Дата документу 14.02.2017
Справа № 334/887/17
Провадження № 6/334/102/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Колесник С.Г.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Вознесенівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх обовязків,

встановив:

Державний виконавець Вознесенівського відділу ДВС м. Запоріжжя звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх обовязків, вказавши в поданні наступне.

На виконанні у Вознесенівському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 331/2449/15-ц виданого 07.06.2015р. Жовтневим районним м судом м. Запоріжжя про стягнення з Приватного підприємства "НАУЗ" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 79000,00грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20930,58грн., суму інфляції в розмірі 14288,110грн., 1000,00грн. відшкодування моральної шкоди, витрати за надання правової допомоги в розмірі 5000,00грн. Залишок заборгованості складає 118052,89грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - Приватне підприємство "НАУЗ", . Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ПП "НАУЗ" виступає ОСОБА_1.

Посилаючись на наявність у особи невиконаних зобовязань та ухилення від їх виконання, державний виконавець просить задовольнити клопотання та тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання вказаних зобовязань.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився за невідомих суду причин, із заявою про розгляд справи без його участі до суду не звертався.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України.

П. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, положеннями п.5 ч.1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, ухилення від виконання зобовязань, покладених на громадянина судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Судом встановлено, що на виконанні у Вознесенівському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 331/2449/15-ц виданого 07.06.2015р. Жовтневим районним м судом м. Запоріжжя про стягнення з Приватного підприємства "НАУЗ" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 79000,00грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20930,58грн., суму інфляції в розмірі 14288,110грн., 1000,00грн. відшкодування моральної шкоди, витрати за надання правової допомоги в розмірі 5000,00грн. Залишок заборгованості складає 118052,89грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - Приватне підприємство "НАУЗ", . Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ПП "НАУЗ" виступає ОСОБА_1.

Виконавче провадження відкрито 14.06.2016року, на сьогоднішній день рішення боржником не виконано, державним виконавцем, на його думку, вжито всіх заходів з метою виконання рішення суду.

Однак, надані державним виконавцем документи, не свідчать про ухилення боржника від виконання ним своїх зобовязань, а лише про наявність факту невиконання зобовязань. Крім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення боржника, відповідно до яких заборгованість не сплачується у звязку з відсутністю фінансової можливості.

Звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Приймаючи до уваги відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань, суд дійшов до висновку, що законних підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не вбачається.

Керуючись ст. ст. 377-1, 293 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Вознесенівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя про тимчасове обмеження громадянина-боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх обовязків відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Колесник С. Г.