Справа № 182/1776/17
Провадження № 2/0182/2149/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.04.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Рунчевої О.В.

секретаря Власенко Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06.04.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом , посилаючись на наступні обставини.

04.10.2012 року померла його рідна бабуся ОСОБА_2, яка до дня смерті мешкала у с. Олексіївка Нікопольського району, по вул. Чкалова, буд.69 А.

Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться у с. Олексіївка Нікопольського району, вул. Чкалова, буд.69 А, що належав померлій на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № 4504 від 15.09.1987 року.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 07.07.2006 року, посвідчений секретарем Приміської (колишньої Менжинської) сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 1912, згідно якого все своє майно заповідалайому, позивачу по справі, як своєму онуку.

Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадкуванні немає.

На його звернення до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, отримав 25.03.2015 року за № 822/01-16 розяснення по спадщині, згідно якого не можливо видати на його імя свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 04.10.2012 року з причини, що пропущено строк для прийняття спадщини.

В обґрунтування вимог позову він зазначив, що звернутися вчасно до нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини не мав можливості з поважних причин, а саме за станом свого здоровя, через віддаленість місця його проживання та через його зайнятість у навчанні. Незадовго до смерті бабусі він переніс хірургічну операцію на нозі, а тому не міг пересуватися без сторонньої допомоги тривалий час. Крім того, він на той час навчався у Національній металургійній академії України в місті Дніпропетровськ з 2010 року та одразу після одужання був вимушений займатися навчанням та вирішувати в академії питання, які накопичилися за час його хвороби та неможливості відвідувати ВУЗ.

Також зазначив, що під час оформлення документів, ним було втрачено оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, який засвідчував його належність ОСОБА_2.

Зазначена обставина теж унеможливлює його подальше оформлення спадщини через нотаріальну контору.

На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Олексіївка, вулиця Чкалова, будинок 69 А та який складається з житлового будинку літ «А», загальною площею 36.3 кв.м., житловою площею 28.0 кв.м., літньої кухні літ «Б», сараю літ «В», вбиральні літ «Г», спорудження 1-4, басейну, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 04 жовтня 2012 року.

Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. .

Від Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області на адресу суду надійшов лист, згідно якого просять розглядати справу без участі їх представника, заперечень проти позову немає .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 1217,1218,1220-1223, 1233,1235,1268-1270,1296 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено наступне.

04.10.2012 року померла рідна бабуся позивача, ОСОБА_2, яка до дня смерті мешкала у с. Олексіївка Нікопольського району, по вул. Чкалова, буд.69 А. (а.с. 7).

Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться у с. Олексіївка Нікопольського району, вул. Чкалова, буд.69 А, що належав померлій на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № 4504 від 15.09.1987 року (а.с. 8).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 07.07.2006 року, посвідчений секретарем Приміської (колишньої Менжинської) сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 1912, згідно якого все своє майно заповідалапозивачу по справі, як своєму онуку (а.с. 9).

Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадкуванні немає.

Згідно довідки Приміської (Менжинської) сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за № 3035 від 25.10.2012 року ОСОБА_1 дійсно фактично проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 А разом з ОСОБА_3, вів з нею спільне господарство та доглядав її до дня смерті - 04.10.2012 року (а.с. 12).

Через юридичну необізнаність позивач був впевнений, що спадщина буде належати йому як спадкоємцю за заповітом і що через шість місяців він зможе безперешкодно оформити спадщину на себе.

На звернення позивача до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, отримав 25.03.2015 року за № 822/01-16 розяснення по спадщині, згідно якого не можливо видати на його імя свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 04.10.2012 року з причини, що пропущено строк для прийняття спадщини (а.с. 11).

Так, звернутися вчасно до нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини позивач не мав можливості з поважних причин, а саме за станом свого здоровя, через віддаленість місця його проживання та через його зайнятість у навчанні. Незадовго до смерті бабусі він переніс хірургічну операцію на нозі, а тому не міг пересуватися без сторонньої допомоги тривалий час. Крім того, позивач на той час навчався у Національній металургійній академії України в місті Дніпропетровськ з 2010 року та одразу після одужання був вимушений займатися навчанням та вирішувати в академії питання, які накопичилися за час його хвороби та неможливості відвідувати ВУЗ. (а.с. 14-15).

Також позивачем під час оформлення документів було втрачено оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, який засвідчував його належність ОСОБА_2.

Зазначена обставина також унеможливлює подальше оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 через нотаріальну контору.

Таким чином позивач має право на спадкування майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3, померлої 04.10.2012 року , але не може реалізувати своє право.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 1217,1218,1220-1223,1225,1233,1235,1268-1270,1296 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Олексіївка, вулиця Чкалова, будинок 69 А та який складається з житлового будинку літ «А», загальною площею 36.3 кв.м., житловою площею 28.0 кв.м., літньої кухні літ «Б», сараю літ «В», вбиральні літ «Г», спорудження 1-4, басейну, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 04 жовтня 2012 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5