ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2093/16-ц
провадження № 2/753/410/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р.Дарницький районний суд м.Києва в складі

головуючого судді Шклянки М.П.

при секретарі Галян Л.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ДП «Київтранспарксервіс-1» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , заподіяної внаслідок пошкодження майна,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом,про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження майна, , посилаючись на те, що їй на праві власності належить автомобіль «Фольксваген Бора» 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який берігається в гаражному боксі №340 на території Гаражного кооперативу ДП «Київтранспраксервіс -1», за адресою вул.Б.Гмирі, 7 в м.Києві. Вказаний автомобіль в період з липня 2014 року по квітень 2015 року позивачкою не експлуатувався та знаходився у вказаному вище боксі гаражного кооперативу. Коли ,15.04.2015 року позивачка прийшла до гаражного боксу, вона виявила, що належний їй автомобіль пошкоджено, а саме пошкоджено лакофарбове покриття, лобове скло і фари. По факту пошкодження автомобіля була проведена перевірка та висновком Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві встановлено, що відповідні пошкодження відбулись внаслідок залиття гаражного боксу. Відповідальним за залиття позивачка вважає саме відповідача, оскільки вважає, що потрапляння води до гаражного боксу відбулось із даху гаражного кооперативу внслідок значної кількості опадів, які були в період, коли автомобіль не експлуатувався, оскільки дах кооперативу знаходився в аварійному стані. Згідно звіту про оцінку автомобіля, вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_1 становив 21866,66 грн. Згідно ремонтної калькуляції вартість ремонту належного позивачці автомобіля становила 39311,56 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодовувати позивачці завадну їй шкоду, позивачка звернулась з вказаним позово до суду. В процесі судового рогляду позивачка вимоги позову уточнила та просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 39311,56 грн, що на день нанесення збитку складало 1653 Євро у сумі відповідній єквіваленту Євро до гривні на момент розгляду справи, а саме 47986 грн., витрати пов'язані з виготовленням звіту в розмірі 850 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн, понесені судові витрати в розмірі 11560 грн за проведення експертизи та суові витрати за надання адвокатських послуг в розмірі 5000 грн.

Позивачка та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що автомобіль позивачки знаходився в гаражному боксі протягом тривалого часу до моменту виявлення на ньому пошкоджень, а оцінка наявних на ньому ушкоджень зробена ще пізніше, в зв'язку з чим існують сумніви у об'єктивності оцінки автомобіля оцінювачем. Крім того, посилався на те, що позивачка з жодними скаргами відносно протікання стелі в її гаражному боксі не зверталась. ЇЇ гаражний бокс знаходиться на третьому поверсі гаражного кооперативу та над нею знаходяться ще два поверхи з гаражними боксами, що зменшує ризик затікання води з даху саме до боксу позивачки. Крім того, посилався на те, що позивачкою з відповідачем не укладено договір про компенсацію витрат на утримання гаражного боксу, в зв'язку з чим взаємовідносини позивачки з відповідачем не врегульовані. Происв відмовити в позові, так як він є необгрунтованим, осбтавини викладені в ньому не доведені жодним з доказів, а тому є безпілставним.

Вислухавши думку представника позивача, позивача, представника відповідача, допитавши свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_2 на паві власності належить автомобіль ОСОБА_3 д.н.з. НОМЕР_2. Для парковки та стоянки вказаного автомобіля, позивачка з 2013 року використовує гаржний бокс №340 в гаражному кооперативі ДП «Київтранспарксервіс», що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивачки.

В той же час, в судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем жодних договірних відносин, які б регулювали взаємні права та обов'язки щодо зберігання вказаного автомобіля у гаржному боксі, користування гаражним боксом, його утримання, як це передбачено типовим договором про компенсацію витрат на утримання гаражного боксу (а.с.170), не існує.

З пояснень позивачки вбачається, що належним їй втомобілем позивачка через тривалу хворобу не користувалась і він в період з липня місяця 2014 року по квітень 2015 року знаходився в гаражному боксі №340 гаражного кооперативу відповідача.

15.04.2015 року син позивачки прийшов до гаражного боксу та виявив пощкодження лако-фарбового покриття копоту, бамперу, обох крил, дверей, даху та лобового скла автомобіля. Вказані обставини також підтверджуються висновком про результати звернення громадян Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві від 27.05.2015 року (а.с.5).

Відповідно до Звіту №881 про оцінку автомобіля ОСОБА_3 , д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.6-24), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля станом на липень 2015 року становить 21866 грн. Згідно ремонтонї калькуляції вартість ремонту автомобіля становить 39311,56 грн.

Внаслідок виявленого пошкодження належного позивачці майна, вона неодноразово зверталась до адміністрації ДП «Київпастранспарксервіс-1» з вимогою відшкодувати завданий їй збиток (а.с.25,27,28), на що отримала відмову (а.с.26).

В той же час, судом встановлено, що позивачка не зверталась до керівництва гаражного кооперативу щодо сколадання акту про залиття та пошкодження належної їй власності.

Так, акт про залиття - це відповідний документ, який підтверджує подію, що трапилась. Цей документ складається комісією та затверджується балансоутримувачем, власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд або іншою особою, що обслуговує відповідний будинок.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 визначено, що у разі залиття квартир складається відповідний акт за формою, встановленою Додатком 4 до цих Правил.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин).

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Тобто факт залиття, характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов'язкової участі винної особи.

В даному випадку, судд вважає за можливе застосувати аналогію закону, щодо складання акту на залиття нежитлового приміщення за Правилами утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76.

Доказів щодо складання такого акту або щодо спонукання відповідача до складання Акту про залиття позивачка в судовому засіданні не надала.

З висновку №8631 судової будівельно-технічної експертизи від 21.06.2016 року, на вирішення якої стаивлись питання зокрема щодо стану даху, покрівлі над гаржним боксом №340 в гаражному кооперативі «Київтранспарксервіс», щодо причини залиття гаражного боксу №340, вбачається, що на момент огляду приміщення гаражного кооперативу, покриття комплексу, зокрема над гаражним боксом №340 замінене влітку 2014 року (а.с.100). Факт ремонту покрівілі підтвердив також в судовому засіданні представник відповідача відповідними документами (а.с.187-192), з яких вбачається, що ремонт покрівеель та даху гаражного кооперативу проводився також і в серпні 2013 року.

Висновком №8631 судової будівельно-технічної експертизи від 21.06.2016 року також встановлено, що причиною залиття гаражного боксу №340 є потрапляння води крізь стики між панелями перекриття з вищерозташованого боксу (а.с.101). Експертом також встановлено, що оскільки гаражний бокс №340 знаходться на 2-му поверсі будівлі, а не безпосередньо під дахом, а потрапити до гаражних боксів, які знаходяться над боксом №340 не видалось можливим, встановити чи дійсно затікання води було саме з даху приміщення не можливо. . У разі наявності слідів замокання в гаражних боксах розташованих над досліджуваним, можна буде зробити висновок, про наскрізне протікання води з даху (а.с.98-100).

В той же час позивачем та її представником не було належними та допустимии доказами доведено в судовому засіданні, що гаражні бокси, які були розташовані над належним позивачці гаражним боксом також були піддані затопленню. Надані стороною позивача фотокзнімки (а.с.148-151) на підтвердження їх доводів щодо потрапляння води в гаражні бокси саме з даху будинку не містять беззаперечних доказів на підтвердження їх позовних вимог. Натомість в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який працював в ДП «Київтранспарксервіс» охоронником в період з березня 2014 року до кінця 2015 року повідомив, що в цей період жодних скарг на залиття тих чи інщих гаражних боксів, в тому числі і тих, що занходяться над гаражним боксом №340 не було.

Таким чином, судом в судовому засіданні достоврно встановлено що відбувся факт залиття гаражного боксу №340. Проте, як вказано в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні позивач та її представник не надали суду належних та обгрунтованих доказів того, що залиття належного позивачці гаражного боксу №340 відбулось саме в зв'язку з потраплянням води між стиками перекриттів, саме з даху приміщення гаражного кооперативу внаслідок тих чи інших неправомірних дій відповідача, а отже і не довели причинного зв'язку між фактом залиття, діями відповідача та завданою шкодою, не надали дказів вини відповідача у завданні шкоди позивачці.

Не може розцінюватись також належним доказом вини відповідача у завданні шкоди позивачці внаслідок залиття і відповідь на адвакатський запит представника позивача власника гаражного боксу №520 (а.с.153), що знаходится над гаражним боксом №340, щодо наявності слідів підтікань та калюж біля його боксу та в корилорі кооперативу, оскільки дана відповідь грунтується на припущеннях особи, що її надала.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач зазнала збитків не внаслідок протиправних дій зі сторони відповідача, у зв'язку з чим позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття задоволенню не підлягають.

Позивач також просить стягнути моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., на що слід зазначити наступне.

Ст. 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

У зв'язку з тим, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття, не вбачається підстав і для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач не надав суду доказів, які підтверджують факт заподіяння відповідачем моральних страждань або втрат немайнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 10,11,27,60,84,88,212-215, 226 ЦПК України, ст..ст. 23,525,530,651, 1166, 1167 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до ДП «Київтранспарксервіс-1» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , заподіяної внаслідок пошкодження майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: