Справа № 404/6638/15-ц
Номер провадження 2/404/91/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк до ОСОБА_2, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання припиненою поруки , -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк звернулось в суд із позовом до ОСОБА_2, зазначивши третьою особою , яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, яким просили стягнути із відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі - 353 886, 55 грн., з яких: тіло кредиту- 340 779,44 грн., відсотки за користування- 13 107,11 грн., та понесені ними судові витрати.

Позовні вимоги мотивували тим, що 17.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 28.3/14/07-С, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30 000,00 дол. США з розрахунку 13,60 % річних за користування кредитом на строк з 17.09.2007 року по 16.09.2022 року. 20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанку» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1134 від 20 травня 2013 року приватним нотаріусом ОСОБА_1Г.). Отже, вказує на те, що відповідно до зазначеного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши позичальнику кредит, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором, в свою чергу, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 28.07.2015 року за третьою особою наявна заборгованість у сумі: 353 886,55 грн., з яких: тіло кредиту - 340 779,44 грн.; відсотки за користування - 13 107,11 грн. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно , до укладеного Договору поруки № 28.3/14/П01/07-С від 17.09.2007 року Відкритим акціонерним Товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 (поручитель) , згідно з яким останній поручається перед Кредитором за виконання боржником зобов'язань за договором від 17.09.2007 року. При цьому, відповідальність поручителя настає у випадку неналежного виконання боржником зобов'язань за Договором.

В судовому засіданні представник банку заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити повністю, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, подав зустрічний до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк, зазначивши третьою особою , яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, та згідно якого просив визнати припиненою поруки за договором поруки №28.3/14/П01/07-С від 17.09.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством Кредитпромбанк, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство Дельта Банк та ним, ОСОБА_2.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.07.2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк про визнання припиненою поруки об»єднано в одне провадження із первісним позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк до ОСОБА_2, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором( т.1 , а.с. 243).

На обгрунтування вимог зустрічного позову відповідач вказує на те, що при ознайомленні з матеріалами даної справи ним було виявлено розрахунок заборгованості за договором кредиту № 28.3/14/07-С від 17.09.2007 року, згідно з яким чітко вбачається, що прострочена заборгованість по сплаті кредиту у ОСОБА_3 виникла станом на 31.07.2013 року і складала 25,6 доларів США. У подальшому заборгованість виникала у період між 31.10.2013 року- 30.11.2013 року у розмірі 158,63 доларів США та 166,67 доларів США відповідно. Крім того, починаючи з 31.10.2014 року по 28.07.2015 року у ОСОБА_3 виникла прострочена заборгованість перед ПАТ "Дельта Банк" у розмірі 1880.85 доларів США. Вважає, що ПАТ "ОСОБА_1 банк" звернувшись: 26.08.2015 року з досудовою вимогою до нього , як поручителя ОСОБА_3 про сплату простроченої заборгованості та до суду 28.08.2015 року з позовом , діяв поза межами 6-ти місячного строку встановленого ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, початком якого є момент виникнення простроченої заборгованості. Крім того, при ознайомленні з матеріалами справи ним було також виявлено, що ОСОБА_3 та ПАТ "ОСОБА_1 банк" без його відома, як поручителя ОСОБА_3 Р В. 14.10.2009 року уклали додаткову угоду № 1 до договору кредиту №28.3/14/07-С від 17.09.2007 року, якою було змінено зобов'язання ОСОБА_3 перед ПАТ "ОСОБА_1 в частині порядку погашення заборгованості, простроченої заборгованості за договором кредиту надано Банку право в односторонньому порядку змінити черговість погашення зобов'язань за кредитним договором та усіма додатковими угодами до нього. Тобто вважає, що з огляду на положення ч. 1 ст. 559 ЦК України порука за договором поруки №28.3/14/П01/07-С від 17.09.2007 року є припиненою, оскільки відбулася зміна зобов'язання без згоди поручителя, і внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності ( т.1, а.с.225-226).

