АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/453/17 Справа № 200/1046/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Женеску Е. В. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Дніпро

07 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Городнича В.С.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої ДТП /а.с.2-4/.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2016 року позов ОСОБА_3 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму завданої шкоди у розмірі 176 896 грн. 64 коп. та судовий збір у розмірі - 1768 грн. 97 коп. /а.с. 87-91/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позові вимоги ОСОБА_3 частково /а.с. 97-99/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди забов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 жовтня 2015 р. о 22 год. 40 хв. на перехресті вул. Тітова і вул. Новокримська в м. Дніпропетровську внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (зіткнення) транспортний засіб «Hyundai IX35», номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження /а.с.5/.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, автомобіль марки Hyundai, модель ІХ35, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_3 /а.с.33/.

Постановою Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року винним у ДТП за ст.124 КУпАП визнано ОСОБА_2 /а.с.35/.

06 листопада 2015 р. спеціалістом ОСОБА_5 складно протокол огляду транспортного засобу, при якому були присутні ОСОБА_3 до ОСОБА_2 /а.с.16/.

Згідно звіту №10/11/15 від 10.11.2015 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Hyundai IX35», д/н НОМЕР_1 склала 224 716 грн. 64 коп./а.с.6-11/.

Згідно квитанції від 06.11.2015 р. виданої ФОП ОСОБА_5, ОСОБА_3 здійснив оплату за виїзд до місця огляду, розрахунок шкоди і вартості відновлювального ремонту, в розмірі 800 грн. /а.с.27/.

Згідно акту виконаних робіт №10/11 від 10 листопада 2015 р. робота щодо виїзду до місця огляду, розрахунок шкоди і вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 виконані в повному обсязі /а.с.28/.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована у ПРАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна», яка сплатила страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. /а.с.29/.

Згідно замовлення - наряду №178359 на виконання робіт по ремонту та обслуговування автомобіля від 27 жовтня 2015 р. СТО ПП «Аеліта» виконані роботи: стоянка та зберігання автомобіля, дефекація автомобіля на суму у розмірі 1 380,00 грн. Згідно квитанції від 19 грудня 15 р. сплачено 1380 грн. /а.с.30/.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із положень ст.1194 ЦК України щодо обов'язку особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому, суд першої інстанції виходив з розміру шкоди, спричиненої автомобілю позивача, визначеного Звіті №10/11/15 від 10 листопада 2015 року.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що вартість завданої позивачу майнової шкоди, що визначена у Звіті №10/11/15 є завищеною, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких переконливих доказів, які б спростовували вказаний звіт, суду не надано.

Згідно ст.ст. 10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України визначено відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення ї цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

На підтвердження визначення розміру шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження транспортних засобів позивачі долучають, як правило: звіти, висновки, акти товарознавчого дослідження тощо, складені суб'єктами підприємницької діяльності, що мають відповідні ліцензії та дозволи на проведення автотоварознавчих досліджень, висновки державних експертних установ.

Надання таких доказів не суперечить вимогам ст.ст. 57, 212 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, позивач на підтвердження розміру шкоди надає Звіт №10/11/15 від 10 листопада 2015 року /а.с.6-28/ та Акт прийому-передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 12 січня 2016 року, згідно якого загальна вартість виконаних робіт становить 229161,00 грн. /а.с.124-125/.

За таких обставин, правильно керуючись наведеними вище нормами закону, суд першої інстанції обґрунтовано вирахував розмір матеріальної шкоди з висновку Звіту №10/11/15 від 10 листопада 2015 року, оскільки саме цей збиток і є реальним розміром заподіяної шкоди на момент ДТП.

З наведених підстав, судова колегія прийшла до висновку, що заперечення апелянта, в частині задоволених позовних вимог не було доведено жодним належним та допустимим доказом, а тому рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду відповідають обставинам справи і не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

Городнича В.С.