АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

[1] І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [2]

09 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Семенюк Т.А.,Стрижеуса А.М.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк»

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного комерційного промислово- інвестиційного банку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» звернулося до суду з даним позовом до відповідача. Посилаючись на те,що що відповідач є поручителем ТОВ «Газовий альянс» перед Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» за кредитним договором,яке не виконує належним чином свої зобов'язання щодо погашення кредиту , позивач просив стягнути з відповідача на його користь 1 045 264 143.54 грн.

22.08.2016 року представником Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» Мельник І.М.було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на усі наявні у відповідача рахунки в банках та заборони вчиняти дії щодо відчуження належного йому майна.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2016 року у задоволені заяви представника позивача відмовлено.

В поданій Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової про задоволення заяви про забезпечення позову. Представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» посилається на незаконність оскаржуваної ухвали. Зазначає, що судом безпідставно не було ураховано розмір заборгованості,тієї обставини,що відповідач є депутатом Верховної Ради України відносно якого відкрите кримінальне провадження і що він перебуває у розшуку про що неодноразово зазначалося у ЗМІ. Вважає ,що вказані обставини можуть утруднити виконання рішення у даній справі і позов слід задовольнити у запропонований позивачем спосіб.

В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» Бавріна І.М. апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених в ній.

Представник відповідача за договором про надання правової допомоги ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Представник ТОВ ГК «Газовий альянс», яке залучено судом першої інстанції до участі у справі після ухвалення оскаржуваної ухвали, Савицький В.М. просив апеляційну скаргу відхилити. Зазначав,що ніякої заборгованості за кредитним договором від 05.11.2012 року станом на час укладання відповідачем договору поруки від 28.12.2015 року не було, про що свідчить долучений самим позивачем до справи розрахунок,а відтак позивач безпідставно звернувся із даним позовом , вводить суд в оману, намагаючись стягнути з відповідача неіснуючу заборгованість з 2012 року тобто за три роки до укладеного договору поруки .

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на усі рахунки відповідача в усіх банках та зобов'язання не проводити відчуження усього належного йому майна, суд першої інстанції виходив з того, що наявні в справі матеріали не дають підстав вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову,до того ж зміст заяви про забезпечення позову в обраний позивачем спосіб не дозволяє перевірити співмірність його із заявленим вимогами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

За змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ,ч.3 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У даному випадку в поданій позивачем заяві про забезпечення позову взагалі не зазначене відносно яких коштів та майна,що належать відповідачу,слід застосувати заборону та арешт,відсутні докази на підтвердження належності їх відповідачеві.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги стосовно відсутності у позивача можливості отримати відомості щодо цього ,оскільки із заявою про забезпечення доказів позивач до суду в установленому процесуальним законом порядку не звертався,до того ж таки відомості можна одержати з Єдиних Державних реєстрів ,що перебувають у вільному доступі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Обставини, про які зазначає апелянт, підлягають перевірці при вирішенні спору по суті. До того ж позивач не позбавлений можливості ставити питання про забезпечення позову належним чином його обґрунтувавши .

З врахуванням викладеного вище,колегія суддів дійшла висновку ,що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог процесуального закону і не може бути скасована з підстав ,зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 23 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :

Справа № 757/33972/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1548/ 2017

Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.