Номер провадження 2/754/1164/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05 квітня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Шоста Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Шоста Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

На вимогу позивача та її представника, ухвалою суду від 15 березня 2017 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4.), з яким позивач проживала з грудня 2010 року як жінка з чоловіком без реєстрації шлюбу.

Після смерті ОСОБА_4 залишилась квартира АДРЕСА_1, яка була придбана за спільні кошти позивача та померлого, належала останньому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2011 року, зареєстрованого 29.12.2011 року в Київському міському БТІ за №46349 в книзі №667-52.

Таким чином квартира АДРЕСА_1 була придбана позивачем та померлим під час їх проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до закону, спадкоємцем першої черги є донька померлого ОСОБА_2 - відповідач по справі, а позивач є спадкоємцем четвертої черги.

В серпні 2016 року позивач звернулась до Шостої державної КДНК із заявою про прийняття спадщини, на що їй було надано роз'яснення, що встановлення факту проживання з померлим однією сім'єю та визнання права власності на ? частини вищевказаної квартири можливе лише на підставі рішення суду, а тому позивач вимушена була звернутись до суду із вказаним позовом.

В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява позивача, відповідно до змісту якої, підтримала позовні вимоги за викладених в позовній заяві обставин, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. До суду надійшла заява представника відповідача, відповідно до змісту якої, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи - Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з?явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшли письмові пояснення представника, відповідно до яких просить розглянути справу за його відсутності та винести рішення на розсуд суду (а.с. 96-97).

Представник третьої особи - Шостої КДНК в судове засідання не з?явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори (а.с. 98).

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності нез?явившихся осіб.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, в яких міститься копія спадкової справи №563/2016, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 9).

З грудня 2010 року позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_4 до моменту смерті останнього проживали разом у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом подорожували.

Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та був доведений належними та допустимими доказами, а саме: квитанціями на оплату комунальних послуг, копіями медичної документації, фотоматеріалами, копіями договорів, копіями аркушів закордонних паспортів, копіями довідок, а також показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, допитаними 15.03.2017 року в судовому засіданні, які повністю підтвердили той факт, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_4 в період часу з грудня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом подорожували, всі вважали їх чоловіком та жінкою.

Також під час розгляду справи встановлено, що у зареєстрованому шлюбі в період спільного проживання ані ОСОБА_1, ані ОСОБА_4 не перебували..

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, у тому числі, на квартиру АДРЕСА_1, які на праві власності були зареєстровані за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2011 року, зареєстрованого 29.12.2011 року в Київському міському БТІ за №46349 в книзі №667-52 (а.с. 21-22, 23).

15.08.2016 року державним нотаріусом Шостої КДНК за заявою позивача ОСОБА_1 було відкрито спадкову справу №563/2016 після смерті ОСОБА_4

Крім ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого звернувся брат померлого ОСОБА_4 та донька померлого ОСОБА_2 Зважаючи на те, що позивач не надала нотаріусу документів, які б підтверджували факт спільного проживання з померлим, а також у зв'язку з тим, що заява про прийняття спадщини була подана також і братом та донькою померлого, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Заповіт на ім'я позивача від імені померлого не складався.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання її та померлого ОСОБА_4 однією сім'єю у період з грудня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_4..

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із вимогами ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

У разі поділу майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім?ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім?ї.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» застосування ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

При розгляді справи встановлено, що на момент придбання спірної квартири позивач та померлий ОСОБА_4 в будь-яких інших зареєстрованих шлюбах не перебували.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_4 у період їх спільного проживання однією сім'єю, а саме 23.12.2011 року, суд дійшов висновку, що вищевказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за позивачем повинно бути визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як на частину спільного майна подружжя.

Відповідно до ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Абзацом 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК постановлено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

З урахуванням викладених обставин у справі та вимог діючого законодавства, суд приймає заяву представника відповідача ОСОБА_2 про визнання позову та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, відповідно до вимог якої, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2245 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 61, 70, 74 Сімейного кодексу України, ст.ст. 328, 368 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212-215, 256-259 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Шоста Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину нерухомого майна - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Визнати квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 52,9 кв. м, житловою площею 21,0 кв. м, яка складається з однієї житлової кімнати, спільною сумісною власністю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 52,9 кв. м, житловою площею 21,0 кв. м, яка складається з однієї житлової кімнати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2245 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий