АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Публічне акціонерне товариство «КЛАСИКБАНК» про стягнення компенсації за несвоєчасне проведення остаточного розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року позивач звернувся із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що з 12 вересня 2011 року працював у ПАТ «КЛАСИКБАНК» на посаді начальника юридичного управління.

14 червня 2016 року, згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1004 в ПАТ «КЛАСИКБАНК» було запроваджено тимчасову адміністрацію, визначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «КЛАСИКБАНК» - Северина Ю.П., який 17 червня 2016 року видав наказ №31 «Про скорочення штату працівників», згідно якого позивача було попереджено про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням чисельності штату з 19 серпня 2016 року.

12 серпня 2016 року, згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1493 в банку розпочато процедуру ліквідації та призначено Северина Ю.П. уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «КЛАСИКБАНК».

18 серпня 2016 року Северин Ю.П. видав наказ №2-к, згідно якого позивача було звільнено з роботи 19 серпня 2016 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з ліквідацією.

Із посиланням на норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»позивач вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набув всіх повноважень органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, тому саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є належним відповідачем в даній справі.

Посилаючись на те, повний розрахунок було проведено лише 13 грудня 2016 року, а не в день звільнення як це передбачено ст. 47 КЗпП України, позивач просив стягнути на свою користь зФонду гарантування вкладів фізичних осіб 103773,60 грн. середнього заробітку за весь час затримки виплати належних позивачу як звільненому працівникові сум та 10000,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. (а.с.1-4)

Відповідач та третя особа проти позову заперечували.

Відповідач зазначав, що позивач не перебував у трудових відносинах з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, тому у нього відсутній обов'язок щодо відшкодування позивачу заборгованості по заробітній платі і відповідно відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. (а.с.49-51)

Третя особа, від імені якої діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КЛАСИКБАНК» СеверинЮ.П., у запереченнях проти позову зазначив, що ПАТ «КЛАСИКБАНК» знаходиться в стадії ліквідації, стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», призведе до порушення норм чинного законодавства. З огляду на наявність спеціальної процедури проведення ліквідації та виведення неплатоспроможного банку з ринку, в діях Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КЛАСИКБАНК» відсутня вина по затримці розрахунку по заробітній платі та прирівняних до неї виплат перед позивачем. Крім того вказує, що кошти про стягнення яких позивач звернувся з позовом до суду не є заробітною платою, а тому не можуть підпадати під дію ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (а.с.53-56)

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа ПАТ «КЛАСИКБАНК» про стягнення компенсації за несвоєчасне проведення остаточного розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди відмовлено. (а.с.73-74, 76-83)

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин та доказів якими обґрунтовані заявлені вимоги і дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. (а.с.87-93)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник відповідача Музичук Л.В., представник третьої особи Большешапова Ю.О. заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 12 вересня 2011 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ПАТ «КЛАСИКБАНК» на посаду начальника юридичного управління, що підтверджується трудовою книжкою позивача. (а.с.5)

На підставі рішення Правління Національного банку України від 14 червня 2016 року №67-рш/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КЛАСИКБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14 червня 2016 року № 1004 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КЛАСИКБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КЛАСИКБАНК» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 15 червня 2016 року до 14 липня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КЛАСИКБАНК», визначені Законом, зокрема статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северину Ю.П. строком на один місяць з 15 червня 2016 року до 14 липня 2016 року включно. (а.с.6)

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 липня 2016 року №1206 продовжено строк тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку ПАТ «КЛАСИКБАНК» з 15 липня 2016 року до 14 серпня 2016 року включно. Продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КЛАСИКБАНК» Северина Ю.П. з 15 липня 2016 року до 14 серпня 2016 року включно. (а.с.7)

На підставі рішення Правління Національного банку України від 11 серпня 2016 року №209-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КЛАСИКБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 серпня 2016 року №1493 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КЛАСИКБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КЛАСИКБАНК» з 12 серпня 2016 року до 11 серпня 2018 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КЛАСИКБАНК» Северину Ю.П. строком з 12 серпня 2016 року до 11 серпня 2018 року включно. (а.с.66-67)

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КЛАСИКБАНК» Северин Ю.П. від 18 серпня 2016 року №2-к ОСОБА_1, начальника юридичного управління, було звільнено з 19 серпня 2016 року, у зв'язку з ліквідацією згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Підстава - попередження про вивільнення працівників, наказ №31 від 17 червня 2016 року. Також цим наказом визначено виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі одного середнього місячного заробітку та компенсацію за не використані дні відпустки. (а.с.60)

Належна до виплати позивачеві сума в розмірі 46569,80 грн. була виплачена частинами і остаточний розрахунок з позивачем здійснений 13 грудня 2016 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень та випискою по картці/рахунку. (а.с.16-20, 61-65)

Суд першої інстанції дав оцінку наданим сторонами доказам та дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, однак ухваливши рішення про відмову в позові виходив з того, що даний позов пред'явлений до неналежного відповідача.

Колегія суддів погодилась з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України від 23 лютого 2012 р. N 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 3 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

- заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

- залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством.

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Уповноважена особа Фонду має право: призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов'язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю; здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом (частина 3 статті 37 Закону).

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (пункт 1 частини 4 статті 37 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону.

Наведене дає підстави для висновку, що уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а відтак наділена правом видачі та підписання наказів про звільнення, вчинення від імені банку, як юридичної особи дій представництва його (банку) інтересів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обов'язок з виплати заробітної плати, а відтак і здійснення остаточного розрахунку при звільненні Законом покладено на ПАТ «КЛАСИКБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КЛАСИКБАНК», який є належним відповідачем за заявленими вимогами.

Зважаючи на вищевикладені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що районний суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки останній не є належним відповідачем у даній справі.

Доводи скарги цих висновків суду не спростовують, а тому, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова

Справа № 22-ц/796/5173/2017

Унікальний номер 755/18646/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Гаврилова О.В.

Доповідач Левенець Б.Б.