Справа № 2/331/426/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Світлицької В.М., при секретарі Богач А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 28.04.1984 року по 17.04.2012 року він працював у Відокремленому структурному підрозділі «Вагонне депо Запоріжжя - Ліве» Державного підприємства «Придніпровська залізниця». При звільненні підприємство було зобовязане виплатити йому компенсацію за невикористані 275 діб домашнього відпочинку, як надурочної роботи, тобто в подвійному розмірі від годинної ставки. З урахування того, що годинна ставка складала 15 гривень 11 копійок, підприємство мало виплатити йому за 2 200 годин 66 484 гривні 00 копійок. Проте йому було виплачено компенсацію в розмірі 43 708 гривень 50 копійок за 275 діб загального часу домашнього відпочинку, який не був ним використаний. При цьому вказана сума грошових коштів була розрахована у порядку передбаченому для виплати компенсації за невикористану відпустку. Такі дії щодо виплати йому заробітної плати за невикористані дні домашнього відпочинку позивач вважає незаконними, оскільки цей час згідно із нормами чинного законодавства має бути оплачено у порядку передбаченого для оплати надурочної роботи.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з виплати заробітної плати за 275 діб невикористаного часу домашнього відпочинку в сумі 22 77 гривень 50 копійок та, крім того, виплати по оплаті правової допомоги в сумі 2000 гривень 00 копійок.

У судове засіданні позивач та представник позивача зявилися, кожен в окремості доводи, наведені в обґрунтування позову підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судове засіданні представники відповідача - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» зявилися, просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на недоведеність позовних вимог, оскільки при звільнені у ОСОБА_1 залишилися невикористані 275 діб домашнього відпочинку, які були компенсовані у грошовій формі з оплатою цього часу з розрахунку встановленого місячного окладу в загальній сумі 43 708 гривень 50 копійок. Вважають, що позивач невірно обчислює невикористаний час домашнього відпочинку як надурочну роботу, оскільки ОСОБА_1 після повернення з туру звільнився і не мав наступних поїздок.

Вислухавши думку позивача, представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, взявши до уваги письмові заперечення представника відповідача по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28.04.1984 року по 17.04.2012 року працював у Відокремленому структурному підрозділі «Вагонне депо Запоріжжя - Ліве» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на посаді механіка вагона транспортера, тобто перебував в трудових відносинах (а.с. 7-8).

Згідно із п. 1.1. Положення про відокремлений структурний підрозділ «Вагонне депо Запоріжжя - Ліве» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» вагонне депо є відокремленим структурним підрозділом без права юридичної особи.

17.04.2012 року ОСОБА_2 було звільнено за п. 5 ст. 36 КЗпП України у звязку з переведенням до філії ДП «Український державний центр транспортного сервісу «Ліски» ДП «Дніпровська залізниця» (а.с. 8).

Установлено, що при звільнені ОСОБА_1 згідно з довідкою депо за невикористаний час домашнього відпочинку 275 діб була сплачена грошова компенсація на загальну суму 43 708 гривень 50 копійок (а.с. 9).

Сторони визнають, що при звільненні у ОСОБА_1 кількість невикористаних діб домашнього відпочинку становить саме 275 діб, а година ставка оплати праці ОСОБА_1 в 2012 році складає 15 гривень 11 копійок. Спірною для сторін обставиною є порядок обчислення компенсації за дні відпочинку.

На підставі ст.. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Статтею 43 Конституції України встановлено право кожного на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У відповідності до положень ст.. 5 Закону України «Про оплату праці» організація оплати праці здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод: колективних договорів, трудових договорів.

Згідно зі ст.. 4 Закону України «Про залізничних транспорт» управління залізницями та іншими підприємствами залізничного транспорту, що належить до загальнодержавної власності здійснюється органом управління залізничним транспортом Державною адміністрацією залізничного транспорту України (Укрзалізниця), підпорядкованою Міністерству транспорту та звязку України.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну адміністрацію залізничного транспорту України , яке затверджено постановою КМУ від 29.02.1996 року № 262 Укрзалізниця здійснює заходи, спрямовані на створення безпечних умов праці, соціальний захист працівників залізничного транспорту, впровадження єдиної системи оплати їхньої праці, поліпшення житлових, культурно-побутових умов.

Згідно п. 6 вказаного положення Укрзалізниця в межах своєї компетенції видає накази, обовязкові для виконання залізницями та підприємствами, які входять до сфери управління Укрзалізниці, організує та контролює їх виконання.

Відповідно до ст.. 61 КЗпП України на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин.

Відповідно до п. 4.1. Колективного договору ДП «Придніпровська залізниця» вбачається, що режим праці і відпочинку в структурних підрозділах регламентується «Правилами внутрішнього трудового розпорядку» та «Особливостями регулювання робочого часу і часу відпочинку окремих категорій працівників залізничного транспорту і метрополітенів, повязаних із забезпеченням безпеки руху поїздів і обслуговування пасажирів», затверджених наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 10.03.1994 року № 40-Ц (далі Наказ 40-Ц).

Згідно п. 1.1. Наказу 40-Ц особливості регулювання робочого часу враховують специфіку організації праці і регулюють робочий час і час відпочинку окремих категорій працівників залізничного транспорту і не змінюють встановлених законодавством загальних і спеціальних гарантій і пільг.

Пунктами 1.3., 1.7. Наказу 40-Ц передбачено, що для працівників, постійна робота, яких відбувається в дорозі при загальній тривалості поїздки в обидва кінці три доби і більше, може запроваджуватися підсумований облік робочого часу з періодом обліку потурно. Туром вважається час з моменту явки на роботу для поїздки до моменту на роботу до наступної поїздки після відпочинку і пункті постійної роботи.

При роботі потужно пунктом 11.8 Наказу 40-Ц встановлено особливий порядок надання часу відпочинку, згідно з яким загальний час належного відпочинку в основному пункті для працівників, постійна робота яких протікає в дорозі, треба визначати шляхом множення включеного в роботу числа відпрацьованих годин за поїздку на коефіцієнт 2,6 та віднімання часу чи днів відпочинку в дорозі і додавання за календарем недільних та святкових днів за поїздку, тури. При цьому, щотижневі дні відпочинку за час поїздки надаються в підсумованому вигляді відразу після поїздки.

Відпочинок працівнику повинен бути наданий, як правило, після кожної поїздки повністю. У виняткових випадках, коди відпочинок після поїздки не міг бути наданий повністю, невикористана кількість годин відпочинку за цю поїздку може бути приєднана до належної кількості годин відпочинку за наступні 1-2 поїздки (тури).

Якщо протягом 1-2 наступних поїздок (тур) невикористана частина відпочинку за попередню поїздку (туру) не буде надана повністю, еквівалентна кількість робочих годин зараховується і виплачується як надурочна робота. Години роботи в святкові та ненадані вихідні дні, оплачені в подвійному розмірі, додатковій оплаті, як надурочний час не підлягають.

За змістом правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» встановлено 8-ми годинний робочий день при роботі із пятиденним робочим тижнем.

Слід зазначити, що час домашнього відпочинку по своїй природі відноситься до вихідних днів, що були отримані згідно із корпоративними нормами у звязку із безперервністю робочого процесу.

У відповідності до положень ст.. 106 КЗпП України оплата роботи в надурочний час здійснюється в подвійному розмірі годинної ставки.

Частиною 1 ст. 116 КзпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення.

Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, встановлені ст.. 116 ЗКпП України.

Таким чином, при звільненні ОСОБА_1 йому мала бути виплачена заробітна плата за еквівалентну кількість робочих годин часу невикористаного домашнього відпочинку в подвійному розмірі годинної ставки.

Відповідно до витягів зі штатного розпису робітників вагонного депо Запоріжжя-Ліве ДП «Придніпровська залізниця» станом на 01.02.2012 року тарифний оклад механіка вагона транспортера зчленованого типу складав 2 521 гривня 00 копійок (а.с. 11).

Згідно розпорядження Укрзалізниці від 27.03.2014 року № ЦЗЕ 11/184 «Щодо обліку та оплати праці працівникам, що працюють з підсумковим обліком робочого часу» працівникам, оплата праці яких провадиться за посадовими окладами, для оплати надурочних годин роботи, роботи у святкові та вихідні дні, а також вечірніх та нічних годин, розраховується годинна тарифна ставка, виходячи з встановленого середньомісячного посадового окладу та середньомісячної кількості годин за нормою облікового періоду.

В 2012 році середньорічна норма робочого часу склала 166,8 годин (2001 година/12=1668,8). Годинна тарифна ставка складає 15,11 грн. (2521,00 грн./166,8 годин).

Враховуючи, що ОСОБА_1 працював за 8-годинним графіком, йому має бути компенсовано 2200 годин невикористаного відпочинку (275 діб*8 годин).

Сума заробітної плати за час невикористаного відпочинку обчислюється наступним чином. 2200 годин помножується на годинну ставку в сумі 15,11 грн. в подвійному розмірі, що разом становить 66 484 гривні 00 копійок.

ОСОБА_1 за 275 діб невикористаного відпочинку було виплачено 43 708 гривень 50 копійок.

У звязку з вищевикладеним, аналізуючи зазначені норми матеріального права, надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в частині стягнення недоплаченої частини компенсації за невикористаний час домашнього відпочинку в сумі 22 775 гривень 50 копійок є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач в судовому засіданні просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката ОСОБА_3, які становлять 2000 гривень 00 копійок.

Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрати на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який набрав чинності з 1 січня 2012 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно розрахунку суми оплати за правову допомогу адвокатом ОСОБА_4 становить 2000 гривень за наступний обсяг правової допомоги: 2 години на консультацію, встановлення обставин справи, ухвалення правової позиції, збір документів, робота з нормативно-правовою базою, аналіз судової практики; 5 годин на підготовку процесуальних документів, адвокатських запитів, позовної заяви. Також у вартість правової допомоги входить 1 година участі адвоката ОСОБА_4 у судовому засіданні з приводу даного спору. (а.с. 37 -38).

Сума витрат на правову допомогу підтверджена в установленому законом порядку та не перевищує граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі.

Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору згідно із п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням чого, суд вважає необхідним стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.. 43 Конституції України, ст. ст. 47, 106, 116 КЗпП України, ст. ст. ст. ст. 58, 59, 84, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати за невикористаний час домашнього відпочинку в сумі 22 775 гривень 50 копійок (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят пять гривень пятдесят копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 2000 гривень 00 копійок (дві тисячі гривень нуль-нуль копійок).

А всього стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 24 775 гривень 50 копійок (двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят пять гривень пятдесят копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок (шістсот сорок гривень нуль-нуль копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.М.Світлицька