АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №645/4972/15-ц Головуючий І інстанції:Бондарєва І.В.
Провадження №22ц/790/142/17 Доповідач: Кіпенко І.С.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Кокоші В.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Домоуправління №42 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 червня 2016 року та на додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2016 року по справі за позовом Домоуправління №42 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по експлуатаційним витратам на утримання житлового будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и л а:

04.06.2015р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по експлуатаційним витратам на утримання житлового будинку та прибудинкової території, вказуючи, що відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі АДРЕСА_1 (колишня Корчагінців) в м. Харкові та користуються всіма послугами, які надає позивач. Згідно Статуту ЖК «Звездний-19-А» відповідачі зобовязані сплачувати експлуатаційні витрати на утримання житлового будинку та прибудинкової території за встановленими тарифами.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що, позивач надає відповідачу послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Однак, відповідач не сплачує кошти за вказані послуги, у звязку з чим, виникла заборгованість, яка за період з 01.06.2008р. по 31.03.2012р. становить 2336,45 грн., за період з 01.04.2012р. по 01.03.2015р. становить 2800,66 грн.

Представник позивача в судовому засіданні першої інстанції позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність та недоведеність, крім того, просив застосувати позовну давність.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду свої письмові заперечення, просили розглядати справу за їх відсутності та застосувати позовну давність.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 червня 2016 року в задоволенні позову за період з 01.06.2008р. по 31.03.2012р. відмовлено.

Додатковим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь Домоуправління №42 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району заборгованість по експлуатаційним витратам на утримання житлового будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2012р. по 01.03.2015р. у розмірі 2404 грн. 56 коп. та судовий збір у розмірі по 190 грн. 04 коп. з кожного.

Не погодившись з рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 червня 2016 року та додатковим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2016 року Домоуправління №42 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району оскаржило їх в апеляційному порядку. Посилаючись на неповне зясування обставин справи, неналежну оцінку наданим доказам просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.04.2009р. по 01.04.2012р. в сумі 1878,03грн., та з 01.05.2012р. по 01.09.2012р. в сумі 316,88грн.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за утримання житлового будинку та прибудинкової території за період 01.06.2008р. по 01.04.2009р. включно, внаслідок застосування до даних правовідносин строку позовної давності не оскаржується, тому, згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, колегією суддів не переглядається.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі АДРЕСА_1 (колишня Корчагінців) в м. Харкові (а.с.6).

Будинок, в якому мешкають відповідачі, входить до Житлового кооперативу «Звездний 19А», його утримання та утримання прибудинкової території здійснює Домоуправління №42 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району, що підтверджується Статутом ЖК «Звездний 19 А», Положенням Домоуправління №42 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що позивач уповноважений надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: вул. Амосова (колишня Корчагінців) №1 в м. Харкові, а відповідачі зобовязані оплачувати надані послуги.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки, згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд обґрунтовано посилався на зазначені вище правові підстави для нарахування плати за утримання житлового будинку та прибудинкової території та доведеність заборгованості, що виникла внаслідок несплати відповідачами послуг, які надає позивач.

З рішенням суду про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.09.2009р. по 01.04.2012р. колегія суддів погоджується, оскільки суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що на час звернення позивача до суду із зазначеним позовом строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за вказаний період сплинув.

Однак, судова колегія вважає, що додаткове рішення від 16 вересня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за період з 01.05.2012р. по 01.09.2012р. підлягає зміні виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, пятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Як встановлено судовим розглядом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04.06.2015р. позивач, в порядку, передбаченому п.3 ч.1 ст.95 ЦПК України, звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по експлуатаційним витратам на утримання житлового будинку та прибудинкового території за період з 01.04.2012р. по 01.03.2015р.

Однак, суд першої інстанції при винесенні додаткового рішення не врахував факту звернення до суду в порядку наказного провадження та не врахував переривання строків позовної давності шляхом звернення позивача 04.06.2015р. із заявою про видачу судового наказу.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за період з 01.05.2012р. по 01.09.2012р. є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Судова колегія, приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості по експлуатаційним витратам на утримання житлового будинку та прибудинкової території за період з 04.06.2012р. по 01.09.2015р. в розмірі 237 грн. 66 коп. (виходячи з наступного розрахунку 79,22 (нарахована плата) х 3 = 237,66).

Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.2 вказаної статті).

При зверненні до суду апеляційної інстанції позивач сплатив 1339 грн. 80 коп., оскільки апеляційна скарга була задоволена частково, судова колегія вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 48 грн. 36 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, ст.ст.309, 313,314, 316, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги Домоуправління №42 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району задовольнити частково.

Додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2016 року змінити, скасувавши його в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за період з 01.05.2012 р. по 01.09.2012р.

Позовні вимоги Домоуправління №42 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району в цій частині задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Домоуправління №42 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району заборгованість по експлуатаційним витратам на утримання житлового будинку та прибудинкової території за період з 04.06.2012р. по 01.09.2012р. в розмірі 237 грн. 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Домоуправління №42 по обслуговуванню будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району судовий збір у розмірі по 48 грн. 36 коп. з кожного.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 червня 2016 року та додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2016 року в іншій частині залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: І.С. Кіпенко

Судді: В.В. Кокоша

ОСОБА_4