Справа №2-4458/10 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/591/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Семеній Л. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2010 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» до ОСОБА_3 про стягнення сум заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2010 року на задоволення вказаного позову з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5 банк» стягнуто 5682 грн. 68 коп. заборгованості за кредитним договором.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 2691 грн. 53 коп.

Колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2008 року на підставі заявки на отримання кредиту ОСОБА_3 між нею і ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5 банк», яке у подальшому стало іменуватися як ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5», було укладено кредитний договір № 192, за яким банк надав позичальниці на визначених сторонами умовах 5000 грн. під 24 % річних на строк по 03 липня 2011 року, що підтверджується як кредитним договором (а. с. 6-11), меморіальним ордером № 320372 від 03 липня 2008 року (а. с. 15), так і поясненнями сторін про те, що відповідачка сплачувала заборгованість до 03 квітня 2009 року.

Згідно з п. 3.3.3 цього договору позичальник зобовязаний щомісячно повертати частини кредитних коштів згідно з умовами, визначеними п. 2.5.1 договору; не пізніше визначеного п. 1.3 терміну повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф, пеню).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що за неналежне виконання зобовязань, передбачених пунктом 3.3.3 цього договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25 відсотків від суми неналежно виконаного грошового зобовязання.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором за нею станом на 12 травня 2010 року утворилася заборгованості у розмірі 5682 грн. 68 коп.: 4048 грн. 97 коп. по кредиту, 1153 грн. 84 коп. - по відсотках та 479 грн. 87 коп. плата за пропуск платежів (а. с. 4).

Свого варіанту розрахунку заборгованості відповідачка не надала.

За таких умов рішення суду про задоволення позову ґрунтується на положеннях ст. ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України і відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Відсутність письмового повідомлення відповідачки з боку банку стосовно дострокового погашення кредитної заборгованості, про що вказує заявник у апеляційній скарзі, не є підставою для відмови у задоволенні цієї вимоги, оскільки таке право надано кредитодавцю на підставі ст. 3 ЦПК, ч. 2 ст. 1050 ЦК України та ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яке з наявністю попередньої письмової вимоги не повязується. Попередня ж письмова вимога, про яку йде мова у п. 5.2 кредитного договору та п. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» стосується випадків позасудового вирішення спору.

Доводи представника ОСОБА_3 щодо порушення судом першої інстанції порядку заочного розгляду справи як підстави для скасування рішення, не ґрунтуються на законі, оскільки з огляду на ч. 3 ст. 309 ЦПК України саме по собі порушення норм процесуального права не може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

Стосовно до грошової суми 479 грн. 87 коп., яка підлягає стягненню з відповідачки, то як пояснив в апеляційному суді представник ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» вона є штрафом, передбаченим п. 4.2 укладеного між сторонами кредитного договору.

На підставі викладеного колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду є законним і обгрунтованим, тому його в силу ч. 1 ст. 308 ЦПК України слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, відхилити, а заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 листопада 2010 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -