У Х В А Л А

4 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року, клопотання про поновлення строку для подання вказаної заяви у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

28 лютого 2017 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини четвертої статті 65, статті 73 Сімейного кодексу України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підстави подання заяви про перегляд судових рішень, передбачені пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 листопада 2011 року, в якій, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права, постанову Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року.

Водночас, заявник порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судового рішення, посилаючись на поважність причин його пропуску, вказуючи на несвоєчасне отримання ухвали суду касаційної інстанції, а саме, що зазначена ухвала була отримана ним лише 30 листопада 2016 року.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Згідно із положеннями частини четвертої статті 356 ЦПК України у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Встановлено, що ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подана заява, постановлена 9 листопада 2016 року.

Судове рішення, на яке заявник посилається на підтвердження підстави перегляду, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, ухвалено 2 листопада 2011 року; постанова Верховного Суду України, надана заявником на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, прийнята 20 лютого 2013 року.

Таким чином, строк подання заяви про перегляд судових рішень (з урахуванням дати постановлення судових рішень, наданих на підтвердження підстав перегляду) сплинув 9 лютого 2017 року.

Заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_4 до Верховного Суду України 28 лютого 2017 року.

Доводи заявника щодо поважності причин пропуску процесуального строку не можна визнати обґрунтованими, оскільки отримання оскаржуваної ухвали 30 листопада 2016 року не позбавляло заявника можливості вчасно звернутися до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень.

Відповідно до положень статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_4 після спливу передбаченого статтею 356 ЦПК України тримісячного строку з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення і з дня ухвалення відповідних судових рішень, на які здійснюється посилання на підтвердження підстав перегляду, встановлених статтею 355 ЦПК України; наведені доводи заявника про причини пропуску процесуального строку не є поважними, а тому за положеннями статті 72 ЦПК України вказану заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтею 72, частинами першою, третьою, четвертою статті 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року відмовити.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд вищезазначеного судового рішення залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Я.М. Романюк