ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/915/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"22" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючої-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ЯБЛОНСЬКОЇ І.К.

сторін:

позивачки ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

третьої особи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням , суд

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, свої вимоги мотивувавши тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03. 2006 року, вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1

З 29.06. 1991 року відповідачка ОСОБА_6 перебувала з її сином - третьою особою ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі. який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.03. 2015 року було розірвано. У липні 2003 року відповідачка ОСОБА_6, як дружина ОСОБА_5 разом зі своїм сином від першого шлюбу, відповідачем ОСОБА_10 були зареєстровані у житловому будинку АДРЕСА_1

На даний час відповідно до будинкової книги у спірному будинку зареєстровані: вона, відповідачі та треті особи, про те відповідачі не проживають у будинку понад один рік, залишили будинок і виїхали до Росії.

Ніяких перешкод щодо користування вказаним житловим приміщенням по відношенню до відповідачів вона не чинила.

Всі комунальні послуги за постачання електроенергії, плату за користування телефоном, газом, сплачує вона особисто без участі відповідачів. Будь якої фінансової допомоги з цього приводу відповідачі їй не надають і цими питаннями зовсім не цікавляться.

У зв"язку з цим вона просить визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: 02088 АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, уродженець м. Томськ, Росія, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: 02088 АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з"явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином., про що свідчать поштові повідомлення які повернулися на адресу суду, без вручення.

Згідно відомостей Відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві , ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження з 31 липня 2003 року, зареєстровані в місті Києві, Дарницький район, за адресою: 02088 АДРЕСА_1( а.с. 14-15 )

Зі змісту ст. 74 ЦПК України, слідує, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

У відповідності до п. 99 « Правил надання послуг поштового зв'язку » , затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою « Судова повістка », рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом ( свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо ), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Суд враховуючи згоду позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України.

Третя особа: ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах, додатково пояснивши суду, що його дружина ОСОБА_6 після розірвання шлюбу виїхала на постійне місце проживання до Росії у м. Томськ доглядати за хворою матір"ю разом зі своїм сином ОСОБА_7 , який там одружився і має малолітнього сина.

Треті особи: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, належним чином повідомлені, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України, в судове засідання не прибули, про причини неявки суду не повідомили, про те, суд з врахуванням думки позивачки, третьої особи прийняв рішення про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача, третю особу ОСОБА_5, та допитавши їх в якості свідків,які підтвердили факт не проживання відповідачів у спірному житловому будинку понад один рік, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03. 2006 року, позивачка ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 ( а.с. 3-4) .

На даний час в будинку зареєстровані : позивач, відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с.5-7)

Ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Диспозиція ст. З Сімейного Кодексу України визначає , що сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки .

Відповідачі не є членами родини позивачки, вони не пов'язані спільним побутом, у них немає взаємних прав га обов'язків.

Стаття 317 Цивільного Кодексу України визначає що власникові належать права володіння . користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 391 Цивільного Кодексу України визначає .що власник майна має право вимагати усунення перешкод v здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без повалених причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 3 - 11, 15, 57, 174, 213 -215, 224 - 226 ЦПК України, суд В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням , задовольнити .

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: 02088 АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, уродженець м. Томськ, Росія, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: 02088 АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 27 березня 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК