АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/4906/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Зарицька Ю.Л.
№ апеляційного провадження: 06.50/56/2017 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

18 квітня 2017 року суддя Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Ратнікова В.М., розглянувши заяву ОСОБА_2 про повернення судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Визнано 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В порядку поділу майна подружжя виділити у власність ОСОБА_3 1/4 частину житлового приміщення АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2).

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в відшкодування судового збору 3654,00 грн..

Скасовано ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року про забезпечення позову, якою було заборонено проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) та державною реєстрацією права власності на 1/2 частину житлового будинку та на 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року виправлено описки, допущені по тексту рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року, та зазначено, що по тексту рішення правильною варто вважати наступну редакцію: «14.06.2010 ОСОБА_5, як титульна власниця, ввела в експлуатацію добудовану частину будинку, а 16.03.2011 уклала договір дарування, згідно якого подарувала своїм донькам (ОСОБА_4 та ОСОБА_2) вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку по 1/2 частині відповідно», «за час подружнього життя ними було набуто у спільну сумісну власність 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1», «між ним та відповідачкою не досягнуто згоди про добровільний поділ спільного майна подружжя, а тому він звернувся до суду та просив визнати 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4», «виділити у власність ОСОБА_3 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1», «визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року відхилено апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року та ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року, рішення та ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

10 лютого 2016 року відповідач ОСОБА_4 подала касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року, в якій просила їх скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

02 березня 2016 року справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ для розгляду в касаційному порядку.

24 травня 2016 року ОСОБА_2, посилаючись на те, що вона є співвласником будинку і земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, а тому рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року стосується її прав та інтересів, подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 лютого 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року було задоволено частково.

Скасовано рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року і направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

24 березня 2017 року справа надійшла до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя повернуто апелянту, в зв'язку з відсутністю предмета оскарження.

03 квітня 2017 року на адресу Апеляційного суду м. Києва від ОСОБА_2 надійшла заява про повернення судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішення суду першої інстанції, на яке подано скаргу, вже скасовано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ, скарга по суті не розглядалася, а тому наявні правові підстави для повернення судового збору в розмірі 6890,00 грн..

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що заява ОСОБА_2 про повернення судового збору за подання апеляційної скарги підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст. 297 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду фізичною особою підлягає сплаті судовий збір в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що при подання апеляційної скарги на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року апелянтом ОСОБА_2 було сплачено судовий збір в розмірі 6890,00 грн..

Також вбачається, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року повернуто апелянту.

Згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви або скарги.

За таких обставин, подана ОСОБА_2 заява про повернення судового збору є обґрунтованою, а матеріалами справи підтверджується наявність передбачених законодавством підстав для повернення судового збору в розмірі 6890,00 грн., сплаченого при поданні апеляційної скарги на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року.

Керуючись ст. 7 Законом України «Про судовий збір», -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про повернення судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року - задовольнити.

Повернути ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму судового збору в розмірі 6 890,00 грн., згідно квитанції № 0.0.532804440.1 від 08 квітня 2016 року, сплаченого в У ДКУ у Солом'янському районі м. Києва, код 38050812, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, на рахунок № 0010, призначення платежу «*;101;;судовий збір, за позовом ОСОБА_2/Апеляційний суд міста Києва».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: