Справа № 202/5990/16-ц
27 січня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.,
при секретарі - Шишляннікові О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб у якому вона перебуває з відповідачем.
Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 20.09.2008 року вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Сімейно-шлюбні відносини вони із відповідачем припинили з серпня 2014 року через різні погляди на сімейне життя, виховання дітей, ведення сумісного господарства, різні духовні цінності. Вона втратила почуття любові та поваги до відповідача і твердо переконана у тому, що збереження їхньої сім'ї неможливе. З серпня 2014 року вони не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства.
Майнового спору між нею та відповідачем немає, також як і не має спору з приводу визначення місця проживання дітей, які після розірвання шлюбу й надалі залишатимуться проживати із нею.
Сторони в судове засідання не з'явилися.
Позивач завчасно поданою письмовою заявою сповістила про можливість розгляду й вирішення справи без її присутності, позовні вимоги просила задовольнити, а шлюб розірвати, не заперечувала проти заочного розгляду й вирішення справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив.
Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
20 вересня 2008 року Рязанським відділом записів актів цивільного стану Управління записів актів цивільного стану Москви між сторонами було зареєстровано шлюб, про що здійснено актовий запис за № 1842.
Під час шлюбу у позивачки з відповідачем народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрату почуттів любові та поваги. Сторони не проживають разом, не ведуть сумісного господарства та не мають спільного сімейного бюджету.
Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.
Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати.
На момент розгляду справи про розірвання шлюбу між сторонами майновий спір відсутній, також як і немає спору з приводу визначення місця проживання дітей, які й надалі залишаються проживати із позивачкою.
Вимог про зміну прізвища не заявлено.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України і на підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20 вересня 2008 року Рязанським відділом записів актів цивільного стану Управління записів актів цивільного стану Москви, актовий запис за № 1842 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Д.С. Шклярук