Провадження № 22ц/790/1334/17 Головуючий 1 інст. - ОСОБА_6.
Категорія: спори, що виникають із
сімейних правовідносин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Швецової Л.А., Малінської С.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради , про визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розяснення рішення Мосоковського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2013 року в порядку ст. 221 ЦПК України, в якій просить: надати роз'яснення та розтлумачити всім сторонам - яким чином потрібно законно виконувати рішення суду, яким встановлений порядок його участі у вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме просить: вжити судом дієві заходи реагування щодо виконання рішення судів які не виконуються та цинічно ігноруються з боку ОСОБА_2 на протязі з 2013 року по теперішній час; поновити права дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на спілкування з батьком згідно рішень судів; поновити його права на спілкування з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішень судів; зобов'язати Московський відділ ДВС ХМУЮ в Харківській області відкрити провадження з метою примусового виконання рішення суду, тощо; зобов'язати службу в справах дітей Московського району м. Харкова вжити дієві заходи з метою виконання рішення суду, виділити конкретного фахівця, тощо.

В обґрунтування заяви про роз'яснення судового рішення зазначає, що ОСОБА_2 з 2013 року по теперішній час продовжує злісно та цинічно не виконувати рішення судів, залишати дитину зі сторонніми особами без належного догляду за дитиною, що вже неодноразово доводило дитину до лікарняного ліжка, незаконно змінює місце проживання малолітньої дитини. Вказав, що станом на 09 версеня 2016року відкрито кримінальне провадження №0000109 за ч.1 ст.382 КК України прокуратурою Московського району м. Харкова відносно ОСОБА_2 за невиконання рішення судів щодо спілкування з його малолітнім сином ОСОБА_5. Зазначив, що йому відмовлено у прийнятті виконавчого документу та відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду. Ним неодноразово було повідомлено відповідні органи про невиконання рішень суду з боку ОСОБА_2, але всі звернення було проігноровано та відмовлено йому виділити конкретного співробітника служби з метою виконання рішення суду за надуманими підставами. Невиконанням судових рішень з боку ОСОБА_2 грубо порушуються права дитини та його права на спілкування з сином. При повній бездіяльності служби в справах дітей та неможливістю виконати рішення судів.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити його заяву про роз'яснення судового рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 24 грудня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визначено ОСОБА_1 порядок участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, шляхом встановлення графіку спілкування - кожної п'ятниці з 13 год.00 хв. після закінчення дитиною навчання у школі до 19 год.00 хв. суботи за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з обов'язковим поверненням дитини до постійного місця проживання, а також - в літній період часу один календарний місяць, узгоджений з матір'ю дитини. В іншій частині первісного та зустрічного позовів відмовлено (Т.1 а.с.150-152).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2014року, апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволені частково. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2013року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини змінено. Визначено ОСОБА_1 наступний порядок участі у вихованні малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1: з 13год.00хв. після закінчення дитиною навчання у школі кожної п'ятниці до 11год.00хв. кожної неділі; на протязі 1,5 місяців поспіль у літній період відпочинку; надавати можливість відвідувати тренування дитини з батьком у басейні кожний понеділок відповідно графіку. В іншій частині рішення залишено без змін (т. 1 а.с.251-252).

07 квітня 2014 року Московським районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист для примусового виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції (ВП №42988290) від 11 квітня 2014 року у відкритті виконавчого провадження було відмовлено.

Відмовляючи у роз'ясненні рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2013 року суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду є зрозумілим і не потребує роз'яснення, оскільки в ньому чітко прописано коли і як ОСОБА_1 може приймати участь у вихованні дитини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

У пункті 21 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув цивільну справу виключно в межах заявлених сторонами позовних вимог, задовольнивши позов ОСОБА_1 частково та встановив такий порядок спілкування з дитиною, який, на думку суду, надасть можливість обом батькам приймати участь у вихованні сина, піклуватися про стан його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечить можливість кожному із батьків на спілкування з сином поза годинами навчального процесу, тобто, це призведе до можливості виконання батьком, який проживає окремо від дитини, одного з найважливіших обов'язків батьків виховання дитини.

Місце зустрічі батька з дитиною після навчання не було предметом розгляду у суді першої інстанції, судом першої інстанції не визначалось та з відповідними вимогами сторони не звертались.

Таким чином, резолютивна частина рішення є чіткою і зрозумілою, двозначних висловів не містить, а тому прохання у заяві роз'яснити, як саме виконати зазначене рішення, фактично зводиться до внесення в текст рішення нових даних, тобто змін у його суть.

З заяви про роз'яснення рішення суду та апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 відмовляється в добровільному порядку виконувати рішення суду, спілкуватися з сином не надає можливості, Служба в справах дітей Московського району м. Харкова не сприяє виконанню рішення суду, а державні виконавці Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції не приймає виконавчий лист для примусового виконання.

Труднощі, які виникли при виконанні судового рішення та про які зазначає ОСОБА_1 у заяві не можуть бути усунуті шляхом постановлення ухвали про роз'яснення судового рішення.

Оцінюючи зміст заяви ОСОБА_1 судова колегія вважає, що наведені в заяві доводи та обставини не є підставою для роз'яснення рішення у розумінні ст.221 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони стосуються не роз'яснення рішення суду в сенсі ст.221 ЦПК України, а стосуються питань невиконання рішення суду.

Що стосується вимог апеляційної скарги про встановлення порушень судом першої інстанції строків розгляду заяви про роз'яснення рішення суду по постановленні ухвали від 13 жовтня 2016 року та винесення окремої ухвали стосовно судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_6., судова колегія зазначає наступне.

Під час апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції перевірялась законність і обґрунтованість ухвали Московського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2016 року. Ухвала Московського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2016 року не була предметом розгляду у апеляційному провадженні № 22ц/790/1334/17. Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2016 року не було встановлено порушення судом першої норм процесуального права, у зв'язку з чим відсутні підстави для винесення окремої ухвали відповідно до вимог ст. 320 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні справи не допустив, ухвала суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку відповідно до статті 324 ЦПК України не підлягає.

Головуючий:

Судді -