Справа № 350/215/17
Провадження № 2/350/263/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

при секретарі Видойник І.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 селищної ради, ОСОБА_4 про визнання рішення та свідоцтва про право власності на земельну ділянку недійсними,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом та просить визнати недійсним та скасувати рішення ОСОБА_5 селищної ради від 16 грудня 2015 року про затвердження ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0867 га за кадастровим номером :02:002:0361 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Великий Беріг, 110 в смт. Перегінськ Рожнятівського району та про передачу у власність ОСОБА_4 вказаної земельної ділянки. Також просить визнати недійним та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0861 га за кадастровим номером :02:002:0361, яка розташована в смт. Перегінськ, по вул. Великий Беріг, 110, видане на ім'я ОСОБА_4.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що йому на праві власності належить будинковолодіння, розташоване в смт. Перегінськ по вул. Великий Беріг, 112, та яке він успадкував після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 07.03.1995 року. Його мати та він

завжди користувались земельною ділянкою площею 0,0164 га., що слугувала для будівництва та обслуговування зазначеного будинковолодіння. Суміжним землекористувачем являється відповідачка ОСОБА_4 До її господарства передбачений заїзд з вул. ОСОБА_7, і будь-якого іншого заїзду, який би знаходився між їхніми земельними ділянками, ніколи не існувало і не існує. Дана обставина підтверджується картою ОБТІ, генеральним планом та будівельним паспортом відповідачки ОСОБА_4 Для впорядкування земельних відносин він звернувся до ОСОБА_5 селищної ради, яка своїм рішенням від 24 грудня 2015 року надала йому дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0164 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд по вул. Великий-Беріг, 112 в смт. Перегінськ, та зобовязала представити проект землеустрою на затвердження сесії протягом двох років.

Проект землеустрою щодо відведення йому вказаної земельної ділянки виготовлявся приватним підприємством «Луги», проте відділ містобудування та архітектури Рожнятівської РДА своїм висновком № 492/01-15 від 24.11.2016 року відмовив йому у погодженні даного проекту в звязку з тим, що в плані відведення йому зазначеної земельної ділянки виявлена невідповідність раніше розробленому проекту землеустрою сусіднього землекористувача - ОСОБА_4, а саме включено спільний заїзд в площу його земельної ділянки.

В звязку з тим, що виготовлений проект землеустрою не погоджений відділом містобудування та архітектури Рожнятівської РДА, державний кадастровий реєстратор своїм рішенням № РВ-017 від 24.01.2017 р. відмовив йому у внесенні відомостей щодо належної йому земельної ділянки до Державного земельного кадастру.

Виготовлення правовстановлюючих документів на належну йому земельну ділянку стало неможливим тому, що ОСОБА_5 селищна рада своїм рішенням від 16.12.2015 року затвердила ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0867 га. за кадастровим номером :02:002:0361 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Великий Беріг, 110, та передала у власність ОСОБА_4 зазначену земельну ділянку, а на підставі зазначеного рішення, 29.01.2016 року державний реєстратор зареєстрував та видав ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зокрема вищевказану земельну ділянку.

Вважає що таке рішення ОСОБА_5 селищної ради, державна реєстрація даної земельної ділянки та свідоцтво про право власності на неї не можуть залишатись в силі та підлягають до скасування, оскільки в затвердженому проекті землеустрою, зокрема в кадастровому плані відображено, що земельна ділянка ОСОБА_4 від літери Е до літери Ж межує з землями ОСОБА_5 селищної ради (проїздом), хоча фактично це межа з його земельною ділянкою і жодного проїзду там не існує і ніколи не існувало. Зазначеними документами не тільки зменшено його земельну ділянку на ширину уявного та помилково вказаного проїзду, але й розділено її на дві частини що є неприпустимим. Крім того він в жодному разі не давав згоди на вилучення в нього земельної ділянки для влаштування спільного заїзду, яка входить в межі його огорожі і якою він постійно користувався та користується по даний час.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 селищної ради ОСОБА_3 позов визнала повністю та пояснила суду, що затверджуючи ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення їй земельної длянки площею 0,0861 для будіваництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в смт. Перегінськ по вул. Великий Беріг, 110, земельна комісія керувалася в основному підписами суміжних землекористувачів, а тому не перевіряла генеральний план та інші документи, вважаючи, що наявність підпису ОСОБА_1 і є його згода на надання дозволу на відведення відповідачці оспорюваної земельної ділянки. Спільна дорога, через подвір'я ОСОБА_1 у генеральному плані не перебачена, згідно будівельного паспрта це є подвір'я позивача. Визнає що селищна рада винесла неправомірне рішення, а тому проти задоволення позову не заперечує.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала та пояснила, що у 1983 році у смт. Перегінськ по вул. Великий Беріг, 110 вона побудувала будинок, та влаштувала заїзд з вулиці ОСОБА_7, однак до того часу вона та її батьки користувалася заїздом, який проходить через земельну ділянку ОСОБА_1 Спірна земельна ділянка колись належала її батькам і там проходила дорога, однак батьки ще за життя віддали цю частину земельної ділянки позивачу, який тепер заперечує її право на користування цією дорогою. При складанні проекту землеустрою, проектант Мельник, зазначив що між їхніми земельними ділянками існує дорога. Документи на право власності на свою земельну ділянку вона набула правомірно, тому просить в позові відмовити.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що відділ містобудування та архітектури Рожнятівського РДА погодив ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки керуючись будівельним паспортом останньої. Однак у погодженні такого проекту ОСОБА_1 відмовлено, у зв'язку з тим, що в плані відведення останньому земельної ділянки виявлена невідповідність раніше розробленому проекту землеустрою сусіднього землекористувача, тобто ОСОБА_4 У будівельному та генеральному плані селища не передбачений заїзд до господарства ОСОБА_4 через земельну ділянку позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 має інший заїзд до свого будинковолодіння з боку вул. ОСОБА_7.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно змісту ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0861 га в смт. Перегінськ, по вул. Великий Беріг, 110 Рожнятівського району Івано-Франківської області, за кадастровим номером :02:002:0361 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить на праві приватної власності ОСОБА_4, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 72046275 від 02 листопада 2016 року (а.с.7-8).

Підставою виникнення права власності на вказану земельну ділянку стало рішення ОСОБА_5 селищної ради від 16 грудня 2015 року №34-2/2015, яким ОСОБА_4 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0867 за кадастровим номером :02:002:0361 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Великий Беріг, 110 в смт. Перегінськ, та передано їй у власність вказану земельну ділянку. (а.с.20).

Рішенням Рожнятівського районного суду від 17 червня 2015 року за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на домоволодіння, яке знаходиться по вул. Великий Беріг, 112 в смт. Перегінськ (а.с. 22).

Рішенням ОСОБА_5 селищної ради від 24 грудня 2015 року №42-3/2015, позивачу ОСОБА_1 на основі його заяви, надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0164 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Великий Беріг, 112 в смт. Перегінськ. (а.с.21).

Відділом містобудування та архітектури Рожнятівської РДА позивачу ОСОБА_1 відмовлено в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0164 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Великий Беріг, 112, в смт. Перегінськ, у зв'язку з розбіжностями у плані відведення його земельної ділянки та проекті землеустрою ОСОБА_4, що підтверджується висновком виданого відділом містобудування та архітектури Рожнятівської РДА №492/01-15 від 24 листопада 2016 року.

У зв'язку з відсутністю погодження висновку відділу містобудування та архітектури Рожнятівської РДА проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки, державний кадастровий реєстратор Відділу Держгеокадастру у Рожнятівському районі рішенням від 24 січня 2017 року відмовив позивачу ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру (а.с.6).

Згідно схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель розробленою головним архітектором відділу містобудування та архітектури Рожнятівської РДА ОСОБА_9 та копією плану земельної ділянки від 20 жовтня 1956 року виданого на ім'я ОСОБА_6, матері ОСОБА_1 вбачається, що жодного заїзду між будинковолодіннями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не передбачено. (а.с.11, 19).

В кадастровому плані земельної ділянки ОСОБА_4 від 30.11.2015 року відображено, що земельна ділянка ОСОБА_4 позначена від літери Е до літери Ж, межує з землями ОСОБА_5 селищної ради, а саме проїздом (а.с.15), однак з кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_1 та викопіювань з генерального плану селища вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_4 межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 і жодних заїздів чи дороги там не передбачено (а.с.9-18).

До земельної ділянки ОСОБА_4, яка знаходиться по вул. Великий Беріг, 110, встановлений заїзд з вулиці ОСОБА_7, іншого заїзду в представленному нею будівельному паспорті між земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не зазначено, що підтверджується, копією акту складеного комісією ОСОБА_5 селищної ради 19 листопада 2014 року (а.с14).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 селищна рада, не з'ясувавши всіх обставин справи та не перевіривши проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4, на відповідність генеральному плану селища, правовстановлюючих документів на земельну ділянку ОСОБА_1, неправомірно своїм рішенням від 16.12.2015 року затвердила ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення та передачу їй у власність земельної ділянки, в якому зазначено, що її земельна ділянка від літери Е до літери Ж межує із землями ОСОБА_5 селищної ради (дорогою).

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

А за змістом ст. 20 ЦК України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (правовий висновок Верховного Суду України від 03.09.2014 № 6-84цс14).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 доводить порушення свого права на користування належеною йому земельною ділянкою, прийнятим ОСОБА_5 селищною радою рішенням від 16.12.2015 року про затвердження відповідачці ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про передачу у власність вказаної земельної ділянки, а також виготовленням державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, оскільки дане рішення суперечить його правовстановлюючим документам на земельну ділянку та генеральному плану села.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЗК вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крім, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень, а згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином позивач довів наявність порушеного права користування земельною ділянкою, внаслідок прийняття ОСОБА_5 селищною радою рішення від 16.12.2015 року про затвердження ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0867 га. за кадастровим номером :02:002:0361 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Великий Беріг, 110 та передачу їй у власність зазначеної земельної ділянки, а тому суд вважає вказане рішення та державний акт про право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 такими, що підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати рішення ОСОБА_5 селищної ради від 16 грудня 2015 року про затвердження ОСОБА_4 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0867 га за кадастровим номером :02:002:0361 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Великий Беріг, 110 в смт. Перегінськ Рожнятівського району та про передачу у власність ОСОБА_4 вказаної земельної ділянки.

Визнати недійним та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0861 га за кадастровим номером :02:002:0361, яка розташована в смт. Перегінськ, по вул. Великий Беріг, 110, видане на ім'я ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду ОСОБА_2 - Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу його проголошення.

Суддя Максимів І.В.