Справа № 308/7377/16-ц
У Х В А Л А

22 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., КУШТАНА Б.П.

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

за участю сторін розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У провадженні Апеляційного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ПАТ «Державний ощадний банк України» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.11.2016.

Під час ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 на своїй заяві від 27.01.2017 зробив 10.02.2017 запис такого змісту: «Із матеріалами справи ознайомився а.с. 44-63 є доказами, що суддя Р. Кондор не має права розглядати дану справу».

10.02.2017 до апеляційного суду надійшла датована цим днем заява ОСОБА_1 про недовіру та відвід головуючому судді Р. Кондору. Заява мотивується тим, що суддя Конгдор Р.Ю. зобовязаний був заявити самовідвід у цій справі у звязку з тим, що він був головуючим у справі у 2014 році, коли розглядалася апеляційна скарга позивача по матеріалах, повязаних із даною апеляційною скаргою ПАТ «Державний ощадний банк України». Оскільки суддя не заявив самовідвід, позивач заявляє про недовіру та відвід судді Кондору Р.Ю., оскільки у 2014 році він допустив помилкове зясування обставин справи і виніс незаконне рішення. У звязку з порушенням вимог закону позивач звертався до ВККС України та до Вищої ради юстиції. Позивач не довіряє судді та констатує незаконне і упереджене його ставлення до розгляду та вирішення його справ.

Свою позицію щодо відводу судді позивач обґрунтовує також посиланням на положення Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року та практику Європейського суду з прав людини щодо права на справедливий суд, неупередженості та безсторонності суду.

Заслухавши суддю, думку позивача ОСОБА_1, який заяву про відвід підтримав, представника відповідача ОСОБА_2, яка заяву про відвід вважає необґрунтованою, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до такого.

За приписами ст. 20 ч. 1 п. 4, ст.ст. 23, 24 ЦПК України, відвід може бути заявлений судді (колегії суддів), якщо є обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді; відвід має бути вмотивованим і обґрунтованим.

Цим вимогам закону заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Кондору Р.Ю. не відповідає.

На аркушах справи 44-63 знаходиться копія рішення Апеляційного суду Закарпатської області в складі головуючого судді Кондора Р.Ю., суддів Кожух О.А., Чужі Ю.Г. у справі за позовом ОСОБА_1 до ЗРУ ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТОВ «Житловий комплекс Ужгородського національного університету», ОСОБА_3 та ПАТ «Державний ощадний банк України», про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, за апеляційними скаргами ЗРУ ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» і ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23.07.2014.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2015 указане рішення апеляційного суду залишено без змін (а.с. 64-67).

Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що суддя Кондор Р.Ю. у 2014 році допустив помилкове зясування обставин справи і виніс незаконне рішення безпідставні. Реалізація особою права на звернення з метою притягнення судді-доповідача до дисциплінарної відповідальності у звязку з розглядом справи, рішення в якій судом касаційної інстанції залишене без змін, сама по собі не є підставою ані для самовідводу судді, ані для його відводу. Так само не є за наведених обставин підставою для самовідводу судді або його відводу розгляд іншої справи, з інших підстав, щодо іншого предмету, хоча б у ній і брали участь ті самі особи в тому чи іншому процесуальному статусі, що і в справі, яка наразі розглядається. Констатація позивача про начебто незаконне і упереджене ставлення судді-доповідача до розгляду та вирішення його справ не ґрунтується на доказах та є припущенням, яке не може слугувати підставою для зміни за заявою сторони складу суду.

Відтак, передбачених законом підстав для самовідводу судді чи для його відводу немає, заява про відвід необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 20 ч. 1 п. 4, ст.ст. 23, 24 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Кондора Р.Ю. відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді