Провадження №2/760/1063/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 18 жовтня 1963 року, позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_2).

Вказав, що 10 червня 1996 року ЖЕУ-2 Південно-Західної залізниці м. Києва видано свідоцтво про право власності на житло, яке засвічувало що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули, в рівних частинах, право приватної власності на квартиру за АДРЕСА_1.

Пояснено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_4 - ОСОБА_3. Після її смерті державний нотаріус Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Тищенко А. В. видав свідоцтво про право на спадщину від 07.09.2004 ОСОБА_2. Вказане свідоцтво остання одержала, але за життя не зареєструвала в органі, який на той час здійснював державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна».

Зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після смерті дружини, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Савельєва А.Ю. з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого була заведена спадкова справа № 25/2015 та видано 23 червня 2016 року свідоцтво про прийняття спадщини за законом, яка складається з 1/3 частини вище вказаної квартири в м. Києві.

Позивач вказав, що 11 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савельєвим А.Ю. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири за АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_2 не зареєструвала у встановленому законом порядку своє право власності на вказану частину квартири, яка успадкована нею після смерті її матері ОСОБА_3, а відповідно нею не надано всіх належним чином оформлених та зареєстрованих правоустановлюючих документів, необхідних для оформлення спадщини на зазначену частину квартири.

На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду та просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання 18.01.2017 не з'явився, представник позивача подав до суду заяву, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких при ухваленні рішення покладався на розсуд суду та просив справу слухати без його участі.

Врахувавши письмові пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_2), що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 від 18 жовтня 1963 року (а.с. 8).

Вбачається, що квартира за АДРЕСА_1 належить в рівних частинах на праві приватної власності за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10 червня 1996 року, виданим ЖЕУ-2 Південно-Західної залізниці м. Києва (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.09.2004, виданого державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Тищенко А. В. за реєстровим №1588, ОСОБА_2 є спадкоємицею 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 21.09.2015, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 12).

З матеріалів спадкової справи №25/2015, заведеної після смерті ОСОБА_2, вбачається, ОСОБА_8 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Савельєва А.Ю. з заявою про прийняття спадщини (а.с. 63), на підставі чого була заведена спадкова справа № 25/2015 та видано 23 червня 2016 року свідоцтво про прийняття спадщини за законом, яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 92).

Встановлено, що 11 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савельєвим А.Ю. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої дружини - ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка отримана на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим ОСОБА_2 державним нотаріусом Дев'ятої київської державної нотаріальної контори Тищенко А.В. 07.09.2014 за реєстровим №1588 (а.с. 102), оскільки ОСОБА_2 не зареєструвала у встановленому законом порядку своє право власності на вказану частину квартири.

Тобто, померла ОСОБА_2 з невідомих суду причин не здійснила державну реєстрацію нерухомого майна, а саме: 1/3 частки квартири, яка їй належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері - ОСОБА_3, за своє життя.

Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2, яка їй належала на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, на що слід зазначити наступне.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

З поданих матеріалів справи вбачається, що позивач належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті його дружини ОСОБА_2.

Вбачається, що 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Дев'ятої київської державної нотаріальної контори Тищенко А.В. 07.09.2014 за реєстровим №1588, однак за свого життя вона не здійснила відповідну реєстрацію вказаного майна.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про необхідність визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 321, 328, 392, 1216, 1217, 1233, 1278 ЦК України, ст. ст. 27, 28, 29, 30, 57-58, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2066,54 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: