Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №334/7861/15 Головуючий у 1 інстанції: Нікітенко Н.П.
Провадження № 22-ц/778/388/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

ОСОБА_2,

при секретарі Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ПАТ ««РОДОВІД БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначало, що 03.06.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №34/АК-00028.08.2 із змінами внесеними додатковою угодою до кредитного договору №34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 р., від 04.11.2008 р., додатковим договором №1 до кредитного договору №34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 р., від 26.02.2009р. Відповідно до змісту п.п. 1.1.1.2 Кредитного договору, Банк відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 33152,17 доларів США терміном по 03.06.2015 року включно. Кредитні кошти було надано на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. Процентна ставка за кредитним договором становить 7,7 % річних до 04.11.2008 р., а з 04.11.2008 р. - 9,7% річних. Відповідно до п. 1.5.1 щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,2500% від суми виданого кредиту. Факт видачі 03.06.2008 р. Позичальнику кредитних коштів у розмірі 33152,17 доларів США підтверджується випискою по особовому рахунку №706.840.00028 (п. 1.3 Кредитного договору)

за період з 03.06.2008 року по 20.08.2015 року та заявою на видачу готівки №2206_5 від 03.06.2008 р. Рух коштів по сплаті простроченого кредиту відображений у виписці по особовому рахунку №706.840.00028. ПАТ «РОДОВІД БАНК» виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 року, укладеного між АТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3, укладено між АТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3 договір застави транспортного засобу №34/АК-00028.08.2-3 від 03.06.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_5 03.06.2008 р. за р.№1943, та укладено між АТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_4 договір поруки від 03.06.2008 року. На підставі пункту 1.1 Договору поруки Поручитель зобовязується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором №34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 р., укладеного між Банком та Позичальником. Поручитель бере на себе зобовязання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і Позичальник (п. 1.3 Договору поруки). ОСОБА_3 належним чином не виконувала свої зобовязання внаслідок чого станом на 20.08.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 549,27 доларів США та 12195340,73 грн., яка складається з наступного: сума простроченої заборгованості за кредитом - 27 275,16 доларів США; сума простроченої заборгованості за процентами - 4274,11 доларів США; сума простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 23 603,97 грн.; сума нарахованої пені за прострочення кредиту - 10882 632,09 грн.; сума нарахованої пені за прострочені проценти - 1219197,42 грн.; сума нарахованих 3% річних за прострочення кредиту - 55 902,92 грн.; сума нарахованих 3% річних за прострочення процентів - 6 260,23 грн.; сума нарахованих 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 652,43 грн.; сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 7 091,67 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за Кредитним договором № 34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 р. в розмірі 31 549,27 доларів США та 12195340,73 грн., також стягнути 3654,00 грн. судового збору.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2016 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за Кредитним договором № 34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 р. в розмірі 31 549,27 доларів США, що складається з: 27 275,16 доларів СІІІА - простроченої заборгованості за кредитом; 4 274,11 доларів США - простроченої заборгованості за процентами та 12195 340,73 грн., що складається з: 23 603,97 грн. - простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; 10 882 632,09 грн. - пені за прострочення кредиту, 1 219 197,42 грн. - пені за прострочення процентів, 55 902,92 грн. - суми нарахованих 3% річних за прострочення кредиту, 6 260,23 грн. - суми 3% річних за прострочення процентів; 652,43 гривень - суми 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту; 7 091,67 грн. - інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Стягнути з ПАТ «РОДОВІД БАНК» на її користь сплачений судовий збір.

Банком надані заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу відхилити та залишити заочне рішення суду першої інстанції у цій справі без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів ОСОБА_6, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

03.06.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3І, укладено кредитний договір №34/АК-00028.08.2 із змінами внесеними додатковою угодою до кредитного договору №34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 р. від 04.11.2008 р., додатковим договором №1 до кредитного договору №34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 р. від 26.02.2009 р.

Відповідно до змісту п.п. 1.1, 1.2 Кредитного договору, Банк відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 33152,17 доларів США терміном по 03.06.2015 року включно. Кредитні кошти було надано на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів.

Згідно п. 1.5 Кредитного договору процентна ставка за кредитним договором становить 7,7 % річних до 04.11.2008 р., а з 04.11.2008 р. - 9,7% річних.

Відповідно до п. 1.5.1 щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,2500% від суми виданого кредиту.

Факт видачі 03.06.2008 р. Позичальнику кредитних коштів у розмірі 33152,17 доларів США підтверджується випискою по особовому рахунку №706.840.00028 (п. 1.3 Кредитного договору) за період з 03.06.2008 року по 20.08.2015 року та заявою на видачу готівки №2206-5 від 03.06.2008 р. Рух коштів по сплаті простроченого кредиту відображений у виписці по особовому рахунку №706.840.00028.

В свою чергу, Позичальник зобовязався відповідно до змісту пунктів 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Кредитного договору починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами в сумі 394,67 доларів США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку №3891.840. Датою сплати заборгованості за кредитом та процентами є день зарахування коштів на рахунки, вказані у пункті 1.3,1.6 цього договору. Повернути одержані кредити згідно з умовами цього договору не пізніше 03.06.2015 р. та уточнити суму нарахованих процентів за користування кредитами, які повинні бути сплачені в строк, вказаний у пункті 3.1.1 цього договору.

Відповідно до п. 3.1.4 Кредитного договору, Позичальник зобовязався щомісяця, до 10 числа включно), сплачувати Банку плату за обслуговування кредиту згідно п. 1.5.1 даного Договору шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку №3891.840. Датою внесення плати за обслуговування кредиту є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у пункті 1.6.1 цього договору (рахунок №706.980.00028).

