АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/142/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 69 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу Звенигородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_6, зацікавлена особа: Звенигородське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до Лисянського районного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Звенигородське обєднане УПФУ Черкаської області.

Свої вимоги мотивувала тим, що починаючи з жовтня 1979 року і по березень 2003 року вона працювала свинаркою в колгоспі «Україна» с.Виноград, Лисянського району Черкаської області, яке, в подальшому, було реорганізовано в КСП «Україна» та ТОВ «Україна».

У квітні 2015 року, зазначає ОСОБА_6, вона звернулася до Управління ПФУ в Лисянському районі Черкаської області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, у зв»язку із чим їй було запропоновано надати довідку для підтвердження трудового стажу.

Заявниця вказує, що вона отримала наступні документи: архівну довідку №261 від 23 липня 2009 року, видану Трудовим архівом Лисянського району Черкаської області, де зазначено, що за період роботи з жовтня 1979 року по березень 2003 року на іншу роботу вона не була переведена, не працювала з неповним робочим днем, їй не надавались відпустки без збереження заробітної плати; архівну довідку №321 від 26 серпня 2014 року видану КУ «Трудовий архів смт. Лисянка» про відпрацьовані людино-дні за 1979 по 2003 роки; архівну довідку №259 від 23 липня 2009 року видану Трудовим архівом Лисянського району із даними про її заробітну плату.

Згідно даних у її трудовій книжці починаючи з 1979 року по 2003 рік зазначено, що вона працювала на посаді свинарки, однак відсутні записи про її трудову діяльність та відомості про заробітну плату із серпня 1991 року по липень 1995 року.

Оскільки, дані розбіжності щодо її трудової зайнятості на посаді свинарки за період з 1991 по 1995 роки позбавляють її права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, ОСОБА_6 звернулась до Лисянського районного суду Черкаської області із даною заявою та просила постановити судове рішення, яким встановити факт її роботи на посаді свинарки в колгоспі «Україна» с .Виноград Лисянського району Черкаської області в період з 01 серпня 1991 року по 31 липня 1995 року.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2016 року заяву задоволено.

Встановлено факт роботи ОСОБА_6 на посаді свинарки в колгоспі «Україна» с.Виноград Лисянського району Черкаської області в період з 01 серпня 1991 року по 31 липня 1995 року.

В апеляційній скарзі Звенигородське обєднане УПФУ Черкаської області, вважаючи рішення суду першої інстанції не законним та не обґрунтованим, таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_6 в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Звенигородського обєднаного УПФУ Черкаської області підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанції скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч.6 ст.235 ЦПК України, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення даного факту має значення для реалізації права заявниці ОСОБА_6 на отримання пільгової пенсії, а відтак, подана нею заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Згідно вимог ст.234, ст.256 ЦПК України та розяснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, суддя у відповідності до вимог статті 258 ЦПК України повинен перевірити мету встановлення юридичного факту, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, фактично існує спір про право між заявником по даній справі та заінтересованою особою - Звенигородським обєднаним УПФУ Черкаської області щодо прав заявниці ОСОБА_6 на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч.6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Крім того, відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи в порядку окремого провадження, якщо такі факти породжують юридичні наслідки; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. У разі, коли буде виявлено, що встановлення факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам про право подати позов на загальних підставах.

Виходячи із зазначених вище положень процесуального закону та змісту заявлених ОСОБА_6 вимог, колегія суддів приходить до висновку про те, що даний спір має розглядатися у порядку позовного провадження, у звязку із чим рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2016 року підлягає до скасування, а заява ОСОБА_6 згідно вимог ч.6 ст.235 ЦПК України повинна бути залишена без розгляду з розясненням останній права предявлення нею позову на загальних підставах.

Керуючись ст. 207, ч.6 ст. 235 ст.ст.307,310,313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Звенигородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області задовольнити частково.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 24 жовтня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_6, зацікавлена особа: Звенигородське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення скасувати.

Заяву ОСОБА_6, зацікавлена особа: Звенигородське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_6 право на звернення до суду з вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :