РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2017 року Франківський райсуд м.Львова у складі:головуючого-

судді Гулієвої М.І.

при секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особи 5 Львівської держнотконтори м.Львова про усунення від права на спадщину,-

В с т а н о в и в

позивач звернувся до суду з позовом про усунення відповідачки від права на спадкування , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його племінник - ОСОБА_3. Після смерті якого залишились спадкове майно.Він є спадкоємцем 3 черги,Відповідачка є дочкою померлого.Він та відповідачка подали заяви в нотконтору про прийняття спадщини.Однак,останні 15 років лише він турбувався,опікувався та забезпечував,лікував і утримував,а в подальшому поховав племінника.Дочка самоусунулась від своїх прямих обов»язків допомоги та утримання хворого батька,інваліда 2 групи загального захворювання,пенсіонера.З часу досягнення повноліття -з2001р.по день смерті не навідувала батька,не цікавилась його станом здоров»я,не допомагала,не надавала матеріальної допомоги, хоча він перебував у тяжкому стані ,потребував матеріального забезпечення,так як у 2008р. перехворів інфарктом міокарда,після чого лікувався у 2009р.у зв»язку із стенокардією,у 2011р.-стенокардія, післяінфарктний кардіосклероз,гіпертонічна хвороба, цукровий діабет, загальна слабість, головокружіння. 18.11.13р.його визнано непрацездатним та присвоєно 2 групу інвалідності.Всі витрати по утриманні та лікуванні племінника ніс він,утримував квартиру,оплачував комунальні платежі,проживав з племінником. Просить усунути відповідачку від права на спадкування за законом.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали , дали аналогічні пояснення, просять позов задоволити.Крім того,позивач доповнив,що останні 4 роки після смерті матері, доглядав племінника постійно, приходив до нього,годував, мив,переодівав.Будучи інвалідом 3групи,ОСОБА_3займався вдома стоматологічною практикою.Після оформлення 2 групи інвалідності ОСОБА_3 не працював,йому було важко ходити.Відповідачка знала,що її батько хворий, про це їй повідомила її хресна мама ОСОБА_5,але батьком не цікавилась і ніякої допомоги йому не надавала.

Представники відповідачки проти позову заперечили та пояснили, що у січні 2015р. представник відповідачки ОСОБА_6-колишня дружина ОСОБА_3 ,дізналась про його хворобу,про що повідомила дочку,яка хотіла його провідати,але не встигла приїхати,так як 13.03.15р.ОСОБА_5.повідомила про його смерть.Дочка хотіла похоронити батька біля його батьків,всі витрати по похзованні брала на себе,але позивач не дав їй цього зробити. Відповідачка спілкувалась з батьком,ходила до нього в гості,запрошувала його до себе у 2010-2011р.,однак він не прийшов.У 2007р.дочка проживала у м.Луцьк,у 2011р.-періодично в м.Москва,у 2012р.-у Польщі,де працював за контрактом її чоловік.Крім того , у 2008р.у відповідачки народився син,який має проблеми із здоров»ям,є інвалідом дитинства.Вона постійно обстежувала та лікувала його за кордоном,на що йшли всі кошти сім»ї.Відповідачка не працює,перебуває у відпустці по догляду за дитиною, знаходиться на утриманні чоловіка,а тому не мала можливості доглядати за батьком.ОСОБА_3.був стоматологом,працював вдома,крім цього,мав пенсію та отримував кошти від здачі квартири та гаражів в оренду,а тому міг себе забезпечити.2 група інвалідності є працюючою, даних про те,що він потребував стороннього догляду немає.Просять у задоволенні позову відмовити.

3 особа -5 Львівська держнотконтора надіслала заяву про слухання справи у відсутності її представника. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у їх відсутності, згідно ст.169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2.(після одруження ОСОБА_2)є дочкою ОСОБА_3,що вбачається із свідоцтв про народження та одруження .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_3помер ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно лікарського свідоцтва про смерть №218/15 від 13.03.15р.смерть настала внаслідок захворювання-гострої серцевосудинної недостатності,післяінфарктного кардіосклерозу та перенесеного в минулому інфаркту міокарда. Заповіт на належне йому майно не залишив.

У судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_3 з 27.05.08р.по27.06.08р.перебував на лікуванні у зв»язку з інфарктом міокарда,7.07.08р.госпіталізований повторно,з15.07.08р.по 05.08.08р.ОСОБА_3.переведений у відділення реабілітації хворих на інфаркт міокарда.З 3.02.09р.по 13.02.09р. перебував на стаціонарному лікуванні, у зв»язку із стабільною стенокардією,гіпертонічною хворобою.З 15.06.11р.по 24.06.11р.ОСОБА_3. стаціонарно лікувався з приводу стенокардії,післяінфарктного кардіосклерозу,гіпертонічної хвороби,цукрового діабету та ін.При поступленні скарги на біль за грудиною,задишку,загальну слабість,головокружіння.

18.11.13р.ОСОБА_3.повторно встановлено 2 групу інвалідності по загальному захворюванні на 2 роки,визнано його непрацездатним в професії стоматолога,рекомендована робота в кабінетних умовах без тривалої ходи та стоянння,що вбачається з довідки МСЕК та повідомлення закладу охорони здоров»я рішення МСЕК від 18.11.13р..

Із копії медичної карти ОСОБА_3вбачається,що 29.10.13р.скаржився на загальну слабість,швидку втому,задишку при фізичному навантаженні,головний біль,головокружіння,болі в ногах,похитування при ході,періодичне підвищення АТ.Згідно запису від 26.11.13р.-скарги на головний біль,головокружіння,підвищений АТ.Зі слів хворого,за останній рік на листку непрацездатності перебував 9 днів-стаціонарне лікування.

Як вбачається з висновку експерта №289 від 19.01.17р.ОСОБА_3.не перебував у безпорадному стані та не потребував сторонньої допомоги до останнього медичного огляду 18.11.13р.Будь-яка медична документація після 2013р.на ОСОБА_3.в представлених матеріалах цивільного провадження,в медичній карті амбулаторного хворого,а також в медекспертній справі з Львівського обласного центру МСЕ до моменту смерті відсутня.Тому в комісії немає об»єктивних судово-медичних даних про те,що ОСОБА_3перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.1224 ЦК України,не мають право на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені),а також інші особи,які ухилялись від виконання обов»язку щодо утримання спадкодавця,якщо ця обставина встановлена судом.

Як зазначено у ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом,якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік,тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такого позову повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Таким чином,для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування« правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати

спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України . Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для

існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є

достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Статтею 202 СК України передбачено,що повнолітні син,дочка зобов»язані утримувати батьків,які е непрацездатними і потребують матеріальної допомоги,а також зобов»язпні брати участь у додаткових витратах на батьків,викликаних тяжкою хворобою,інвалідністю або немічністю(ст.203 СК України).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Однак,позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_7, яка є дочкою позивача,її батько опікувався ОСОБА_3,доглядав його з вересня 2013р.,спершу через день,а потім щодня відвідував його,а останній місяць проживав з ним,оскільки,ОСОБА_3був інвалідом 2 групи,непридатний до праці,без сторонньої допомоги не міг одіватись,їсти,не виходив з дому.Дочка з ним не спілкувалась,не провідувала.В останні роки перед смертю ОСОБА_3не хотів спілкуватись з дочкою.Похоронами ОСОБА_3займались вони.

Свідок ОСОБА_8.,пояснила,що є дружиною позивача та тіткою ОСОБА_3.Вона півтора роки платила за його квартиру,коли він хворів,вони купляли ліки,харчування.В місяць витрачали приблизно 2500грн.,так як пенсії ОСОБА_3не вистарчало.Вона прала йому ,приходила до племінника 1-2рази в тиждень,а позивач був постійно,готував їсти,надавав фізичну допомогу.Відповідачку вона бачила ще малою,ОСОБА_3не хотів про неї говорити.Вони доглядали ОСОБА_3.з 2009р.,бо він хворів та потребував матеріальної допомоги,його мати в той час ще була жива,але була онкохворою і вони проживали окремо.ОСОБА_3. мав цукровий діабет,переніс інфаркт,інсульт,сам не міг себе обслуговувати,був у памперсах,потребував сторонньої допомоги.Вони опікувались ним,позивач бував у нього щодня,інколи ночував,за місяць до смерті ночував постійно.

Свідок ОСОБА_8.пояснила,що позивач є її дідом.Коли ОСОБА_3захворів,за ним доглядала їх сім»я,платили за лікування та харчування.Позивач опікувався повністю-мив,годував,виводив на вулицю,неодноразово ночував 2-3рази в тиждень,а в останні місяці перед смертю-був постійно,за квартиру і комунальні послуги оплачував дід і бабця.

Свідок ОСОБА_9.пояснила,що ОСОБА_3був її сусідом.Останні приблизно 10років він хворів,мав порушену координацію рухів,йому було тяжко ходити,не практикував,з квартири майже не виходив,позивач приходив до нього через день,приносив їсти,прав,годував,пару років виходив на вулицю за допомогою позивача.ОСОБА_3.зловживав алкогольними напоями,до нього приходили друзі, він давав їм гроші на випивку та разом пили.Коли був у лікарні ,там його також доглядав позивач,це знає зі слів ОСОБА_3.У квартирі вона була кілька разів.Дочки ніколи не бачила,ОСОБА_3.про неї не хотів говорити.

Свідок ОСОБА_10.пояснила,що була сусідкою ОСОБА_3,він лікував їй зуби,за рік -півтора до смерті його здоров»я значно погіршилось, вона бачила його майже щодня- він приходив до неї 1-2 рази в тиждень і вона заходила до нього.Останнім часом ОСОБА_3зловживав алкогольними напоями,погано ходив,потребував сторонньої допомоги,допомагали сусіди і позивач, останні 3 роки перед смертю вона купляла йому продукти,готувала їсти.Позивач весь час жив з ОСОБА_3,прав,мив його.

Свідок ОСОБА_11.,що є племінником позивача, пояснив,що ОСОБА_3проживав один,останні 4 роки потребував допомоги, позивач з дружиною доглядали його,варили йому їсти,прали,возили в лікарню,за 6 місяців до смерті він не вставав,не міг себе обслуговувати,про це йому відомо зі слів двоюрідної сестри-дочки позивача Зоряни.3-4роки тому,він забирав ОСОБА_3.з лікарні на власному автомобілі.Знає,що дочка до нього не приходила.Знає,що ОСОБА_3здавав в оренду квартиру батьків та гараж,квартиру згодом продав.ОСОБА_3.мав картковий рахунок,з якого знімав кошти на потреби і давав дядькові,останні роки перед смертю він жив безбідно.

Свідок ОСОБА_12.пояснила,що є родичкою позивача.ОСОБА_3.провідувала вдома за рік до смерті,він був лежачий,не рухався,не вставав,погано говорив,в квартирі стояв важкий запах,потребував допомоги ,яку йому надавав позивач та його дружина.Позивач годував його,прибирав за ним,мив.За час хвороби вона відвідала ОСОБА_31-2 рази.Знає,що у нього були борги за комунальні послуги,це оплачувала дружина позивача.У 2010-2011р.ОСОБА_3.працював вдома як стоматолог.Про тяжкий стан ОСОБА_3знає зі слів своєї сестри та сама бачила,як позивач його годував.

Свідок ОСОБА_13.у судовому засіданні пояснила,що з позивачем мають поруч дачі,товаришують.ОСОБА_3.знає,так як він їй лікував зуби,останні роки його не бачила.Зі слів дружини позивача знає,що за рік до смерті ОСОБА_3тяжко хворів,не міг сам ходити,позивач його постійно доглядав,мив,прав,возив йому їсти.

Суд критично оцінює зазначені показання свідків ОСОБА_11.,ОСОБА_12.,ОСОБА_13., так як вони про тяжкий стан здоров»я ОСОБА_3 ,потребу у догляді та здійснення такого позивачем знають зі слів позивача,його дружини чи дочки.

Крім того, оцінюючи показання свідків ОСОБА_7,ОСОБА_8.,ОСОБА_8.,ОСОБА_11.,ОСОБА_12., суд враховує родинні стосунки свідків та позивача, спільну зацікавленість у вирішенні справи.

Суд не надає віри поясненням свідків ОСОБА_10.та ОСОБА_9.,оскільки,такі містять суттєві протиріччя щодо стану здоров»я ОСОБА_3,надання йому допомоги з боку позивача.

Суд враховує також і те,що пояснення свідків щодо потреби у догляді,безпорадність ОСОБА_3,в порушення вимог ст.60 ЦПК України,не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Зокрема,медичними документами- останній запис у медичній картці ОСОБА_3зроблено 26.11.13р.,після 2013р. він жодного разу не звертався в поліклініку ,відсутні відомості про виклики лікаря чи бригади швидкої допомоги додому, не лікувався стаціонарно,що спростовує пояснення свідків щодо його безпорадності,потреби у догляді та тяжкого стану здоров»я.

Окрім цього,судом встановлено,що ОСОБА_3.17.11.14р.звернувся із заявою про викрадення правовстановлюючих документів на належне йому майно-квартиру по АДРЕСА_1,по АДРЕСА_2 та 2 гаражних приміщень,що стверджується довідкою СВ Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 29.01.15р.

З договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2014р.,посвідченого приватним нотаріусом Камінським Ю.І.,вбачається,що ОСОБА_3продав належну йому квартиру по АДРЕСА_2 за 461 650грн.,договір підписував особисто.

Як вбачається з повідомлення Залізничного РАЦС ЛМУЮ від 17.03.16р.,06.11.2009р.була подана заява на реєстрацію шлюбу ОСОБА_3та ОСОБА_4,шлюб не зареєстровано,так як вказані особи не з»явились на зазначену дату реєстрації шлюбу.

Згідно акту від 23.03.2016р.,затвердженого головою ЖБК»Виробничник-5» ,мешканці під»їзду №4 по АДРЕСА_2 склали цей акт про те,що їм відомо,що квартиру АДРЕСА_2,яка належала ОСОБА_14.,після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.,до продажу ,здавав в оренду її син ОСОБА_3

Зазначене свідчить,що ОСОБА_3.у вказані періоди не перебував у безпорадному стані та не потребував догляду і матеріальної допомоги.

Одночасно,суд надає віри поясненням свідка ОСОБА_11.в тій частині,що ОСОБА_3був достатньо забезпеченим,мав картковий рахунок та здавав в оренду гараж і квартиру,яку в подальшому продав,оскільки,такі стверджені вказаними вище доказами та нічим не спростовані.

Суд не бере до уваги акт від 23.09.15р.,затверджений директором ЛКП»Сокільницьке»,складений комісією в складі майстрів даного ЛКП,в якому зазначено,що комісія провела обстеження квартири АДРЕСА_1 та при обстеженні встановила,що ОСОБА_8.,ОСОБА_1здійснювали догляд за племінником ОСОБА_3до дня смерті- ІНФОРМАЦІЯ_1- оскільки, обстеження проведено через півроку після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст.61 ЦПК України,обставини,визнані сторонами ,не підлягають доказуванню.

Сторонами не заперечено той факт,що ОСОБА_3, будучи інвалідом 2 групи, у 2013р.не працював,отримував пенсію.

Отже,можна вважати доведеним факт,що ОСОБА_3 у 2013р.не працював та у зв»язку з інвалідністю отримував пенсію.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3починаючи з 2008р. хворів,внаслідок чого був спершу 1нвалідом 3 групи,а з часом-інвалідом 2 групи.

Однак,позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того,що внаслідок хвороби ОСОБА_3перебував у безпорадному стані, не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування.

Окрім цього,судом встановлено,що ІНФОРМАЦІЯ_3.у відповідачки народився син ОСОБА_15,який має вроджену ваду розвитку обох очей та є інвалідом дитинства,що вбачається із свідоцтва про народження,виписки Сальгренського медичного університету від 02.03.2010р.,медичного висновку №396 від 24.04.2010р.,медичного висновку від 12.03.12р.клініки м.Люнебург.У зв»язку з чим,відповідачка постійно обстежує та лікує дитину за кордоном.Відповідачка не працює,перебуває на утриманні чоловіка.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт можливості надання відповідачкою допомоги батькові, свідомого не виконання нею обов»язків , встановлених законом, ухилення від надання допомоги ОСОБА_3

Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169, 208,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особи 5 Львівської держнотконтори м.Львова про усунення від права на спадщину - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І.Гулієва