Справа № 438/644/16-ц
Провадження № 2/438/60/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 січня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за позовом заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу місцевого самоврядування Східницької селищної ради до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування державного акту, -

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Стебельська О.І. звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі уповноваженого органу місцевого самоврядування Східницької селищної ради до ОСОБА_1, та просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним та скасувати державний акт серії НОМЕР_1 від 22.03.2010 р., виданий ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, площею 0,07 га, призначену для ведення садівництва.

В обґрунтування позову посилається на те, що вироком апеляційного суду Львівської області від 27.12.2013 р., зміненого ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 25.09.2014р., встановлено, що Державний акт серії НОМЕР_1 від 22.03.2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0,07 га на АДРЕСА_1, цільове призначення - ведення садівництва, було видано ОСОБА_1 на підставі підробленого секретарем Східницької селищної ради ОСОБА_1 витягу з рішення № 518 від 18.12.2009 р. Питання про передачу даної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 на розгляд сесії Східницької селищної ради не виносилося, рішення про затвердження проекту відведення та передачу у власність земельної ділянки не приймалося. Земельна ділянка вибула з власності територіальної громади смт.Східниця незаконно. Таким чином, ОСОБА_1 фактично заволоділа і продовжує володіти спірною земельною ділянкою без достатніх на це правових підстав та без згоди власника (Східницької селищної ради) на її відчуження. З огляду на це акти, прийняті на підставі підробленого витягу з рішення підлягають визнанню недійсними та скасуванню. Підставою представництва прокуратурою інтересів Східницької селищної ради є те, що незаконне отримання у власність спірної земельної ділянки порушує право власності на землю територіальної громади смт.Східниця, а уповноважений орган - Східницька селищна рада не здійснює захист цих інтересів.

Заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Стебельська О.І. та представник Східницької селищної ради - Журавчак Ю.Д., який діє на підставі довіреності від 19.12.2016 року, у судове засідання не з'явилися, подавши заяви, у яких просять справу розглянути без їхньої участі, позов підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву від 10.01.2017р., у якій просить справу розглядати без її участі, позов визнає у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено ст. 118 Земельного кодексу України. Зокрема, такий порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, станом на час виникнення спірних правовідносин передбачав, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної…сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. Сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з ч. 1 статті 126 ЗК України в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин: право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 22.03.2010 року видано Державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,07 га на АДРЕСА_1 цільове призначення - ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2. Як вбачається з копії вказаного Державного акту, його видано на підставі рішення 28 сесії 5 скликання №518 від 18.12.2009 р. Східницької селищної ради.

Однак, судовими рішеннями, які набрали законної сили, було встановлено відсутність відповідного рішення Східницької селищної ради, якими ОСОБА_1 передавалася у власність земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,07 га на АДРЕСА_1. Також судовим рішенням було встановлено, що Державний акт серії НОМЕР_1 від 22.03.2010 р. на право власності на вищевказану земельну ділянку було видано на підставі підробленого секретарем Східницької селищної ради витягу з рішення № 518 від 18 грудня 2009 року, в який було внесено завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_1 передається у власність вказана земельна ділянка.

Зокрема, вироком апеляційного суду Львівської області від 27.12.2013 року, зміненого ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 25.09.2014 року, встановлено, що ОСОБА_1, працюючи на посаді секретаря Східницької селищної ради, будучи службовою особою, в порушення вимог п. 34 ст. 26 та ст. ст. 46, 50, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну службу», ст. 12 Земельного кодексу України, протягом грудня 2009 року - березня 2010 року, достовірно знаючи про те, що 18 грудня 2009 року на сесії Східницької селищної ради не виносилось та не розглядалось питання про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, умисно, діючи в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_1, всупереч вимогам законодавства, склала витяг з рішення Східницької селищної ради № 518 від 18.12.2009 року, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_1 на підставі вищевказаного рішення передається у власність земельна ділянка для ведення садівництва в АДРЕСА_1, площею 0,07 га. Склавши вказаний витяг, ОСОБА_1 завірила його своїм підписом як секретар селищної ради, проставила відтиск круглої гербової печатки Східницької селищної ради та видала його ОСОБА_1 У подальшому, на підставі вказаного завідомо підробленого витягу було видано Державний акт серії НОМЕР_1 від 22.03.2010 року на право власності на вищевказану земельну ділянку, у результаті чого незаконно виведено з власності територіальної громади смт.Східниця земельну ділянку площею 0,07 га.

За такі дії вироком суду ОСОБА_1 визнано винною. Зокрема, вироком апеляційного суду Львівської області від 27.12.2013 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст. 364 КК України. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2014 року вказаний вирок апеляційного суду змінено, скасовано його в частині засудження ОСОБА_1 за ч.1 ст.366 КК України і справу у цій частині закрито у зв'язку з закінченням строків давності. Вважати ОСОБА_1 засудженою за ч.2 ст.364 КК України.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України: вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ст. 328 ЦК України: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися, на час виникнення спірних правовідносин, на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що земельна ділянка для ведення садівництва в АДРЕСА_1, площею 0,07 га була передана ОСОБА_1 з порушенням порядку, визначеного земельним законодавством (статтями 116, 118 ЗК України у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 22 березня 2010 року на право власності на земельну ділянку площею 0,07 га на АДРЕСА_1 видано ОСОБА_1 без визначеної законом підстави (ч. 1 ст. 116 ЗК України), оскільки відповідне рішення органу місцевого самоврядування (Східницької селищної ради), яке б установлювало за відповідачкою право власності на земельну ділянку, не приймалося. Таким чином, є підстави для визнання такого державного акту, виданого з порушеннями вимог статей 116, 118 ЗК України, недійсним.

Оскільки позовні вимоги, крім визнання спірного державного акту недійсним, містять також окрему вимогу про скасування державного акту, яка є похідною позовною вимогою, тому, виходячи із встановлених обставин справи та беручи до уваги, що позивач сам обирає спосіб захисту своїх прав та інтересів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовної вимоги про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

Суд вважає, що визнання відповідачем ОСОБА_1 позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача оплачений судовий збір в розмірі 2756 грн. 00 коп.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 19, 121 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 16, 203, 215, 387, 388 Цивільного кодексу України, ст.ст. 116, 118, 126, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 22 березня 2010 року, виданий ОСОБА_1 на право власності на земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_1, площею 0,07 га , призначену для ведення садівництва.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Львівської області судові витрати у розмірі 2756 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області.

Головуючий: суддя А.Т. Слиш