Представник банку в судовому засіданні зустрічний позов не визнала, у його задоволенні просила відмовити.

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, повідомлялась.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача та його представників, як по первісному позову , так і по зустрічному, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного позову та зустрічного, з наступного.

Судом з»ясовано, що 17.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та 3-ю особою ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № 28.3/14/07-С, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30 000,00 дол. США з розрахунку 13,60 % річних за користуванням кредитом на строк з 17.09.2007 року по 16.09.2022 року.

20 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанку» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1134 від 20 травня 2013 року приватним нотаріусом ОСОБА_1Г.).

Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків Нового Кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.

Згідно п.п.6.1, 6.2 Договору кредиту розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня його надання позичальнику. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця та в день повного погашення кредиту позичальником за цим договором, але не пізніше строку, вказаного у пункті 1.1 цього договору. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом у строк, встановлений у пункті 1.1. цього договору , останнє нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступного робочого дня за датою , вказаною у пункті 1.1. цього договору , в подальшому проценти за користування кредитом не нараховуються.

Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконував, надавши 3-їй особі кредит, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором.

14.10.2009 року між Відкритим акціонерним Товариством «Кредитпромбанк» та позичальником ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 28.3/14/07-С від 17.09.2007 року .

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з цим, виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, та згідно до укладеного 17.09.2007 року Договору поруки № 28.3/14/П01/07-С між Відкритим акціонерним Товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 (поручитель) , останній зобов»язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов»язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 28.3/14/07-С від 17.09.2007 року.

При цьому, відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена Кредитним договором. Поручитель бере на себе зобов»язання відповідати перед банком у тому ж обсязі і на тих же умовах, та в ті ж строки, що і позичальник. Поручитель відповідає перед банком за зобов»язаннями ,що випливають з цього договору , майном та грошовими коштами, на які можуть бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України ( п.п. 1,3, 2.2., 3.2 Договору поруки № 28.3/14/П01/07-С ).

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, станом на 28.07.2015 року за ОСОБА_3 наявна заборгованість у сумі: 353 886,55 грн., з яких: тіло кредиту - 340 779,44 грн.; відсотки за користування - 13 107,11 грн.

Згідно п.4.6 Кредитного договору №28.3/14/07-С від 17.09.2007 року, банк має право, у разі недотримання позичальником умов цього договору , а також у разі погіршення фінансового стану позичальника, вимагати дострокового повернення кредиту , сплати нарахованих процентів за користування ним, відшкодування збитків , заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет застави (іпотеки) , що виступає забезпеченням виконання цього договору. За наявності обставин, визначених п.4.6 цього договору , банк рекомендованим листом надсилає на адресу позичальника , зазначену в розділі 8 цього договору, письмове повідомлення-вимогу , де зазначає термін для дострокового повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування ним. У разі невиконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту та нарахованих процентів , що міститься в письмовому повідомленні вимозі банку, в термін, визначений таким повідомленням вимогою, остаточний термін повернення кредиту, визначений п.1.1 цього договору , змінюється. Таким терміном буде вважатись термін, визначений банком у письмовому повідомленні-вимозі , при настанні якого позичальник має виконати вимогу банку щодо дострокового повернення кредиту та сплати процентів.При цьому, сторони досягли згоди, що така зміна остаточного терміну повернення кредиту , визначеного п.1.1 цього договору, яка є наслідком настання обставин, визначених п.4.6 цього договору, настає без укладання між сторонами будь-яких додаткових угод до цього договору.

У суду відсутні відомості щодо направлення на адресу позичальника ОСОБА_3 письмового повідомлення вимоги , де зазначено банком термін для дострокового повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування ним.

Разом з цим, згідно п.2.1 Договору поруки №28.3/14/П01/07С, у випадку невиконання позичальником своїх зобов»язань за платежами , що передбачені кредитним договором, поручитель на підставі письмового повідомлення позичальника або банку, не пізніше наступного робочого дня після одержання такого письмового повідомлення, погашає за рахунок власних коштів на рахунок банку в повному обсязі заборгованість за позичальника за кредитним договором.

26.08.2015 року за вих..31.4-08/9377/15 банк направив поручителю ОСОБА_2 досудову вимогу( т.1, а.с. 19) , згідно якої вимагав дострокового виконання зобов»язань за кредитним договором в повному обсязі протягом встановленого строку з дати отримання відповідної вимоги , а саме повернення несплаченої суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісії за обслуговування кредитної заборгованості , а також штрафних санкцій, передачених договором.

Така вимога відповідачем задоволена не була , він її не отримував.

При цьому, ПАТ»ОСОБА_1 банк « 31.08.2015 року ( відправка поштою) звернувся в суд із позовом до поручителя про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором , яка станом на 28.07.2015 року становить 16 374,71 дол. США. Тобто , зазначене суперечить положенням п.4.6. договору кредиту , п.2.1 договору поруки , що в свою чергу свідчить про те, що встановлена договором умова дострокового повернення кредиту не настала , тобто у відповідача не виникло зобов»язання дострокового виконання кредитного договору.

Таким чином, банк передчасно звернувся до суду з позовом про дострокове

стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, а відтак у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк до ОСОБА_2, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Щодо вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідач просить визнати припиненою поруку за договором поруки №28.3/14/П01/07-С від 17.09.2007 року посилаючись на норми ч.ч.1, 4 ст. 559 ЦК України. Вказує на те, що уклавши 14.10.2009 року Додаткову угоду до Кредитного договору № 28.3/14/07-С від 17.09.2007 року між Відкритим акціонерним Товариством «Кредитпромбанк» та позичальником ОСОБА_3 , без його відома , як поручителя, було змінено зобов»язання перед банком , внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Проте, суд вважає помилковими такі твердження відповідача , так як Додатковою угодою не було збільшено обсяг відповідальності ні позичальника , ні поручителя , а було вирішено питання , що стосувались надходження до банку коштів для погашення заборгованості за кредитним договором та направлення цих коштів в односторонньому порядку у відповідній черговості , яка змінилася .

При цьому, збільшення відповідальності може відбуватися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов»язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту , процентної ставки за користування кредитом, пені, тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя,зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів.

Також, суд вважає помилковими твердження відповідача і щодо застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України для визнання поруки припиненою.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року, із змінами та доповненнями, роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому, в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому , сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Основне зобов»язання закінчується 19.08.2022 року, позов пред»явлено 04.09.2015 року, тобто під час дії як основного зобов»язання, так і під час дії договору поруки.

26.08.2015 року позивач направив відповідачу досудову вимогу про дострокове повернення кредиту, а 04.09.2015 року (31.08.2015 року-відправка поштою) подав даний позову до суду. Таким чином, позивач у місячний термін з дня пред»явлення вимоги про дострокове погашення кредиту звернувся з вимогою до поручителя, що спростовує доводи останнього про пропуск строку звернення до поручителя. Посилання відповідача на початок перебігу шестимісячного строку з дня останньої проплати по основному зобов»язанню яка відбувалася з 31.07.2013 року не ґрунтується на вимогах матеріального закону. Пропуск боржником чергового платежу по кредиту надає кредитору право, але не обов»язок пред»являти вимогу і не впливає на перебіг шестимісячного строку на пред»явлення вимоги до поручителя. Спору про розмір заборгованості між сторонами немає. Відтак, і у задоволенні вимог по зустрічному позову суд відмовляє в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТДельта банк заборгованості за кредитним договором у розмірі - 353 886, 55 грн., з яких: тіло кредиту- 340 779,44 грн., відсотки за користування- 13 107,11 грн., судових витрат та вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк про визнання припиненою поруки за договором поруки №28.3/14/П01/07-С від 17.09.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством Кредитпромбанк, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство Дельта Банк і ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда