Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/6834/16-ц Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 47 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Широкової Л.В., Якухна О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2016 року,

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати пункт 12 рішення Житомирської міської ради від 28 квітня 2016 року, зобовязати Житомирську міську раду на черговому засіданні сесії розглянути питання щодо передачі йому в користування земельної ділянки площею 0,0365 га, що знаходиться за адресою: м. Житомир, провулок Піонерських таборів (Політехнічний), 14-г, кадастровий номер :11:014:0059 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві власності належить жилий будинок №14-в по пров. Піонерських таборів у м. Житомирі та земельна ділянка площею 0,0125 га за адресою: м. Житомир, вул. Піонерських таборів, 14, яка є складовою земельної ділянки за вказаною адресою (125/1313 ідеальних частин). Рішенням Житомирської міської ради йому надано дозвіл на складання проектної документації на земельну ділянку площею 0,0365 га за адресою: м. Житомир, вул. Піонерських таборів, 14 на підставі нотаріально посвідченої згоди попереднього землекористувача та розробленого паспорта забудови з новою адресою: пров. Піонерських таборів, 14-г. На виконання цього рішення та вимог Земельного кодексу України ним було виготовлено технічну документацію із землеустрою для подальшого оформлення даної земельної ділянки в оренду, проте пунктом 12 рішення Житомирської міської ради від 28 квітня 2016 року №207 остання передана у власність ОСОБА_2, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2016 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано пункт 12 рішення Житомирської міської ради від 28 квітня 2016 року. Зобовязано Житомирську міську раду на черговому засіданні сесії розглянути питання щодо передачі ОСОБА_1М.О. в користування земельної ділянки площею 0,0365 га за адресою м. Житомир пров. Політехнічному, 14-г (стара адреса м. Житомир пров. Піонерських таборів) кадастровий номер :11:014:0059 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить вищевказане судове рішення скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову за безпідставністю.

На його думку, судом залишено без уваги ту обставину, що позивач не оскаржував рішення про зняття з розгляду питання про передачу йому спірної земельної ділянки, а отже погодився з ним. Вважає, що оскаржуване судове рішення не ґрунтується на доказах, судом не встановлено, чи є позивач громадянином України і чи має право на одержання у власність безкоштовно земельної ділянки в порядку ст. 118 Земельного кодексу України. На його думку, судом неправильно застосовані до спірних правовідносин норми ст. 120 ЗК України. Суду слід було застосувати ст. 42 цього Кодексу, оскільки спірна земельна ділянка площею 0,0365 га є невідємною частиною земельної ділянки площею 0,3911 га, закріпленої за багатоквартирним будинком малоповерхової забудови, цільове призначення якої обслуговування та будівництво багатоквартирного будинку № 14 по пров. Піонерських таборів у м. Житомирі. Вважає, що оскаржуване позивачем рішення міської ради, яким ОСОБА_2 виділено спірну земельну ділянку для обслуговування будинку є законним, так як вона є співвласником вищевказаного багатоквартирного будинку, а будинок відповідача знаходиться за іншою адресою, його права оскаржуваним рішенням не порушуються. Крім того, спірна земельна ділянка не межує з набутою ним на праві власності земельною ділянкою площею 0,0125 га. Також вважає, що користування спірною земельною ділянкою попереднім орендарем на підставі договору оренди не є безумовною підставою переходу права оренди до наступного власника будинку. Крім того, договір оренди щодо спірної ділянки було розірвано орендарем в односторонньому порядку за його згодою, остання відносилась до комунальної власності, а тому міська рада мала право розпорядитись нею на свій розсуд. Також вказав на порушення судом норм процесуального права, зокрема: не надання відповідачу доданих до позовної заяви документів, не оголошення в судовому засіданні заперечень, тощо.

Заслухавши доводи ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку № 14в по пров. Піонерських таборів у м. Житомирі та земельної ділянки площею 0,0125 га за адресою: м. Житомир, вул. Піонерських таборів, 14, яка є складовою земельної ділянки за вказаною адресою (125/1313 ідеальних частин, а.с. 95-102 т. 2) .

ОСОБА_2 є власником 8/100 будинку по пров. Піонерських таборів, 14 в м. Житомирі та 75/1313 земельної ділянки за вказаною адресою (а.с. 135-142 т. 2).

Спір між сторонами виник з приводу права користування земельною ділянкою площею 0,0365 га, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, пров. Піонерських таборів (на даний час пров. Політехнічний), 14, кадастровий номер :11:014:0059 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Зазначена земельна ділянка після розірвання договору оренди з попереднім землекористувачем передана до земель комунальної власності, що підтверджується змістом рішення Житомирської міської ради №632 від 27 лютого 2014 року, відповідно до якого достроково припинено дію договору оренди цієї земельної ділянки, який був зареєстрований 25 серпня 2009 року №24 (а.с. 93 т.1, а.с. 132-133).

Рішенням Житомирської міської ради № 714 від 18 червня 2014 року на підставі заяви ОСОБА_1 від 26 травня 2014 року останньому наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по пров. Піонерських таборів, 14, рекомендована адреса пров. Піонерських таборів, 14-г (а.с. 14-15 т. 1).

06 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до міської ради про внесення на розгляд сесії міської ради питання щодо передачі йому у власність та користування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельної ділянки площею 0,0365 га по пров. Піонерських таборів, 14-г в м. Житомирі (а.с. 260 т.1).

Згідно пункту 15.2 рішення Житомирської міської ради №928 від 29 травня 2015 року питання передачі у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки знято з розгляду сесії міської ради (а.с. 234 т.1). Зазначене рішення органу місцевого самоврядування, яким фактично його заяву залишено без розгляду, він не оскаржував. Повторно із заявою про передачу йому у користування цієї ділянки не звертався.

ОСОБА_2, відповідно до її заяви від 16 червня 2015 року, рішенням Житомирської міської ради від 20 серпня 2015 року № 977 та додатку до нього наданий дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючим нерухомим майном на земельну ділянку орієнтовною площею 0,0300 га по пров. Піонерських Таборів, 14 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 261-262 т.1, а.с. 168 т.2).

Пунктом 12 рішення Житомирської міської ради від 28 квітня 2016 року у власність ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 0,0365 га кадастровий номер :11:014:0059 за адресою: м. Житомир, пров. Політехнічний, 14 (раніше пров. Піонерських таборів,14) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 236 т. 1).

Як вбачається із матеріалів справи, на час звернення із заявою про передачу у власність та користування спірної земельної ділянки, ОСОБА_1 не був громадянином України, про що свідчить його посвідка на постійне проживання, заява про передачу йому у власність та користування земельної ділянки від 06 березня 2015 року, у якій він посилається на номер посвідки на постійне проживання, та паспорт громадянина України, який ним отриманий 22 травня 2015 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1, як громадянин іншої держави, у відповідності до норм чинного національного законодавства, не мав права на отримання у власність та користування спірної земельної ділянки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, неповно зясувавши зазначені обставини справи, дійшов помилкового висновку про порушення прав позивача оскаржуваним ним рішенням міської ради та безпідставно задовольнив його позов.

Відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням колегією суддів нового про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

Відмова від оренди спірної земельної ділянки попереднім користувачем на користь ОСОБА_1 будь-яких правових наслідків не створює та не має значення для вирішення спору.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1212,64 грн. понесених нею судових витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2016 року скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1212,64 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: