Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м.Волноваха

Волноваський районний суд у складі :

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі - Гуровій Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Докучаєвський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану,

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, пояснюючи, що 13.04.2017 року його невістка, ОСОБА_2, народила доношену дівчинку вагою 3590 гр., на 39 тижні третьої вагітності, при других одноплідних пологах. Дитина була народжена у центральній міській клінічній лікарні № 9 м.Донецька, що розташована на непідконтрольній українській владі території. Отримати свідоцтво про народження дитини українського зразку не має можливості через відсутність належних доказів народження дитини. Медичне свідоцтво про народження, яке є підставою для отримання в органах державної реєстрації актів цивільного стану України свідоцтва про народження, є недійсним, оскільки видане медичним закладом на непідконтрольній українській владі території. З метою реєстрації народження дитини та отримання відповідного свідоцтва про народження, просив встановити в судовому порядку факт народження ОСОБА_2 13.04.2017 року дитини жіночої статі.

У судове засідання заявник не з"явився, у заяві зазначив про розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа заперечень проти заявлених вимог не надала, представника в судове засідання не направила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 7 частини 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Як зазначає заявник, 13.04.2017 року о 08.42 годині ОСОБА_2 народила дитину дівчинку, вагою 3590 гр., у центральній міській клінічній лікарні № 9 м.Донецька, що знаходиться на тимчасово окупованій території, про що було видано лікувальним закладом медичне свідоцтво про народження, яке він надав у якості доказу заявлених вимог.

Відповідно до вимог частини 1ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністрества Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження, - відповідно до частини 4 ст.13 "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, але який регулює подібні за змістом відносини, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, тобто, надані заявником у якості доказів документи, не є допустимими доказами.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі.

Згідно консультативному висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року Міжнародного суду ООН документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров'я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявник, як дід дитини, має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту її народження. Досліджені судом докази у їх сукупності підтверджують факт народження ОСОБА_2 дитини, для проведення державної реєстрації народження якої існують об'єктивні перешкоди. Встановлення факту народження дитини породжує юридичні наслідки - надасть можливість батькам дитини отримати в державному органі України свідоцтво про її народження , тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215, 223, 234, 256, 257-1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини.

Встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, доношеної дитини жіночої статі вагою 3590 гр, яка народилася 13 квітня 2017 року о 08.42 год. на 39 тижні вагітності при одноплідних других пологах в Україні у м. Донецьку Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Волноваського районного суду Донецької області, Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Овчиннікова