Справа № 450/1471/16 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/1044/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Шумської Н.Л.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_3, третіх осіб: Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Державного підприємства «Дослідне господарство «Оброшине» про визнання неправомірним та скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а :

В червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання неправомірним та скасування розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області №1245 від 29.12.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради за межами населеного пункту» в частині надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 та визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради за межами населеного пункту площею 0,12 га, видане 25.12.2013 року Реєстраційною службою Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області на імя ОСОБА_3, індексний номер 15417569, на земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0415. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що їй, жительці с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області, за згодою Української академії аграрних наук, у 2001 році була надана у користування для городництва земельна ділянка, площею 0,06 га, що перебувала у постійному користуванні Державного підприємства «Дослідне господарство «Оброшине» Науково-дослідного інституту землеробства і тваринництва Західного регіону Української академії аграрних наук. Президія УААН своїм рішенням від 25.05.2006 року надала згоду на вилучення із землекористування згаданого вище дослідного господарства земельних ділянок загальною площею 10,0 га і передачу їх Оброшинській сільській раді. Голова Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області 16.11.2009 року прийняв розпорядження №794, яким було припинено право постійного користування ДП ДГ «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону УААН, частини земельних ділянок на території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту площею 10 га у земельному масиві «Чорна дорога» («За Галатовичем»), де розташована спірна ділянка та передано до земель запасу Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. Позивач неодноразо зверталась у різні інстанції із клопотанням включити її у списки осіб, яким будуть передані у власність земельні ділянки у даному масиві, однак рішення не було прийнято. 02.07.2010 року головою Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області прийнято розпорядження № 549 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту по 0,12 га. кожному, однак у списку громадян доданого до розпорядження позивача не було. Для вирішення конфлікту та забезпечення інтересів користувачів земельних ділянок, Пустомитівська районна рада Львівської області прийняла рішення № 36 від 08.02.2011 року, яким рекомендовано Оброшинському сільському голові ОСОБА_6 при формуванні списків на виділення земельних ділянок надати перевагу членам ДП «Дослідне господарство «Оброшине», фактичним користувачам земельних ділянок та мешканцям с. Оброшино. Позивач і надалі обробляла земельну ділянку, але у березні 2014 року у неї виник конфлікт з відповідачем ОСОБА_3, яка заявила про свої права на дану земельну ділянку і лише тоді вона дізналася про оспорюване розпорядження. Вважає, що порушено її інтерес, так як вона має право на дану земельну ділянку за набувальною давністю.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, ОСОБА_3, третіх осіб: Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Державного підприємства «Дослідне господарство «Оброшине» про визнання неправомірним та скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку відмовлено. Заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.10.2016 року - скасовано.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2016 року оскаржив представник позивача ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене без повного та всебічного з»ясування всіх обставин справи та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права. Покликається на приписи ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 116, ст. 118 ЗК України.

Зазначає, що позивач довела суду, що у встановленому ст. 118 ЗК України порядку, у березні 2010 року звернулася до Пустомитівської РДА із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та схемою розташування такої ділянки. Пустомитівська РДА на порушення вказаних норм земельного законодавства не прийняла рішення щодо надання позивачу дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради за межами населеного пункту, чим порушила право позивача, на основі принципу рівності набути права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Вважає, що суд першої інстанції не застосував відповідних положень законодавства для перевірки законності дій відповідача - Пустомитівської РДА.

Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильного встановлення існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

ОСОБА_7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

ОСОБА_7 із ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

За приписами ч. 1 та ч.2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Встановлено, що згідно державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ДП дослідному господарству «Оброшине» інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації від 23 травня 2006 року №332 надано у постійне користування земельну ділянку площею 260,7210 га на території Оброшинської сілької ради Пустомитівського району Львівської області для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, для ведення сільського господарства

ОСОБА_7 із протоколу № 9 засідання президії Української академії аграрних наук від 25.05.2006 року «Про вилучення землі із землекористування Державного підприємства господарства «Оброшино» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН» постановлено дати згоду на вилучення із землекористування Державного підприємства дослідного господарства «Оброшино» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН земельних ділянок загальною площею 10,0 га. в межах с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області (5,6 га. пасовища, що не використовуються в наукових цілях, в урочищі «Біля гусятника» і 4,4 га рілля, що використовується населенням під городи, в урочищі «Чорна дорога») та передачу їх Оброшинській сільській раді Пустомитівської району Львівської області для надання земельних ділянок працівникам господарства для індивідуального житлового будівництва.

Розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області №794 від 16.11.2009 року «Про припинення права постійного користування ДПДГ «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону української академії аграрних наук частин земельних ділянок на території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту, припинено право постійного користування частини земельної ділянки площею 10,0000 га Державному підприємству Дослідного господарства «Оброшине» Інститут землеробства і тваринництва (Державні акти Серія ЯЯ №179421 зареєстрований 05 червня 2006 року за № 03:06:458:00003, ЯЯ №179430 зареєстрований 09.01.2009 року за №01) та передано до земель запасу Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту.

З протоколу №1 зборів працівників ДПДГ «Оброшине» та колишніх працівників господарства, бажаючих отримати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту від 09.02.2011 року вбачається про затвердження списку громадян України з метою отримання земельних ділянок для ведення ОСГ в урочищах «Чорна дорога» і «Гусятник» та вирішено звернутися до Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з клопотанням перед Пустомитівською райдержадміністрацією Львівської області щодо прийняття розпорядження про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок у власність для ведення ОСГ. Даний список складався з 66 осіб, серед яких позивач не значилася.

Оброшинська сільська рада Пустомитівського району Львівської області листами від 16.06.2010 року за №317 та від 11.04.2011 року №314 зверталася до голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, якими не заперечувала щодо передачі земельних ділянок працівникам державного дослідного господарства «Оброшино» для ведення особистого селянського господарства в масивах «Чорна дорога» - 4,4 га та «Гусятник» - 5,6 га за межами населеного пункту згідно витягу з протоколу №9 від 25.05.2006 року ОСОБА_8 наук.

Рішенням Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 24.02.2011 року «Про погодження списку громадян України про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства» було погоджено ДП «Дослідне господарство «Оброшине» список громадян для отримання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, в селі Оброшино, масив «Чорна гора», «Гусятник» Пустомитівського району, Львівської області та було вирішено звернутись з клопотанням в Пустомитівську районну державну адміністрацію Львівської області про надання розпорядження на передачу у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області №642 від 22.06.2011 року було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту, згідно з додатком; громадянам звернутись в ліцензовану землевпорядну організацію за розробкою проекту землеустрою.

Порядок одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, визначений ст. 118 ЗК України.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 звернулася до голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області з заявою від 07.02.2011 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства та території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту, до якої долучила схему розташування такої ділянки.

Розпорядженням Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області №1245 від 29.12.2012 року було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту та передано у власність земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що посилання позивача та її представника на неодноразово звернення в різні інстанції щодо передачі їй городу, який вона обробляє. є голослівним та безпідставним, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про розроблення позивачкою необхідних, передбачених законодавством документів для передачі їй земельної ділянки у власність або користування.

Крім того, як зазначила позивач, вона ніколи не працювала у державному дослідному господарстві «Оброшино» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону української академії аграрних наук.

Жодних документів, які б посвідчували право землекористування спірною земельною ділянкою сторона позивача суду не надала.

Таких документів позивачем не надано і суду апеляційної інстанції.

Нормою ст. 119 ЗК передбачено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає вірними і висновки суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_5 набла права на спірну земельну ділянку за набувальною давністю, оскільки даних про те, що позивач зверталася до органу влади та на той час користувалася такою ділянкою протягом 15 років, в ході судового розгляду не встановлено. Таких даних не встановлено і в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" розяснено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що: в) з 1 січня 2002 р. відповідно до статті 125 ЗК право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 р. у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 р. № 1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_7 положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження перебування спірної земельної ділянки у користуванні позивача з 2001 року,.

Відтак, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про безпідставність та недоведеність заявлених позовних вимог, а відтак правомірно відмовив в задоволенні таких, оскільки, як безспірно встановлено судом та підтверджено в суді апеляційної інстанції, позивачем не доведено перед судом, що права останньої були порушені відповідачами, та що такі згідно ст. 15 ЦК України підлягаю захисту чи відновленню у способи визначені ст. 16 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2016 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_9