Справа №589/2555/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Прачук О. В.
Номер провадження 22-ц/788/281/17 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 грудня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних збитків,

в с т а н о в и л а :

31 травня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зазначеним позовом, який в подальшому уточнивши (а.с. 51 - 55), мотивувала тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 27 травня 2010 року на її користь було стягнуто з ОСОБА_4 кошти в розмірі 39627 грн. та судові витрати. Посилаючись на тривале виконання відповідачкою рішення суду, позивачка просила суд відповідно до положень ст. 625 ЦК України стягнути з ОСОБА_4 3 % річних у розмірі 6593,24 грн. та 31422,88 грн. інфляційних нарахувань за період з 26 серпня 2010 року по 21 квітня 2016 року.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3 % річних у розмірі 6593,24 грн. за період з 26 серпня 2010 року по 21 квітня 2016 року.

ОСОБА_3, не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних нарахувань, оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішеня, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому зазначає, що між сторонами склались зобов'язальні відносини, кошти стягнуті судовим рішенням відповідачка виплачувала у національній валюті, тому вважає, що має право на стягнення інфляційних витрат за весь час прострочення виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, її представника ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а згідно ч. 3 зазначеної норми закону апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2010 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18 серпня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 5000 доларів США, що по курсу на день ухвалення судом рішення становить 39627 грн., 403,51 грн. державного мита та 121,20 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 10-14).

На підставі вказаного рішення судом виданий виконавчий лист (а.с. 15), який був пред'явлений на примусове виконання до Шосткинського міськрайонного управління юстиції (а.с. 16 - 17).

Постановою державного виконавця від 13 квітня 2016 року виконавче провадження закінчено. Борг в сумі 3069,75 грн. утримано із пенсії боржника та 37081,96 грн. сплачено боржником добровільно згідно квитанції. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 50).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що однією з підстав виникнення зобов'язання є рішення суду, тому застосував до виниклих правовідносин норми ст. 625 ЦК України та вважав, що на користь позивачки підлягають стягненню три проценти річних від простороченої суми стягнутої за рішенням суду. Крім того, відмовляючи у стягненні інфляційних нарахувань, суд взяв до уваги ту обставину, що до стягнення визначена сума коштів у доларах США, а тому вважав що вказана норма закону щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

Колегія суддів не може погодитись з висновком місцевого суду щодо застосування до виниклих правовідносин положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки він зроблений на неправильному застосуванні норм матеріального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

У даному випадку, спір виник у зв'язку з тривалим невиконанням рішення суду про стягнення коштів у розмірі 5000 доларів США, які є авансом відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2010 року встановлено, що сторони мали намір укласти договір купівлі - продажу будинку, при цьому відповідачка передала позивачці аванс у сумі 5000 доларів США в рахунок укладення майбутнього договору, проте в подальшому його між ними укладено не було.

З огляду на викладене вбачається, що між сторонами мали місце переддоговірні відносини, а обов'язок відповідачки повернути безпідставно набуті нею 5000 доларів США, не є підставою вважати, що між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини, оскільки у даному випадку це б мало випливати із договору купівлі - продажу.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Такий висновок суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суд України, викладених у постановах від 13 січня 2016 року у справі № 6-3019цс15 та від 20 січня 2016 року №6-2759цс15.

Суд першої інстанції вказані обставини не врахував, тому апеляційна скарга в частині скасування судового рішення підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 грудня 2016 року скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: