_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5467/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2017 року

Київський районний суд м. Одеси

Ускладі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «УкрСиббанк» у 2013 році звернувся до суду з вимогами постановити рішення, яким звернути стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 152197,7 дол. США на предмет іпотеки на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, посилаючись на порушення відповідачем умов договору кредиту. До провадження судді Калашнікової О.І. справа надійшла 27.10.2015 року.

21.04.2016 року ПАТ «УкрСиббанк» надав заяву про уточнення позову і просив звернути стягнення заборгованості в сумі 152197,7 дол. США за кредитним договором №0 від 15.05.2007 року на предмет іпотеки приміщення офісу-магазину, загальною площею 55,2 кв.м. за адресою м. Одеса вул. Ак. Філатова,16, що належить на праві власності позичальнику ОСОБА_1

До судового засідання представник позивача не зявився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує.

Представник відповідача позов не визнав з підстав його недоведеності.

Суд вислухав представника відповідача, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

15.05.2007 року АКІБ «Укрсиббанк» (нині ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 уклали договір споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого Банк надав, а позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 100 000 доларів США на споживчі цілі. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 зобовязався у термін до 15.05.2028 року повернути суму кредиту та сплачувати щомісяця відсотки у розмірі 12,5% річних за користування кредитом. В якості забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за договором кредиту між банком і ОСОБА_1 15.05.2007 року було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 надав Банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 55,2 кв.м. в тому числі житловою 34,2 кв.м. що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2007 року. 11.10.2007 року сторони уклали додатковий договір до договору іпотеки і п.1.1. договору іпотеки виклали в новій редакції: в іпотеку банку передано нерухоме майно- нежитлові приміщення офісу-магазину, загальною площею 55,2 кв.м., що знаходяться за адресою м. Одеса вул. Ак. Філатова,16, та належать ОСОБА_1 на праві власності.

Банк у позові доводить, що ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконує не повертає кредитні кошти і не сплачує відсотки за користування кредитом, внаслідок чого станом на 12.09.2013 року за договором утворилась заборгованість на суму 152197,7 дол. США, де 92853,51 дол. США борг за тілом кредиту, 50237,68 дол. США заборгованість за відсотками. Керуючись п.4.1 договору кредиту банк нарахував пеню за порушення строків повернення кредиту в сумі 2981,91 дол. США і за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 6124,6 дол. США. Досудову вимогу Банку відповідач залишив без уваги. Посилаючись на положення ЗУ «Про іпотеку» та умови іпотечного договору Банк вимагає ухвалити судове рішення про звернення стягнення боргу за договором кредиту на іпотечне майно у вигляді нежитлового приміщення офісу-магазину по вул. Ак. Філатова,16 в м. Одесі, що належить на праві власності ОСОБА_1

Відповідачева сторона, не визнаючи позовні вимоги, стверджує, що позов не є доведеним. Так, банк не надав належних доказів про виконання зобовязань за договором кредиту про видачу ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 100000 дол. США.

Дослідивши надані сторонами письмові докази суд дійшов висновку, що позов ПАТ «УкрСиббанк» не підлягає задоволенню з наступних правових підстав:

За договором кредиту одна сторона - банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит у встановлений строк та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір є договором консенсуальним, платним, двосторонньо зобов'язальним. Вимоги до форми і порядку укладення кредитного договору передбачено у ст. 1055 ЦК України, ст. 6 Закону України від 12 липня 2001 р. "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Суд встановив, що 15.05.2007 року АКІБ «Укрсиббанк» (нині ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 уклали договір споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого Банк надав, а позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 100 000 доларів США на споживчі цілі.

Відповідно до вимог ст.ст.10,60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Верховний Суд України в постанові по справі №6-1026св10 наголосив, що саме сторона повинна доводити існування тих чи інших обставин належними та допустимим доказами, оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності.

Пункт 1.5 Договору кредиту визначає, що кредит надається шляхом зарахування коштів на поточний рахунок №50501. Суд не отримав від позивача належних доказів про відкриття поточного рахунку на імя ОСОБА_1 у відповідності до п. 1.9 Інструкції НБУ №492 «Про порядок відкриття, використання та закриття рахунків в національній та іноземній валюті» не надано. Договір №544 банківського рахунку, укладений 25.09.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 (а.с.128-131 т.2) не є належним доказом на виконання банком зобовязань за договором кредиту №0 від 15.05.2007 року. Позивач не довів належними доказами виконання своїх зобовязань за кредитним договором з видачі кредиту в сумі 100 000 дол. США. Виписка про рух коштів з 22.10.2007 року по 03.06.2016 року (а.с.99-125) є доказом на виконання сторонами умов кредитного договору №00. Заява на видачу готівки №40 від 22.10.2007 року (а.с.127) свідчить про видачу банком ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 11300 дол. США.

ЗУ «Про іпотеку» і договором іпотеки (п.4.3, п.4.4) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобовязань за Кредитним договором Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю повідомлення, оформлене згідно до ст..35 ЗУ «Про іпотеку». У разі невиконання Іпотекодавцем вимог, зазначених у вищевказаному повідомленні, Іпотекодержатель здійснює звернення стягнення на іпотечне майно. Докази направлення банком відповідачу такого повідомлення ( досудової вимоги) до суду не надані (навіть на виконання ухвали суду про витребування доказів). Пунктом11.2 Договору кредиту визначено, що усі повідомлення надсилаються цінним листом з повідомленням про вручення.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.