АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/2041/17 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
УХВАЛА

10 лютого 2017 року суддя Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., перевірив матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2016 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

встановив:

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2016 року відкрито провадження у вищевказаній справі.

Не погоджуючись з ухвалою судді, 23.01.2017 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, разом з клопотанням про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, з посиланням на тяжке фінансове становище.

Вважаю, що клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.2.3 та 2.4 Рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013року №12-рп/2013 у справі №1-17/2013 Законом України «Про судовий збір» визначено: правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950) (далі по тексту Конвенція), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно ч. 1, ч. 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Вказані у клопотанні доводи не можуть слугувати підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки апелянтом не надано жодних доказів в підтвердження тяжкого майнового стану та неспроможності сплати судового збору.

Відповідно до Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року N 3674-VI (зі змінами та доповненнями), розмір судового збору при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду для фізичної особи становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня того року, у якому подається скарга.

Станом на 01.01.2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 грн, а тому судовий збір за подання скарги на ухвалу суду першої інстанції становить 320 грн.

Отже, скаржникові потрібно сплатити 320 грн. судового збору та надати суду апеляційної інстанції оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

отримувач: УДКСУ в Основянському районі м. Харкова;

;

МФО: 851011;

банк: ГУ ДКСУ в Харківській області;

рахунок: 0011;

код бюджетної класифікації: 22030101.

призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Апеляційний суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа).

Також, прийняттю апеляційної скарги перешкоджають недоліки допущені при її поданні, а саме: апеляційну скаргу подано з пропуском процесуальних строків, передбачених ч. 2 ст. 294 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Так, останнім днем для подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 07.12.2016 року було 12.12.2016 року. Апеляційна скарга подана 23.01.2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, при цьому апелянт не порушує питання про поновлення цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду постановлена за відсутності сторін, однак відомості щодо отримання апелянтом її копії матеріали справи не містять, також такі докази не додані до апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з ч. 3 ст. 73 ЦПК України, одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ стосовно якого заявлено клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

За таких обставин, дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2016 рокудо ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2016 року залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків сплати судового збору, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Надати апелянту строк протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали для звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.

Розяснити апелянту, що у разі, якщо заяву із зазначенням поважних причин його пропуску та наданням доказів цього не буде подано в зазначений строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя - В.М. Бездітко