За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, Позичальник зобовязався сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості (п. 3.6 Кредитного договору).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 року, укладеного між АТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3, укладено між АТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_3 договір застави транспортного засобу №34/АК-00028.08.2-3 від 03.06.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_5 03.06.2008 р. за р.№1943, та укладено між АТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_4 договір поруки від 03.06.2008 року.

На підставі пункту 1.1 Договору поруки Поручитель зобовязується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором №34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 р., укладеного між Банком та Позичальником. Поручитель бере на себе зобовязання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і Позичальник (п. 1.3 Договору поруки).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення з відповідачів простроченої заборгованості за кредитом та простроченої заборгованості за процентами з дотриманням вимог ст. ст. 212 -215 ЦПК України належно оцінив надані докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Судом вірно застосовані ст.ст. 526, 543, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, за якими зобовязання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобовязується їх повернути за сплатою процентів, є обовязковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобовязання, у тому числі солідарними боржниками за договором поруки в разі настання у сторін договорів відповідальності за порушення грошового зобовязання

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "Родовід Банк" про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_3 порушила умови кредитного договору, має невиконанні перед Банком зобовязання за кредитним договором, а ОСОБА_4, як поручитель несе солідарну відповідальність по погашенню кредиту, відсотків та штрафних санкцій, внаслідок чого у них виникла заборгованість по поверненню кредиту та відсотків за його користування.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

З кредитного договору вбачається, що Позичальник зобовязався відповідно до змісту пунктів 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Кредитного договору починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами в сумі 394,67 доларів США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку №3891.840. Датою сплати заборгованості за кредитом та процентами є день зарахування коштів на рахунки, вказані у пункті 1.3,1.6 цього договору. Повернути одержані кредити згідно з умовами цього договору не пізніше 03.06.2015 р. та уточнити суму нарахованих процентів за користування кредитами, які повинні бути сплачені в строк, вказаний у пункті 3.1.1 цього договору. Відповідно до п. 3.1.4 Кредитного договору, Позичальник зобовязався щомісяця, до 10 числа включно), сплачувати Банку плату за обслуговування кредиту згідно п. 1.5.1 даного Договору шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку №3891.840. Датою внесення плати за обслуговування кредиту є день зарахування коштів на рахунок, вказаний у пункті 1.6.1 цього договору (рахунок №706.980.00028). За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, Позичальник зобовязався сплачувати Банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6 процента від суми простроченої заборгованості (п. 3.6 Кредитного договору).

Таким чином поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги щодо невирішення судом першої інстанції заяви про пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні до суду знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звертався до суду 21.02.2016 року з заявою про застосування строків позовної давності в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом у сумі 27275,16 доларів США та простроченої заборгованості за процентами у сумі 4274,11 доларів США (том 1, а.с.132). ОСОБА_3 зверталася до суду 21.02.2016 року з заявами про застосування строків позовної давності до вимог в частині стягнення пені за прострочення кредиту у сумі 10882632,09 грн. та пені за простроченні проценти у сумі 1219197,42 грн., просила суд зменшити розмір неустойки за кредитним договором №34/АК-00028.08.2 зі змінами (том 1, а.с. 115,116).

Всупереч вимогам ст.214 ЦПК України вказані заяви не були досліджені у суді першої інстанції, а в рішенні суду не вирішене питання, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

З наданого позивачем доказу, яким є виписка по рахунку № 706.840.00028 з 03.06.2008р. по 20.08.2015р., вбачається, що останній платіж здійснений відповідачем на сплату прострочених процентів за договором №34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 - 13.03.2015р. (том 1, а.с. 27зв).

Позов пред'явлений 26.08.2015р. (том 1, а.с. а.с.70).

Відповідачі подали до суду першої інстанції заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

ОСОБА_1 позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до позовної заяви ПАТ "Родовід Банк" просило стягнути з відповідачів за Кредитним договором № 34/АК-00028.08.2 від 03.06.2008 р. заборгованість в розмірі 31 549,27 доларів США та 12195340,73 грн., яка складається з наступного: сума простроченої заборгованості за кредитом - 27 275,16 доларів США; сума простроченої заборгованості за процентами - 4274,11 доларів США; сума простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 23 603,97 грн.; сума нарахованої пені за прострочення кредиту - 10882 632,09 грн.; сума нарахованої пені за прострочені проценти - 1219197,42 грн.; сума нарахованих 3% річних за прострочення кредиту - 55 902,92 грн.; сума нарахованих 3% річних за прострочення процентів - 6 260,23 грн.; сума нарахованих 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 652,43 грн.; сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 7 091,67 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 р. у справі № 6-100цс14 - ч.3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої ст. 10 ЦК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

При цьому, визначення граничного розміру залишається на розсуд суду з урахуванням дотримання критеріїв, що визначені у ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Згідно з. п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", судам роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Виходячи з встановлених по справі обставин та того факту, що розмір неустойки, який просить стягнути позивач з відповідачів, значно перевищує розмір збитків, понесених банком внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредиту, їх не співмірність, ту обставину, що рішення суду повинно бути не тільки законним та обґрунтованим, а й справедливим, а також ненадання позивачем доказів завдання негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання відповідачем колегія суддів вважає за можливе зменшити суму пені за прострочення кредиту, пені за прострочені проценти, 3% річних за прострочення кредиту та за прострочення процентів, 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту до загальної суми 820 000 грн.

Конституційний суд України в рішенні від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п.1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів кредитних послуг.

Що стосується нарахування пені, то відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення, яке не у повному обсязі відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313,314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2016 року у цій справі змінити в частині стягнення неустойки та зменшити суму пені за прострочення кредиту, пені за прострочені проценти, 3% річних за прострочення кредиту та за прострочення процентів, 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту, інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту до загальної суми 820 000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: