Справа №751/219/17
Провадження №2/751/341/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Цибенко І.В.
при секретарі Крохмальна Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з ОСОБА_2, посилаючись на те, що ним 26.12.2014 було надано на імя ОСОБА_2 аванс розмірі 500 доларів США в рахунок майбутньої оплати вартості автомобіля НОМЕР_1, щодо якого сторони мали намір укласти договір купівлі-продажу. Даний факт підтверджується розпискою ОСОБА_2 Відповідач не виконав свого зобовязання та не передав транспортний засіб позивачу, хоча минуло майже 2 роки. 26.11.2017 позивач направив відповідачу заяву-вимогу, в якій повідомив останнього про його відмову від придбання автомобілю і просив повернути аванс. Просить стягнути на його користь 500 доларів США, витрати на правову допомогу та судовий збір.
У судове засідання позивач та його представник не з'явились. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та розглядати справу в порядку заочного провадження.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Рекомендовані листи повертаються на адресу суду не врученими з поміткою пошти «за закінченням строку зберігання». Відповідач не повідомив суд про поважні причини неявки, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до розписки від 26.12.2014 ОСОБА_2 в рахунок оплати продажу автомобіля НОМЕР_2 синього кольору, який належить йому отримав від ОСОБА_1 500 доларів США ( а.с. 6).
В подальшому, оскільки відповідач так і не виконав свого зобовязання по передачі транспортного засобу, позивач відмовився від купівлі-продажу автомобіля про що повідомив відповідача в заяві-вимозі від 23.11.2016 ( а.с. 7).
Відповідач отримані кошти у розмірі 500 доларів США, які позивач віддав йому як аванс не повернув.
Згідно ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст.526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 4 ч.1ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків.
Аналізуючи вказані норми закону у сукупності та враховуючи, що договір купівлі-продажу транспортного засобу, в рахунок оплати якого було сплачено позивачем аванс в розмірі 500 доларів США, так і не був укладений, то грошові кошти відповідно до розписки від 26.12.2014 підлягають поверненню.
Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне:
Виходячи з аналізу ст. ст. 84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
При цьому, положенням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат, на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права.
Склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Представником позивача являється адвокат ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.13).
Між адвокатом ОСОБА_3 та позивачем 11.11.2016 року укладено договір про надання юридичних послуг (а.с.10-11.
Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.
Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень; у погодинному розмірі: з 1 січня - 19,34 гривні.
А тому 40 % від 3200 грн. складає 1280 грн. Тобто, погодинна оплата праці за правову допомогу не може перевищувати 1280 грн.
Як вбачається із матеріалів справи представник позивача не приймав участь у судових засіданнях, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до калькуляції вартості правової допомоги на юридичну консультацію, ознайомлення з матеріалами, було витрачено 1 годину робочого часу, підготовка документів, оформлення позовної заяви 3 години робочого часу.
Враховуючи, що юридична консультація по вказаній справі та складання позовної заяви не є складною, не потребує вивчання великої кількості документів, матеріалів, вивчання судової практики чи іншої законодавчої бази, і не містить відомостей, що представником позивача вивчалися будь-які нормативні документи, а тому, на думку суду, на вчинення вищезазначених процесуальних дій, без врахування участі у судових засіданнях, необхідно було затратити не більш ніж 1 год. 30 хв.
Згідно з прибутковим касовим ордером № 15 від 19.05.2016 адвокат ОСОБА_4 прийняв від позивача 3000 грн. відповідно до договору про надання правової допомоги ( а.с. 13).
Виходячи з вимог вищевказаного нормативного акту, розміру мінімальної заробітної плати, оплата витрат на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача становить 1920 грн. (9 хв. х 1280).
Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 640,00 гривень.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 213-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 526, 570 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1920 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.В. Цибенко