УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» до ОСОБА_3, третя особа - публічне акціонерне товариство «Енергобанк», про визнання недійсним договору іпотеки за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» (далі - ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що між товариством та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки від 21 лютого 2014 року, відповідно до умов якого позивач виступив майновим поручителем власним майном, нежилим будинком, літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1, за зобов'язаннями публічного акціонерного товариства «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк») перед ОСОБА_3 Позивач вважає, що договір підписаний з грубим порушенням законодавчих та статутних обмежень, оскільки договір підписаний директором ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», без належних повноважень. Питання щодо прийняття рішень та надання дозволу на підписання товариством будь-яких правочинів, пов'язаних з продажем та/або передачею під заставу, іпотеку, належного нерухомого майна віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, на що ним згода не надавалась.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року, у задоволенні позову відмовленою.

У касаційній скарзі ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що між АБ «Енергобанк» та ТОВ «Ройланс-Україна» укладено договір про надання кредиту від 24 жовтня 2006 року, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 20 млн грн терміном з 24 жовтня 2006 року по 21 жовтня 2016 року на придбання об'єктів нерухомого майна, що знаходиться п АДРЕСА_1.

Додатковою угодою від 24 квітня 2014 року у зв'язку із зміною позичальником найменування з ТОВ «Ройланс-Україна» на ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», сторони домовились змінити найменування на наступне - ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна».

У забезпечення зобов'язання за зазначеним вище кредитним договором, між сторонами укладено договір іпотеки від 29 грудня 2006 року, відповідно до умов якого для забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором, в тому числі по сплаті всіх сум по зазначеному договору, відшкодуванню збитків, завданих про строчкою виконання, сплаті пені, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до зазначеного договору іпотеки, предметом іпотеки є нежитловий будинок, літ. «А», розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Загальними зборами учасників ТОВ «Ройланс-Україна» від 5 грудня 2011 року на посаду Генерального директора компанії призначено ОСОБА_4.

Протоколом № 1 Загальних зборів учасників ТОВ «Ройланс-Україна» від 18 березня 2014 року вирішено питання щодо зміни назви товариства з ТОВ «Ройланс-Україна» та ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна», ОСОБА_4 призначено Генеральним директором компанії.

Нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 літ. «А» на праві приватної власності належить ТОВ «Ройланс-Україна», що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27 жовтня 2006 року.

Статутом ТОВ «Ройланс-Україна» визначено, що до виняткової компетенції Загальних зборів товариства належить прийняття рішення про здійснення товариством правочинів, пов'язаних з продажем належного товариству нерухомого майна, передачею його в заставу, в довірче управління, внесення його в якості вкладу в статутний (вкладений) капітал господарського товариства або товариства, іншим розпорядженням таким майном. Генеральний директор є виконавчим органом товариства, який вирішує усі питання його діяльності, за винятком тих, що належать до виключної компетенції Загальних зборів учасників.

Статутом товариства передбачено, що рішення Загальних зборів учасників оформлюється у вигляді протоколів, які підписуються головою Загальних зборів учасників товариства та секретарем Загальних зборів учасників.

Відповідно до протоколу № 1 Загальних зборів учасників ТОВ «Ройланс-Україна» від 20 лютого 2014 року, одноголосно були прийняті наступні рішення: товариству виступити майновим поручителем виконання зобов'язань ПАТ «Енергобанк» перед ОСОБА_5 та передати в іпотеку ОСОБА_5 нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить товариству; повноваження на підписання договору іпотеки, а також всіх необхідних документів, у відповідності з даним рішенням надано Генеральному директору товариства ОСОБА_4, з визначенням умов договору на її розсуд.

Відповідно до ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Статтею 97 ЦК України визначено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

21 лютого 2014 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_3 укладено договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній та/чи іноземній валютах, а також здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

21 лютого 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Ройланс-Україна» в особі Генерального директора ТОВ «Ройланс-Україна» ОСОБА_4, яке є майновим поручителем ПАТ «Енергобанк» укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець з метою забезпечення виконання основного зобов'язання, що випливає з договору депозиту, цим передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки.

Позивач звертаючись до суду із указаним позовом просив визнати вищевказаний договір іпотеки недійсним в силу положень ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Згідно із ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди правильно виходили з того, що оскільки банк як іпотекодержатель спірного майна надав згоду на його наступну передачу в іпотеку у забезпечення поговору депозиту (а.с 56-41), власник майна надав згоду на таку передачу, а відповідач погодився на таке забезпечення, відстав для визнання правочину недійсним не має.

Так, суд першої інстанції, відмовляючи в позові, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що генеральний директор товариства під час підписання договору іпотеки з ОСОБА_5 від імені ТОВ «Ройланс-Україна» діяв в межах повноважень, наданих рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Ройланс-Україна». Крім того, при посвідченні договору нотаріусом також було перевірено особи громадян, які підписали договір, встановлено їх дієздатність, а також повноваження представників і належність ТОВ «Ройланс-Україна» майна, що передавалося в іпотеку.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді:І.М. Завгородня
В.М. Коротун
Л.М. Мазур
О.В. Попович