Справа №489/4409/16-ц
Провадження №2/489/211/17
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

31 січня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом згідно кредитного договору №8/244 від 09.12.2002 року, яка станом на 21.07.2016 року складає 736 грн. 23 копійки з яких: 426,36 грн. неповернута сума кредиту, 175,30 грн. прострочені відсотки, 0,00 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 134,57 грн. заборгованість по пені.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами, відповідач у судове засідання не зявився.

Згідно наданої позивачем копії договору №8/244 від 09.12.2002 року про видачу та обслуговування зарплатної дебетової платіжної картки та копії додаткового договору до договору банківського рахунку (карткові рахунки) №8/244 від 09.12.2002 року, підписаної відповідачем 10.02.2006 року, при підписанні вищезазначених договорів однією із сторін є акціонерне товариство «ОСОБА_2(УКРАЇНА)», .

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.2 ст. 527 Цивільного кодексу України кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

До суду звернулось із позовом публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», , а стороною у договорі №8/244 від 09.12.2002 року виступає акціонерне товариство «ОСОБА_2(УКРАЇНА)», .

Суду не надано доказів відступлення права вимоги акціонерним товариством «ОСОБА_2(УКРАЇНА)» публічному акціонерному товариству «КРЕДОБАНК», як відсутні і докази правонаступництва зазначених юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачем не доведено, що саме він є кредитором у зобовязанні, з приводу невиконання якого відповідачем виник спір, а отже не доведено порушення майнового права, позов задоволенню не підлягає.

На підставі ст. ст. 16, 527, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 15, 60, 214-215, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя