Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Номер провадження 2/229/214/2017

Справа № 229/4470/16-ц

14 лютого 2017 року Дружківський міський суд

Донецької області у складі:

головуючого-судді Лопатко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 23 грудня 2016 року звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником будинку за адресою по вул. Репіна буд. 8 м. Дружківка згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 Дружківського міського нотаріального округу 25.11.2015 року та зареєстрований у реєстрі за № 3137. Відповідачка була зареєстрована у 2000 році та була попереднім власником будинку. Після продажу будинку ОСОБА_2 виїхала з будинку з усіма речами, але залишилась зареєстрованою в її будинку. Самостійно своє місце реєстрації відповідач не змінила та не проживає за спірною адресою вже понад рік, комунальні послуги не сплачує. В звязку з чим вона була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення судом заочного рішення по справі. (а.с. 28).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями серії НАС 250017, посвідченого 25.11.2015 року приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 3137, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 передали у власність ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Дружківка Донецької області, вул. Репіна, будинок № 8 (а.с. 6-7). Зазначене право власності зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 48398275 від 25.11.2015 року (а.с. 11). Згідно облікової книги за адресою: м. Дружківка Донецької області, вул. Репіна, будинок № 8 зареєстрована ОСОБА_2 (а.с. 12). Однак, з листопада 2015 року остання не проживає за вказаною адресою, що підтверджується актом виданим Головою територіального комітету мікрорайону 18 (а.с.5).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому відповідно до ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Таким чином, судом було встановлено, що позивачка ОСОБА_1 25.11.2015 року за договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями набула у власність житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Дружківка Донецької області, вул. Репіна, будинок № 8. За даною адресою залишилась зареєстрованою колишня власниця будинку відповідач ОСОБА_2, яка за даною адресою не мешкає з листопада 2015 року. Оскільки у відповідності до чинного законодавства України припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла має похідним втрату права користування даним житловим приміщенням колишнього власника житла, а також членів його сім'ї, у яких право користування є похідним від власника та припиняється разом з припиненням його права власності.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням заявлені обґрунтовано, знайшли підтвердження в матеріалах справи і підлягають задоволенню..

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 57- 60, 212-215, 223 ЦПК України , ст.401, 406 ЦК України , ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_5 Сергіївни до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 8 по вул. Репіна у м. Дружківка Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя: Н. В. Лопатко