Справа № 640/2469/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Балан Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

17.02.2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.01.2005 року між відповідачем та її донькою ОСОБА_3 було укладено шлюб, від якого в них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 29.01.2016 року ОСОБА_5 померла, після чого позивач 30.06.2016 року звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, встановлення опіки і призначення опікуна, оскільки неповнолітній ОСОБА_4 є її онуком та знаходиться на її утриманні. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2016 року було позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_4, встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_4, призначено позивача опікуном малолітнього. Угоди про добровільну сплату аліментів у сторін не існує, відповідач на утримання сина аліменти не сплачує. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову та до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами погодився частково, подавши до суду заперечення та вказував, що відповідач згоден на виплату аліментів на утримання свого сина у розмірі ? частини від його доходів щомісячно до дня досягнення дитиною повноліття, оскільки він працює офіційно, на його утриманні перебуває матір, яка страждає від тяжкого захворювання-цукрового діабету та має потребу у коштовних медикаментах, вартість яких оплачує відповідач.

Перевіривши надані сторонами докази в їх сукупності, вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні, 08 липня 2004 року народився ОСОБА_4, батьками якого є ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2. Дані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наданим до суду свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 284101 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ВЛ №199168. (а.с.8,14).

З матеріалів справи вбачається, що матір малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 померла 29.01.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 529694 (а.с. 12).

Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2016 року було позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_4, встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_4, призначено позивача ОСОБА_1 опікуном малолітнього. (а.с. 4-5). Даних про скасування даного рішення суду під час розгляду справи не надано.

Під час розгляду справи встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з бабусею позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Дані обставини визнаються відповідачем та нічим не спростовані.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України).

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє право особи на утримання, яке виникло у неї під час шлюбу. Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обовязку утримання дитини судом не встановлено. Домовленості між сторонами щодо способу утримання малолітньої дитини не досягнуто.

Як вбачається з відомостей, наданих до суду неповнолітній ОСОБА_4 перебуває на утриманні позивача, відповідач не надає допомоги на дитину, що не оспорено в судовому засіданні. При визначенні розміру аліментів на неповнолітню дітину судом враховуються всі встановлені в судовому засіданні обставини.

Згідно довідки про доходи, що міститься в матеріалах справи, відповідач ОСОБА_2 працює у ПАТ «Укрзалізниця» філія «Центр охорони здоровя» Харківська клінічна лікарня на залізничному транспорті №1, де займає посаду лікаря психіатра та отримує заробітну платню у середньому розмірі 4922 грн. на місяць. ( а.с. 57). Крім того, відповідно наданих до суду доказів відповідач проживає з матірю (а.с.45-49), яка страждає від тяжкого захворювання-цукрового діабету, що підтверджується випискою з історії хвороби ОСОБА_6 (а.с.51), консультативним висновком спеціаліста (а.с. 52-53) та має потребу у коштовних медикаментах.

На підставі вищенаведеного та дослідивши надані до суду докази, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його щомісячного сукупного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову й до моменту досягнення дітьми повноліття і вважає, що даний розмір аліментів є обґрунтованим та враховані всі дані щодо платника аліментів відповідно до вимог ст. 182 СК України..

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. на користь держави.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215,367 ЦПК України, ст.ст.180-182, 183, 184 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 лютого 2017 року і до його повноліття.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя