РІШЕННЯ

іменем України

03 квітня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

30.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, а 07.02.2017 року з уточненим позовом, в якому просила: встановити юридичний факт, а саме той факт, що померлий 03.03.2016 року в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області ОСОБА_3 був її батьком; визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті 03.03.2016 року в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області ОСОБА_3 у вигляді житлового будинку за адресою: 63432, Харківська область, Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Польова, б. 2 (літ. А-1, загальною площею 93,5 м2, житлова площа 57,1 м2) з надвірними будівлями.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 вказала, що 03.03.2016 року в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області помер її батько ОСОБА_3

Факт родинних відносин між нею та померлим ОСОБА_3, як доньки та батька, підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу з ОСОБА_4

Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 01.10.2005 року було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4

З викладеного можна зробити висновок про невідповідність її дошлюбного прізвища "Авєріна" прізвищу батька "Аверін", а тому нею висувається вимога щодо встановлення факту родинних відносин.

У даному випадку має місце очевидна помилка при написанні прізвища, оскільки з свідоцтва про народження вбачається, що прізвищем є рос. "Аверина". Такі ж дані зазначені і у свідоцтві про шлюб батьків. Більш того, відповідачем визнається ця обставина, оскільки саме на її імя (як доньки) були видані документи для оформлення спадщини у судовому порядку.

Останнім місцем реєстрації та проживання батька була наступна адреса: 63432, Харківська область, Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Польова, буд. 2, а тому місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є сел. Зідьки Зміївського району Харківської області.

За життя батькові на праві особистої приватної власності належав житловий будинок за адресою: 63432, Харківська область, Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Польова, буд. 2 (літ. А-1, загально площею 93,5 м2, житлова площа 57,1 м2) з надвірними будівлями, що підтверджується:

- довідкою від 02.11.2016 року №02-23/977, якою підтверджено, що згідно даних Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області житловий будинок за адресою: 63432, Харківська область, Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Польова, буд. 2 значиться зареєстрованим за ОСОБА_3;

- даними технічного паспорту на житловий будинок за наступною адресою: 63432, Харківська область, Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Польова, буд. 2, з якого вбачається, що будинок було збудовано у 1978 році (дані на будинок наявні в інвентаризаційній справі №30 КП "Зміївське БТІ");

- довідкою КП "Зміївське БТІ" №2806 від 24.10.2016 року, якою підтверджено, що згідно архівних матеріалів БТІ, житловий будинок №2 по вул. Польовій в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області належав в цілому ОСОБА_3 на підставі дубліката договору купівлі-продажу, посвідченого виконкомом Зідьківської селищної ради 16.06.1972р. р-р№140, дублікат виданий 09.02.1998 року р-р №15, зареєстрованого в КП "Зміївському БТІ" 11.02.1998 року в кн.1-7, але цей будинок станом на 1978 -й рік знесений. Дозвіл на перебудову старого будинку на новий було надано рішенням виконкому Зідьківської селищної ради від 15.11.1973 року №1. В 1978 році збудований новий шлакоблочний обкладений цеглою житловий будинок загальною площею 93,5 кв.м, житловою - 57,1 кв.м., а також збудовані надвірні будівлі: літня кухня літ. Б-1978р., сарай літ. В-1978р., убиральня літ. Г- 1986р. сарай літ. Д-1978р., літній душ літ. Ж-1986р., огорожа №1,2- 1986р., колонка №3-1978р.

Заповіту батько не залишав, а тому має місце спадкування за законом.

На момент смерті батька у вказаному вище будинку була зареєстрована та постійно проживала вона - ОСОБА_1 (донька), а також ОСОБА_2 (дружина).

Крім того, вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а дружина померлого ОСОБА_2 від спадщини відмовилася на її користь.

З урахуванням прийняття спадщини, вона належить їй фактично.

Однак, після звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна померлого батька, було повідомлено про те, що необхідно надати правовстановлюючий документ на будинок (свідоцтво про право власності). Надати такого документу немає можливості, оскільки батько за життя не отримав свідоцтва, а станом на момент побудови будинку (1978 рік) необхідності такої не було і будинки реєструвалися у сільській раді, було рекомендовано звернутися до суду з позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, від позову не відмовилася, подала заяву про проведення судового засідання за її відсутністю, наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідністю з ч. 2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Спірними є правовідносини, що виникли під час спадкування після ОСОБА_3, який помер 03.03.2016 року (свідоцтво про смерть І-ВЛ №527449, видане виконавчим комітетом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області 04.03.2016 року. (а. с. 10).

Позивачка ОСОБА_1 надала копію свідоцтва про народження, виданого Зідьківською селищною радою російською мовою 17.06.1978 року (ІІ-ВЛ №346380), де її прізвище зазначено "Аверина", батьком записаний "Аверин Василий Захарович". (а. с. 11).

Водночас, у свідоцтві про укладення шлюбу 01.10.2005 року з ОСОБА_4, її дошлюбне прізвище, яке вона змінила на "Бабак", записано українською як "Авєріна". (а. с. 12).

Як вбачається з довідки Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області від 16.11.2016 року, за адресою: сел. Зідьки Зміївського району Харківської області, вул. Польова, буд. 2, зареєстровані - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а. с. 13).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Проаналізувавши відомості, що зазначені у вказаних документах, належить дійти висновку, що позивачкою ОСОБА_1 надано письмові докази, якими підтверджується, що вона дійсно є дочкою ОСОБА_3, який помер 03.03.216 року, цей факт має для неї юридичне значення і іншим порядком підтвердити факт родинних відносин вона не має можливості.

До складу спадщини, що залишилась після померлого ОСОБА_3, входить житловий будинок, розташований за адресою: 63432, Харківська область, Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Польова, буд. 2 (літ. А-1, загально площею 93,5 м2, житлова площа 57,1 м2), який належав померлому на підставі: довідки Зідьківської селищної ради від 02.11.2016 року №02-23/977, якою підтверджено, що згідно даних Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області житловий будинок за адресою: 63432, Харківська область, Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Польова, буд. 2 значиться зареєстрованим за ОСОБА_3 (а. с. 14), даних технічного паспорту на житловий будинок, з якого вбачається, що будинок було збудовано у 1978 році, власником зазначений ОСОБА_3 (а. с. 16-18), довідки КП "Зміївське БТІ" №2806 від 24.10.2016 року, якою підтверджено, що згідно архівних матеріалів БТІ, житловий будинок №2 (два) по вул. Польовій в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області належав в цілому ОСОБА_3 на підставі дубліката договору купівлі-продажу, посвідченого виконкомом Зідьківської селищної ради 16.06.1972 року р-р№140, дублікат виданий 09.02.1998р. р-р №15, зареєстрованого в КП "Зміївському БТІ" 11.02.1998 року в кн.1-7, але цей будинок станом на 1978-й рік знесений. Дозвіл на перебудову старого будинку на новий було надано рішенням виконкому Зідьківської селищної ради від 15.11.1973 року №1. В 1978 році збудований новий шлакоблочний обкладений цеглою житловий будинок загальною площею 93,5 кв.м, житловою - 57,1 кв.м., а також збудовані надвірні будівлі: літня кухня літ. Б-1978р., сарай літ. В-1978р., убиральня літ. Г- 1986р. сарай літ. Д-1978р., літній душ літ. Ж-1986р., огорожа №1,2- 1986р., колонка №3-1978р. (а. с. 15).

ОСОБА_3 з 13.05.1972 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (до шлюбу Чаплигіна) Н.М. (свідоцтво про одруження І-АБ №486173, видане Верхньобишкинською сільською радою Первомайського району Харківської області 13.05.1972 року). (а. с. 22).

У заяві від 31.01.2017 року дружина померлого ОСОБА_3З - ОСОБА_2 підтвердила, що спірне нерухоме майно збудовано на особисті кошти та власними зусиллями ОСОБА_3 та належало йому в цілому. (а. с. 48).

З листа завідувача Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області вих. №1828/02-14 від 15.11.2016 року, вбачається, що 15.11.2016 року від імені ОСОБА_1 до нотаріальної контори надійшла заява щодо оформлення спадщини на майно померлого 03.03.2016 року ОСОБА_3 Роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину може бути видано у разі надання документів, що підтверджують право власності померлого на нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: сел. Зідьки Зміївського району Харківської області, вул. Польова, буд. 2. У разі, якщо право власності на зазначене майно за померлим не зареєстровано, за оформленням спадкових прав рекомендовано звернутися до суду. (а. с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

До 1992 року державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56.

Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Станом на 1992 рік діяло наступне законодавство, яке регулювало виникнення права власності, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року. Законом України "Про власність", Законом України від 07.12.1990 року № 533-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, та іншими нормативними актами. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 №91, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 11.07.2011 за № 830/19568 (далі - Порядок), документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 р. індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Зазначеними вище дослідженими під час судового розгляду доказами підтверджується, що після померлого 03.03.2016 року ОСОБА_3, відповідно до ст. 1270 ЦК України, спадщину прийняла його дочка ОСОБА_1, яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, до складу спадщини входить нерухоме майно, що належало померлому на праві власності, але отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок.

За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачкою, є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову шляхом встановлення факту родинних відносин та про визнання за позивачкою права власності на спадкове майно: на житловий будинок (літ. А-1, загальною площею 93,5 кв.м., житлова площа 57,1 кв.м.) з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: сел. Зідьки Зміївського району Харківської області, вул. Польова, буд. 2.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є дочкою ОСОБА_3, який помер 03.03.2016 року.

Визнати за ОСОБА_1, у порядку спадкування за законом після померлого 03.03.2016 року батька ОСОБА_3, право власності на житловий будинок (літ. А-1, загальною площею 93,5 кв.м., житлова площа 57,1 кв.м.) з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: сел. Зідьки Зміївського району Харківської області, вул. Польова, буд. 2

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: