кредиту та процентів не виконав і тому заборгованість відповідача станом на 20 липня 2015 року становить: - сума заборгованості за кредитом 41 840 грн. 71 коп. ; - сума заборгованості за відсотками 22 832 грн. 88 коп. ; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 16 908 грн. 26 коп. ; - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 4 555 грн. 18 коп.; - розмір інфляційних витрат за кредитом 19 716 грн. 24 коп.; - розмір інфляційних витрат за відсотками 5 274 грн. 41 коп.; - загальна сума заборгованості 1111 27 грн. 68 коп. Отже, загальна сума заборгованості відповідача становить 111 127. 68 коп. Відповідно до п. 3.3.5. договору кредиту відповідач зобовязаний повернути кредит у встановлений в договорі строк. П. 3.3.6. договору кредиту передбачає обовязок відповідача сплачувати проценти за користування кредитом. Згідно п. 3.3.7. договору кредиту за невиконання обовязків по сплаті кредиту та процентів нараховується пеня. Просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 750/7-011 від 30 січня 2008 року в сумі 111 127 грн. 68 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 666 грн. 68 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2017 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 750/7-011 від 30 січня 2008 року в сумі 111 127 грн. 58 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1666 грн. 68 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на неповне зясування обставин справи судом, які мають суттєве значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що відповідач має заборгованість перед позивачем, а строк позовної давності був перерваний.

Проте, погодитись з таким висновком суду в повному обсязі не можна, так як суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 31 березня 2008 року було укладено кредитний договір № 750/7-011, за умовами якого банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 50 000 грн. зі сплатою 14,5 % річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в додатку 1 до цього договору, що є невідємною складовою частиною цього договору, та порядком повернення кредиту згідно з графіком, що міститься в додатку 2 до цього договору, який є невідємною складовою частиною цього договору, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 18 вересня 2014 року, на умовах, визначених цим договором.

Із змісту розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням ОСОБА_3 кредитної заборгованості за кредитним договором № 750/7-011 від 30 січня 2008 року, доданого до позовної заяви, вбачається, що станом на 20 липня 2015 року заборгованість відповідача становить: - сума заборгованості за кредитом 41 840 грн. 71 коп.; - сума заборгованості за відсотками 22 832 грн. 88 коп.; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 16 908 грн. 26 коп.; - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 4 555 грн. 18 коп.; - розмір інфляційних витрат за кредитом 19 716 грн. 24 коп.; - розмір інфляційних витрат за відсотками 5 274 грн. 41коп. ; - загальна сума заборгованості 111 127 грн. 68коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Підчас розгляду справи в суді першої інстанції відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на їх пропуск позивачем щодо всіх вимог.

Вивчивши обставини справи, надані позивачем розрахунки заборгованості колегія суддів вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 16 908 грн. 26 коп., нарахованої за період з 19 липня 2014 року по 19 липня 2015 року, та пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 4 555 грн. 18 коп., нарахованої за період з 19 липня 2014 року по 19 липня 2015 року, враховуючи що з позовом позивач звернувся лише 21 листопада 2016 року. Тому висновок суду про предявлення даних вимог в межах строків позовної давності є необґрунтованим.

У звязку з цим рішення суду на підставі ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині стягнення пені з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні даних вимог банку.

Щодо вирішення інших вимог банку, то резолютивну частину рішення місцевого суду необхідно викласти в новій редакції зі стягненням з відповідача на користь банку заборгованості в розмірі 89 664 грн. 14 коп. (111 127 грн. 58 коп. 16 908 грн. 26 коп. 4 555 грн. 18 коп.) та на відшкодування судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції 1 344 грн. 67 коп. враховуючи часткове задоволення позову, оскільки суд обґрунтовано дійшов до висновку про неналежне виконання відповідачем своїх обовязків по поверненню кредиту, наявності у нього заборгованості перед банком і не пропущення позивачем строків позовної давності по інших вимогах, беручи до уваги останній платіж відповідача 15 квітня 2015 року, про що ОСОБА_3 не заперечував.

Посилання апелянта на те, що строк позовної давності слід рахувати з листопада 2009 року, тобто з часу невиконання відповідачем листа претензії банку про повне дострокове виконання всіх зобовязань за кредитним договором, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач отримавши лист претензію починаючи з грудня 2009 року і по 15 квітня 2015 року частково по декілька разів на рік вносив кошти на погашення заборгованості і тим самим переривав строк позовної давності (а.с.18).

У звязку з частковим задоволенням апеляційної скарги сплачений апелянтом судовий збір підлягає відшкодуванню в сумі 354 грн. 20 коп. за рахунок позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2017 року в частині стягнення пені скасувати, відмовивши в даних вимогах банку.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 750/7-011 від 30 січня 2008 року в сумі 89 664 грн. 14 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 41 840 грн. 71 коп., заборгованість по відсоткам в сумі 22 832 грн. 88 коп., інфляційних витрат за кредитом в сумі 19 716 грн. 24 коп., інфляційних витрат за відсотками в сумі 5 274 грн. 41 коп., яка виникла станом на 20 липня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» сплачений судовий збір в розмірі 1 344 грн. 67 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3 судовий збір за апеляційний розгляд в сумі 354 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -