Провадження № 2/643/852/17
08.02.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Харченко А.М.
при секретарі Горборуковій М.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на нерухоме майно, квартиру № 29 по вул. Бучми (вул. ОСОБА_2), 18-а в м. Харкові в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 28.03.2015 року помер його батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1, загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м. Зазначена квартира належала ОСОБА_3 на праві приватної власності. Позивач ОСОБА_1 мешкав у даній квартирі разом із батьком до його смерті, окрім нього інших спадкоємців немає. У звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і позивач звернувся до суду.
Представник позивача, яка діє на підставі виданої довіреності, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим 31.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкові, актовий запис № 5303, ОСОБА_3 помер 28.03.2015 року у віці 68 років (а.с. 12).
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.04.2004 року квартира АДРЕСА_1, загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м. дійсно належить ОСОБА_3 на праві приватної власності (а.с. 8).
Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.04.2004 року, видане на підставі Рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 30.03.2004 року за № 123/36 (а.с. 15).
Відповідно до довідки КОЖК «Призма № 293» № 584 від 01.07.2016 року ОСОБА_1 дійсно зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).
Статтею 41 Конституцiї України та ст. 321 ЦК України передбачено, що право приватної власностi є непорушним i нiхто не може протиправно позбавити цього права або бути обмеженим в реалiзацiї свого права власностi.
Згiдно iз ст. 325 ЦК України, субєктами права приватної власностi є фiзичнi та юридичнi особи, якi можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видiв майна, якi вiдповiдно за законом не можуть їм належати.
Згiдно з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власностi набувається на пiдставах, що не забороненi законом та вважається набутим правомiрно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконнiсть набуття права власностi не встановлена судом.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважати таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім того, позивач звертався до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, який помер 28 березня 2015 року, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 4/2016, копія якої знаходиться в матеріалах справи. Оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, нотаріус ремомендувала звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності є обґрунтованим, позиція позивача доведена, а позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на квартиру № 29 по вулиці Бучми (колишня Командарма ОСОБА_2), буд. 18-А в м. Харкові, житловою площею 43,0 кв.м, загальною площею 63,9 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 28 березня 2015 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Харченко А.М.