Провадження № 2/359/239/2017
Справа № 359/5950/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» лютого 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Бориспільсільбуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

27.07.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, відповідно до якої просив суд: стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» на його користь грошові кошти в сумі 105310 гривень 08 копійок у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, а також 5000 гривень на відшкодування завданої йому моральної шкоди, а також понесені судові витрати (а.с.2-4).

Свої вимоги позивач обґрунтовували тим, що 10 серпня 2015 року близько 16-30години в м.Бориспіль Київської області по вул.Запорізька водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, власником якого є ТОВ «Бориспільсільбуд», виїжджаючи з узбіччя, виконуючи маневр розвороту ліворуч у порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем НОМЕР_2. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційну скаргу ОСОБА_3 13 жовтня 2015 року залишено без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2015 року без змін. Позивач стверджує, що при зіткненні його автомобіль зазначав значних технічних ушкоджень. Позивач зазначає, що згідно із звітом №95/05.08.15 від 21 серпня 2015 року, ремонт його автомобіля оцінено у 172466 гривень 57 копійок. Згідно рахунку СТО ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» ремонт автомобіля було оцінено у сумі 146882 гривні 59 копійок та за власні кошти позивача було проведено частковий відновлювальний ремонт автомобіля, вартість якого склала 104510 гривень 08 копійок. Позивач стверджує, що внаслідок пошкодження належного йому автомобіля та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зав'язків, йому завдані душевні страждання.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, додатково пояснив, що звертався до страхової компанії ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за отриманням страхового відшкодування, але до цього часу визначена йому сума страхового відшкодування не перерахована.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, вважає, що матеріальну шкоду має відшкодувати підприємство, на якому він працює та страхова компанія, з якою був укладений договір про обов'язкове страхування, а в подальшому підприємство буде утримувати з його заробітної плати виплачені позивачу кошти. З розміром моральної шкоди він не згодний.

Представник ТОВ «Бриспільсільбуд» позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що страховою компанією ПрАТ «УОСК» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 49000 гривень, і у відповідача відсутня інформація про те, чи було таке страхове відшкодування виплачено. Вони визнають, що полісом страхування цивільної відповідальності було передбачено франшизу в розмірі 1000 гривень , а в частині позову про відшкодування моральної шкоди вважають позовні вимоги недоведеними.

Представник залученої до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», не з'явився, заперечень по суті позову не подав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може гуртуватися на припущеннях.

За змістом ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог частини 4 вказаної статті постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 110.09.2015 року встановлено, що 10.08.2015 о 16.30 годині в м.Боисполі Київської області по вул.Запорізька ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи з узбіччя, виконуючи маневр розвороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху. В зв'язку з чим відповідача ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень (а.с.6). Вказана постанова залишена без змін постановою судді Апеляційного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року (а.с.7-9)

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 автомобіль НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження зазначені в Акті огляду колісного транспортного засобу від 18.08.2015 (а.с.18). Ці обставини сторонами не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Звіту про визначення розміру матеріального збитку №95/05.08.15 від 21 серпня 2015 року, виготовленого суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Юніверсал асістанс-Україна» (а.с.10-39) розмір матеріального збитку транспортного засобу «Volkswagen Amarok» реєстраційний номер НОМЕР_2 (10-39).

Вартість проведених робіт з оцінки вартості відновлювального ремонту складає 800 гривень, які позивач сплатив 19.05.2015 року (а.с.41).

В судовому засіданні 06.02.2017 року представником відповідача ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» повідомлено, що він не підтримує раніше заявлене клопотання про призначення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи з метою встановлення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу «Volkswagen Amarok» реєстраційний номер НОМЕР_2.

Сторонам роз'яснено вимоги ст.11 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а також роз'яснено наслідки вчинення чи не вчинення процесуальних дій.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачем фактично понесені витрати на ремонт пошкодженого автомобіля в сумі 104510,08грн., що підтверджується Актом виконаних робіт №Н4258547 від 30.09.2015 (а.с.44-45), рахунками ТОВ «Атлант-М Дніпровська набережна» (а.с.46-53) та квитанціями про оплату позивачем рахунків за проведені ремонті роботи на вищевказану суму (а.с.54-57). Ця обставина відповідачами не оспорюється.

Сторонами визнано, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3580986, виданим на підтвердження укладеного між власником застрахованого транспортного засобу «ГАЗ 2705» державний номерний знак НОМЕР_1 ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» та Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія», ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., розмір франшизи - 1000грн. (а.с.84).

Встановлено, що позивач звернувся до страховика ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за отриманням страхового відшкодування (а.с.58-59) та що третя особа у справі - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» повідомило позивачу про те, що відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком прийнято рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 49000,00грн. та що франшиза по даному полісу становить 1000,00грн. (а.с.61) та на заяву позивача від 20.01.2016 року ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» листом від 29.02.2016 року повідомило про те, що визнає існування невиконаних фінансових зобов'язань перед позивачем (а.с.62,63) .

Доказів того, що страхове відшкодування у визначеному третьою особою розмірі 49000,00грн. було виплачено позивачу, суду надано не було, а не зазначено джерел їх здобуття.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1172 ЦК юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що належним відповідачем у даній справі є ТОВ «Трест Бориспільсільбуд», оскільки шкода, що була заподіяна позивачу, завдана їх працівником водієм ОСОБА_2 при виконанні своїх трудових обов'язків, керуючи належним ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» автомобілем НОМЕР_1.

В зв'язку з цим вимоги позивача щодо покладення на відповідачів солідарного обов'язку по відшкодуванню завданої позивачу шкоди, не ґрунтується на вимогах цивільного законодавства.

При цьому суд також звертає увагу, що за змістом ч.1 ст.1190 ЦК України лише особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

За змістом ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Водночас, Верховний Суд України у своїй постанові №6-2587ці15 від 23.12.2015 року зазначив, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована, одночасно зазначив, що, у разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням вищезазначеного висновку Верховного Суду України суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 105310,08 грн. (104510,08грн.,витрачених на ремонт автомобіля, +800грн., витрати на проведення оцінки), підлягають частковому задоволенню, а саме: підлягають стягненню з відповідача - юридичної особи ТОВ «Терст Бориспільсільбуд» як володільця джерела підвищеної небезпеки який відповідає за шкоду, завдану його працівником ОСОБА_2 при виконанні своїх трудових обов'язків.

При цьому суд враховує, що відповідач ТОВ «Трест Бориспільсільбуд», сплативши позивачу зазначену суму відшкодування завданої йому матеріальної шкоди отримає право вимоги до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» щодо часткового відшкодування понесених витрат в межах визначеного страховиком страхового відшкодування в розмірі 49000,00грн.

Щодо заявлених позивачем ОСОБА_1 вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 гривень, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода також полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Беручи до уваги вищенаведені вимоги чинного законодавства, таким належним відповідачем, яким має бути відшкодована моральна шкода, є ТОВ «Терст Бориспільсільбуд» як володілець джерела підвищеної небезпеки який відповідає за шкоду, завдану його працівником ОСОБА_2 при виконанні своїх трудових обов'язків.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи, суд вважає доведеним факт заподіяння позивачу ОСОБА_1 з вини водія ОСОБА_2 моральних, душевних страждань, у вигляді переживань з приводу пошкодження належного позивачу майна та порушення права власності, а також незручностей, які він вживав з метою відновлення пошкодженого автомобіля.

Проте, враховуючи характер завданої моральної шкоди, розмір фактично завданої матеріальної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд прийшов до висновку, що достатнім відшкодуванням заподіяної позивачу моральної шкоди буде сума в розмірі 1053 гривні в рахунок, що становить 1% відсоток від розміру матеріальної шкоди, завданої йому пошкодженням транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 1103 гривні 10 копійок (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Трест Бориспільсільбуд», а сума недоплаченого позивачем судового збору в сумі 501,20грн. (1053,10грн. 1% від ціни позову + 551грн.20коп. судовий збір за вимогою немайнового характеру - 1103,10грн. сплачений позивачем судовий збір= 501,20грн.) підлягає стягненню з належного відповідача ТОВ «Трест Бориспільсільбуд» на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,88, 169, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Бориспільсільбуд» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 105310 гривень 08 копійок на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 1053 гривні в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього на загальну суму 106363 гривні 08 копійок (сто шість тисяч триста шістдесят три гривні вісім копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Бориспільсільбуд» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1103 гривні 10 копійок (одна тисяча сто три гривні десять копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Бориспільсільбуд» на користь держави судовий збір в сумі 501 гривні 20 копійок (п'ятсот одна гривня двадцять копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів