Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2618/16-ц

Номер провадження: 2/511/135/17

08 лютого 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

секретаря судового засідання - Кирилової І.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Роздільнянської районної адміністрації в Одеській області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, оскільки він, як батько, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, ні словесно ні письмово не спілкується з хлопчиком, не цікавиться його життям, не проявляє ніякого батьківського піклування та не надає жодної матеріальної допомоги вже на протязі 16 років. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених в заяві. Пояснив, що з 2005 року на протязі 11 років, він проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 На момент створення цивільної сім'ї у ОСОБА_5 вже був син від першого шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В свідоцтві про народження дитини, батьком був зазначений ОСОБА_3, який визнав своє батьківство надавши дитині замість прізвища «ІНФОРМАЦІЯ_6» своє прізвище «ІНФОРМАЦІЯ_6», отримавши після цього відповідне свідоцтво про народження. Хлопчик з моменту створення сім'ї постійно проживав з ними. ІНФОРМАЦІЯ_7 року у них народилась донька ОСОБА_7, батьками дитини вказані він та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 року його цивільна дружина померла. Після смерті дружини, його донька ОСОБА_7 та син дружини від першого шлюбу ОСОБА_6 залишались проживати з ним. Проживають вони однією сім'єю, він постійно піклується про дітей, тому, що вважає, що вони обидва для нього рідні. ОСОБА_6 з першого дня сумісного проживання називає його батьком, дівчинку ОСОБА_7 вважає своєю рідною сестрою. На даний час ОСОБА_6 навчається після 9-го класу у Державному вищому закладі «Одеський коледж транспортних технологій» не в чому не має потреби, оскільки має моральну та матеріальну підтримку. Свого рідного батька ОСОБА_3 хлопчик зовсім не пам'ятає, не спілкується, разом не проживає, та ніяких відносин не підтримує. Відповідач взагалі самоусунувся від виховання своєї дитини, оскільки матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Така свідома поведінка відповідача, ще раз підтверджує його безвідповідальне ставлення до свого рідного сина. У разі, якби відповідач виявив хоча б маленький інтерес до долі та життя сина, він би йому в цьому не перешкоджав, але на жаль пройшло дуже багато часу для позивача діти самі найрідніші, він створив всі умови для їх проживання бажає продовжувати виховувати їх без участі відповідача ОСОБА_3

Представник Органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_2, підтримав позов ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та вважає, що ОСОБА_3, має бути позбавлений батьківських прав щодо сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Підтримав висновок органу опіки та піклування районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за який комісія проголосувала одноголосно.(а.с.37).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутих поштових повідомлення вони повернулися без вручення, з позначкою «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до відповіді виконавчого комітету Роздільнянської районної ради від 07.02.2017 року на лист Роздільнянського районного суду Одеської області № 104/17 від 11.01.2017року(а.с.42;46) про неможливість сповіщення ними відповідача про день та час слухання справи, оскільки за зазначеною адресою він не проживає та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що відповідач повідомлений належним чином.Жодних заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві, до суду від відповідача не надходило.(а.с.41;42;43-45;46).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши позивача, представника третьої особи, свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року у ОСОБА_5 народився син - ОСОБА_8.(а.с.32-35).

09.01.2001року ОСОБА_5 звернулась до відділу реєстрації актів громадського стану Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області з питання реєстрації дитини. Оскільки її цивільний чоловік ОСОБА_3 вважав себе батьком дитини та дитина народилась у період перебування батька та мати у цивільному шлюбі, ним до РАЦС була надана заява про встановлення батьківства народженого ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису №1 від 09.01.2001 року.(а.с.8).

На підставі свідоцтва про встановлення батьківства було видане свідоцтво серії НОМЕР_1 про народження дитини ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_9 року в м. Роздільна Одеської області. В графі батьки записані: Батько - ОСОБА_3 (відповідач по справі); Мати - ОСОБА_5, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 2001 року зроблено відповідний запис № 1.(а.с.7).

ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в шлюбі не перебували.

З 2005 року ОСОБА_5 стала проживати з ОСОБА_1 цивільним шлюбом.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_1 народилась сумісна дитина донька ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, в графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_5 (а.с.9).

Судом встановлений факт, що матір'ю дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_7, являється ОСОБА_5.

З моменту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5, у цивільному шлюбі, тобто з 2005 року вони разом вели спільне господарство, діти проживали разом з ними, вони піклувались про них, дбали про їх духовний та матеріальний стан.

ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_5 у віці 33 роки померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 видане Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис №610.(а.с.22).

Після смерті ОСОБА_5, діти залишились проживати з ОСОБА_1, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Роздільнянької районної ради за №2448 від 16.11.2016 року, (а.с.11), дитина ОСОБА_10, дуже прихильний до ОСОБА_1, вважає його та називає своїм батьком. ОСОБА_4, навчався в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №2 в м. Роздільна до 9-го класу, зарекомендував себе доброзичливим, чуйним, не конфліктним, його вихованням завжди займалась покійна матір, рідний батько ніколи до школи не з'являвся, матеріально сім'ю не підтримував та не брав участі у виховання сина.(а.с.17). Закінчивши 9 (дев'ять) класів вступив до Державного вищого закладу «Одеській коледж транспортних технологій» де навчається там зараз, що підтверджується довідкою Державного вищого закладу «Одеській коледж транспортних технологій» за №381 від 18.10.2016 року, де в.о.директором Т.М.Бердичевською зазначено, що ОСОБА_3, батько студента групи АС - 21 ОСОБА_4, протягом всього навчання сина, жодного разу не з'явився до коледжу, не проявляв ніякого інтересу до успішності сина.(а.с.14).

Позивач стверджував, що відповідач ОСОБА_3 проживає окремо, його місце проживання нікому не відомо, з сином не спілкується з 2005 року, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, взагалі самоусунувся від виховання своєї дитини.

Вищезазначене побудило позивача ОСОБА_1, звернутись до Роздільнянської районної державної адміністрації з заявою про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні до його сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_11 року позивач отримав висновок Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.12).

Згідно акту обстеження житлово - побутових умов місця проживання сім'ї позивача за адресою по АДРЕСА_1 від 06.10.2016 року складеного начальником відділу з питань соціального захисту дітей та профілактики порушень служби у справах дітей слідує, що умови проживання дітей задовільні.(а.с.49-50).

Позитивні характеристики на позивача, які свідчать про те, що позивач проживає разом з донькою та пасинком, чоловік займається окрім виховання свої рідної доньки, вихованням сина ОСОБА_5 від першого шлюбу ОСОБА_4, який знаходиться на його утриманні, працює, ним створені всі необхідні умови для проживання дітей, відповідальний батько та добрий господар. (а.с.18;20;21);

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, суду пояснив, що позивач по справі ОСОБА_1, приходиться йому вітчимом. Але, скільки він себе пам'ятає завжди вважав своїм батьком ОСОБА_1 Рідного батька ніколи не бачив, намагався вияснити у рідні зі сторони рідного батька, інформацію про місце його знаходження, але ніхто не знає де він, вважають, що він міг виїхати до іншої держави. ОСОБА_1, дуже добре до нього ставиться, допомагає йому матеріально, він залюбки з батьком спілкується любить його, на його думку також потрібно позбавити батьківських прав ОСОБА_3

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона являється сусідкою сім'ї ОСОБА_1 На її пам'ять ОСОБА_5 проживала з ОСОБА_3 недовго, у них народився син ОСОБА_4, після чого десь в 2005 році вона зійшлась з ОСОБА_1 якому вона народила доньку ОСОБА_7, прожили вони 11 років, в 2016 році ОСОБА_5 померла. Приблизно за 15 років рідний батько ні разу до сина не з'являвся, ніякої допомоги не надавав, при житті ОСОБА_5 діти доглядались нею та ОСОБА_1, а після її смерті за дітьми піклується ОСОБА_1, він їх дуже любить і вважає себе батьком ОСОБА_13.

Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.

В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.

При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач, свідомо не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини - неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, не спілкується з ним, хоча перешкод в спілкуванні йому з дитиною ніхто не чинив і не чинить.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно положень ст. 214 ч.1 п.6 ЦПК України під час ухвалення рішення судом суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Позивачем вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача сплаченого ним судового збору не заявлялося.

Керуючись положенням ст.ст.10, 11, 31, 44, 57, 60, 79, 81, 88, 209, 212, 213-215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст.164, ст.ст.165, 166, 180, 181 СК України,суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації в Одеській області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Соціальний супровід неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати Службі у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації в Одеській області за місцем його проживання: АДРЕСА_3.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати Роздільнянському районному відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області - для виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Іванова