Справа № 404/2104/17
Номер провадження 2-з/404/44/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Самойленко Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, треті особи приватні нотаріуси Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

10.04.2017 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить з метою забезпечення позову накласти арешт на ? частину житлового будинку №43 по вул.Станіслава Майсеєва в м. Кропивницький, яка належала на праві власності ОСОБА_6.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують відповідно до ст.151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ст.152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з'ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Так, звертаючись з клопотанням про забезпечення позову, позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину об'єкту нерухомого майна, а саме на ? частину житлового будинку №43 по вул.Станіслава Майсеєва в м. Кропивницький, яка належала на праві власності ОСОБА_6, яка померла 14.08.2016 року, однак позивачем не долучено жодних доказів, які мали підтвердити той факт, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що дає йому право здійснити державну реєстрацію права власності на вищезазначену частину об'єкту нерухомого майна, що входить до складу спадщини, та виходячи з предмету позову, який стосується вимог немайнового характеру, пов'язаний з оспорювання заповіту, тобто фактично доведення факту виникнення у позивача права на спадкування, тому у сукупності наведених обставин відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину нерухомого майна, що не є предметом спору.

Оцінивши наведені позивачем підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у такий спосіб.

З уразуванням викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Д. О. Самойленко