АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 649/444/16-ц Головуючий в І інстанції Мамаєв В.А.
Провадження №22-ц/791/89/17 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоІгнатенко П.Я.
Суддів:Воронцової Л.П.
Полікарпової О.М.
СекретарДавиденко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - орган опіки та піклування в особі Великолепетиської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що з 20.06.2009 року по 04.04.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виховання дитини, не надає матеріальну допомогу на його утримання, не турбується про духовний та фізичний розвиток. З липня 2011 року за рішенням суду з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина, однак аліменти вона жодного разу не отримувала. Окрім того, ОСОБА_6 веде антигромадський спосіб життя, постійно зловживає алкогольними напоями, притягується до адміністративної та кримінальної відповідальності. Враховуючи викладене, позивач просила позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та увалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_5 та адвокат Шевченко К.В. підтримали апеляційну скаргу і пояснили, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, аліменти не сплачує, приходить до позивачки додому, влаштовує скандали в присутності дитини через що дитина його боїться. Просять задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та позбавити ОСОБА_6 батьківських прав.

Представник Великолепетиської районної державної адміністрації Горбач О.М. - керівник служби захисту прав дітей, апеляційну скаргу не визнала, просить її відхилити, пояснила, що батько намагається спілкуватись із дитиною, однак між сторонами по справі постійно виникають конфлікти. В особистій бесіді з дитиною з'ясовано, що дитина батька знає, той приходить, однак ОСОБА_7 любить «нового» батька.

В ході апеляційного розгляду Великолепетиською районною державною адміністрацією надано повторний висновок від 17.01.2017 року за яким рекомендовано позбавити ОСОБА_6 батьківських прав. В наступне судове засідання Горбач О.М. не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила.

ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не з'явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, в зв'язку з чим відповідно до вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно із ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН згідно резолюції 1386 (XIV) від 20 листопада 1959 року встановлено, що дитина потребує любові і розуміння та повинна зростати в умовах турботи, знаходитись під піклуванням і відповідальністю своїх батьків.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до роз'яснено, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд першої інстанції, встановивши, що відповідач має бажання спілкуватися з сином, брати участь у його вихованні, частково сплачував аліменти, винної поведінки батька у вихованні сина і свідомого нехтування ним своїми обов'язками не встановив.

Суд першої інстанції дослідив протоколи засідання комісії з питань захисту прав дитини Великолепетиської районної державної адміністрації від 05.09.2016 р. та від 15.09.2016 р., згідно яких шлюб між сторонами припинено 04.04.2013 р., син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився проживати з матір'ю. ОСОБА_6 перебуває у цивільному шлюбі, має сина ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6 постійної роботи не має, має заборгованість по аліментам в сумі 24403,22 грн. Відповідно до характеристик Малолепетиської сільської ради та інспектора ПП Великолепетиського ВП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області, ОСОБА_6 характеризується позитивно. Згідно вироку Великолепетиського районного суду Херсонської області від 19.02.2015 року притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України в зв'язку з нанесенням легких тілесних ушкоджень матері позивачки - ОСОБА_12. Відповідно до службової характеристики за період з 16.11.2015 р. по 29.03.2016 р., наданої командиром роти РХБ захисту ОСОБА_6 брав участь в антитерористичній операції, зарекомендував себе з позитивної сторони як дисциплінований військовослужбовець.

Окрім того, згідно протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 15.09.2016 року ОСОБА_6 з сином ОСОБА_7 спілкується мало, оскільки при відвідуванні дитини у нього з членами родини ОСОБА_5 виникають постійні конфліктні ситуації. Мати дитини - ОСОБА_5 характеризується позитивно, за місцем проживання дитини створені всі необхідні умови. До вересня 2016 року ОСОБА_7 відвідував Малолепетиський ясла-садок «Барвінок», дитину до садка приводили батько чи мати (коли жили разом). З вересня 2016 року дитина відвідує Малолепетиську загальноосвітню школу. На підставі викладеного, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, 15.09.2016 р. комісія прийняла рішення про недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно малолітнього сина ОСОБА_7, що відображено у висновку Великолепетиської райдержадміністрації (а.с.50-51,153-208).

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши вироки відносно ОСОБА_6, який притягався до кримінальної відповідальності в зв'язку із заподіянням тілесних ушкоджень позивачці ОСОБА_5 та її матері - ОСОБА_12, взяв до уваги аналітичну довідку практичного психолога від 10.10.2016 року згідно якої у дитини підтверджується факт отримання стресів. Дитина має прояв страхів фізичного ушкодження, кошмарних снів та темряви. ОСОБА_7 відчуває себе невпевнено, боїться несподіваних звуків, транспорту, стихійних лих тощо. Не відчуває емоційної близькості з батьком, надає перевагу спілкуванню з матір'ю і дідом. Також суд першої врахував часткове погашення ОСОБА_6 заборгованості по аліментам, дослідив висновок органу опіки і піклування від 20.09.2016 р., який не містить обґрунтування прийняття рішення про доцільність позбавлення батьківських прав та дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених законом для задоволення позову та вжиття до відповідача, з урахуванням зазначених обставин, такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

В ході апеляційного розгляду допитана в якості свідка ОСОБА_14, яка пояснила, що відповідач не спілкується із дитиною, неодноразово приходив до позивачки та влаштовував скандали в присутності сина, який його боїться.

Допитана в ході апеляційного розгляду в якості свідка - мати позивачки ОСОБА_12 пояснила, що відповідач із сином не спілкувався, участі у його вихованні не приймав, дитина його боїться.

З метою перевірки пояснень позивачки і свідків стосовно підстав, передбачених ст.164 СК України з приводу боязні ОСОБА_7 свого батька та з'ясування причин, органу опіки та піклування доручено додатково дослідити обставини з цього приводу, в тому числі в ході бесіди безпосередньо із дитиною.

Разом з тим, окреслені судом питання не висвітлені в повторному висновку Великолепетиської районної державної адміністрації Херсонської області від 17.01.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6

У згадуваному висновку від 17.01.2017 р. зазначено, що при відвідуванні дитини вдома представниками у справах служби у справах дітей, районного центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, інспектора ювенальної превенції Великолепетиського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області та спілкуванні з дитиною ОСОБА_7 не виявляє бажання спілкуватися із батьком та не бажає говорити про нього, причини не зазначені.

Згідно поновленої характеристики від 06.12.2016 р. ст.. ДОЛ Великолепетиського ВП Каховського ВПГУНП в Херсонській області, ОСОБА_6 характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, з сусідами підтримує посередні відносини, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Окрім того, в обґрунтування висновку про позбавлення батьківських прав зазначено, що при дачі попереднього висновку від 20.09.2016 р. про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6, йому було рекомендовано більше уваги приділяти вихованню, навчанню та утриманню сина, а також якнайшвидше винайти можливість погашення заборгованості зі сплати аліментів. Враховуючи, що ОСОБА_6 аліменти не сплачував, не надав комісії доказів про його піклування сином, не з'явився на засідання комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації та проігнорував рекомендацію про надання документів для розгляду питання про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав, що розцінено комісією як самоусунення ОСОБА_6 від виконання батьківських обов'язків, рекомендовано позбавити останнього батьківських прав.

Судова колегія критично оцінює висновок Великолепетиської районної державної адміністрації Херсонської області від 17.01.2017 року, оскільки сама по собі несплата аліментів, неявка ОСОБА_6 на засідання комісії та ненадання ним доказів і документів не можуть розцінюватись, як свідоме самоусунення від виконання батьківських обов'язків, при цьому повторна негативна характеристика за місцем проживання від 06.12.2016 р. (видана після ухвалення рішення по справі) щодо зловживання алкогольними напоями та притягнення до адміністративної і кримінальної відповідальності, а також інші характеризуючи дані, не містять обставин, які відповідно до вимог ст.. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав, якими ,зокрема, є умисне ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, хронічний алкоголізм, жорстоке поводження з дитиною, тощо. Не дають таких підстав і пояснення свідків, допитаних в ході апеляційного розгляду, не підтверджені в результаті перевірки спеціалістами служби захисту прав дитини.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки підстав позбавлення батьківських прав, передбачених ст.164 СК України, не встановлено як в суді першої, так і апеляційної інстанції.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевірені в ході апеляційного розгляду та не приймаються судовою колегією до уваги з урахуванням викладеного вище, як такі, що суперечать фактичним обставинам, встановленим у справі, не обґрунтовані вимогами матеріального закону і не спростовують мотивованих висновків суду.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, а перевірені доводи апелянта висновків суду не спростовують, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи викладене та згідно вимог ст. 308 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5,- відхилити.

Рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2016 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова