АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2009/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Осаулов А.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання договору недійсним , -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року , фізична особа-підприємець, ( надалі ФОП), ОСОБА_4 пред»явила позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.В обґрунтування позову зазначала,що 08.02.2016 року уклала з відповідачем вказаний договір,відповідно до умов якого вона зобов»язалася надати комплекс консультаційних послуг правового характеру,а відповідач повинна була прийняти та оплатити послуги у розмірі 25 545 грн..

Посилаючись на те, що відповідач отримавши від неї послуги, передбачені вказаним договором, підписавши акт прийому-передачі наданих послуг від 02.03.2016 року, відмовилася оплачувати їх,позивач просила стягнути з неї 25 545 грн. та штраф за прострочення оплати послуг у розмірі 12 772,50 грн..

Відповідач пред»явила зустрічний позов,в якому просила визнати вищезазначений договір недійсним вчиненим під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах,оскільки на момент укладення договору у неї був тяжко хворий син,а вона перебувала на 6-му місяці вагітності і необхідно було поліпшити житлові умови,продавши належну неповнолітньому сину Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 та придбати квартиру. Брокер ОСОБА_4 запропонувала їй придбати квартиру АДРЕСА_2 і за оформлення документів на комісію Служби в справах дітей Києво-Святошинської районної адміністрації вона повинна заплатити 1500 доларів США,про те таких грошей у неї не було.

Всі документи для оформлення договору купівлі-прордажу вказаної квартири вона оформила сама і ОСОБА_4 будь-яких послуг ,зазначених в оспорюваному договорі не надала.

Під час укладення договору купівлі-продажу квартири у нотаріуса ФОП ОСОБА_4 заявила,що угода не відбудеться якщо вона не підпише акт прийому-передачі і вона змушена була підписати акт.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року відмовлено як в задоволенні первісного позову та і в задоволенні зустрічного позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити нове,яким задовольнити її вимоги. Зазначає,що відмова судом у задоволенні клопотання про виклик до суду в якості свідка приватного нотаріуса ОСОБА_5 призвело до неможливості надання доказів,що підтверджують обставини підписання акту прийому-передачі.

ФОП ОСОБА_4,не погодившись з рішення суду в частині відмови в задоволенні її вимог, подала апеляційну скаргу і просила рішення в означеній частині скасувати та ухвалити нове про задоволення її вимог. Зазначає,що судом не було враховано відсутність доказів зі сторони ОСОБА_2 щодо не виконання нею зобов»язань за вказаним договором та на спростування прийняття нею наданих послуг шляхом підписання акту прийому-передачі послуг від 02.03. 2016 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб,що з»явилися в судове засідання,обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 08.02.2016 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір про послуги №100015 , за умовами якого ФОП ОСОБА_4 зобов»язалася надати визначений у п.2.3 договору комплекс консультаційних послуг правового характеру,а ОСОБА_2. зобов»язалася прийняти та оплатити надані послуги.

Пунктом 2.3 зазначеного договору передбачено,що з метою виконання цього договору виконавець зобов»язаний проконсультувати замовника: про норми діючого законодавства України,які регулюють порядок укладання договорів купівлі-продажу нерухомого майна,про види правовстановлюючих документів на об»єкти нерухомості,щодо переліку документів,необхідних для укладання договору купівлі-продажу об»єкта нерухомості,та правильності їх оформлення,,про види обов»язкових платежів,які можуть виникнути у замовника при придбанні та/або відчуження нерухомості,в залежності від виду і інших правових особливостей об»єкта нерухомості,про порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до норм чинного законодавства України. Інші консультації надаються замовнику за домовленістю сторін.У разі необхідності виконавець може здійснити підготовку проектів документів,необхідних для оформлення прав на об»єкти нерухомості,в тому числі,але не виключно:заяв,повідомлень,актів,угод,протоколів.

Відповідно до п.3.3 у результаті надання послуг замовнику Сторони складають Акт прийому-передачі наданих послуг. Виконавець готує та надає замовнику Акт у двох примірниках,підписаних Виконавцем. Замовник зобов»язується підписати обидва екземпляри Акта та повернути один з них Виконавцю в день його отримання від Виконавця.

Згідно з п.п. 4.1,4.2, 6.2 договору за надані послуги,Замовник сплачує Виконавцю винагороду у розмірі 25545 грн.,що еквівалентно 975,00доларів США. Оплата послуг Виконавця може здійснюватися Замовником у повному розмірі одночасно з підписанням Акта прийому-передачі послуг,але в будь-якому випадку не пізніше 26 лютого 2016 року. У разі прострочення Замовника Замовник сплачує Виконавцю штраф у розмірі 50 % від вартості послуг Виконавця.

Посилаючись на те, що вона виконала свої зобов»язання за вказаним договором щодо надання послуг в повному об»ємі ОСОБА_2,що підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 02.03.2016 року підписаний останньою, ФОП ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_2 25 545 грн. за надані послуги та штраф за прострочення оплати послуг у розмірі 12 772,50 грн..

Пред»явивши зустрічний позов про визнання зазначеного договору недійсним вчиненим під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах, ОСОБА_2 зазначала, що вона погодилася на укладення спірного договору, оскільки їй необхідно було продати частину будинку належну її сину, який страждав на тяжку хворобу та придбати запропоновану ОСОБА_4 трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 для покращення житлових умов своєї сім»ї,оскільки вона на той час була вагітна, не працювала, а син потребував окремої кімнати. Грошей,зазначених в договорі,які вона повинна сплатити у неї не було.

Посилаючись на те, що консультаційних послуг правового характеру від ОСОБА_4 вона не отримувала, документи для оформлення договору купівлі-продажу квартири та отримання дозволу органу опіки та піклування вона отримувала самостійно, акт прийому-передачі послуг, наданий ОСОБА_4 .в приміщенні нотаріальної контори, вона була вимушена підписати,оскільки за словами ОСОБА_4 у іншому випадку укладення договору купівлі-продажу квартири не відбудеться.

Згідно зі ст. 233 ЦК для визнання правочину недійсним необхідно встановити наявність двох обставин: тяжких обставин та вкрай невигідних умов вчинення правочину.

Потерпілий, який оскаржує правочин, повинен довести, що за відсутності тяжких обставин він взагалі або на зазначених умовах не уклав би правочин.

Відмовляючи в задоволенні як первісного так і зустрічного позову,суд першої інстанції виходив з того,що ФОП ОСОБА_4 не довела надання замовнику об»єму послуг зазначених в договорі про надання послуг,а акт прийому-передачі послуг від 02.03.2016 року складено поза межами строку,встановленому в договорі та без чіткого переліку наданих послуг Виконавцем. Разом з тим суд обґрунтував свій висновок в частині відмови в задоволенні зустрічного позову і зазначив,що сама по собі необхідність придбання житла з більшою площею не може вважатись тяжкою обставиною,яка спонукала ОСОБА_2 укладати спірний договір,оскільки у неї була можливість звернутися до будь-якої брокерської контори з метою отримання відповідних послуг. При цьому суд встановив,що метою укладання спірного договору було саме надання комплексу консультаційних послуг,а не послуги щодо придбання у власність квартири АДРЕСА_2.

Висновок суду щодо відсутності підстав,для визнання недійсним договору про надання послуг, як це передбачено ст.233 ЦК України, колегія суддів вважає відповідним обставинам справи та вимогам закону,що регулює правовідносини,які виникли між сторонами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 цей висновок суду не спростовують.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідним його внутрішній волі.

Ні в суді першої інстанції,ні в суді апеляційної інстанції нею не надані належні та допустимі докази,які б підтверджували укладання спірного договору під впливом тяжкої обставини на вкрай невигідних умовах.

Суд першої інстанції вирішуючи спір в цій частині правильно надав оцінку сімейному стану ОСОБА_2,її житловим умовам та врахував ту обставину, що квартира, яка була запропонована їй ФОП ОСОБА_4 .в процесі виконання спірного договору, за своєю характеристикою не єдина в м. Києві, яка б влаштовувала інтереси сім»ї ОСОБА_2 і вважаючи умови договору про надання послуг вкрай невигідними для неї, вона не позбавлена була можливості відмовитись укладати цей договір.

В спірному договорі чітко зазначений розмір оплати послуг в зв»язку з чим вона мала можливість оцінити цю умову з точки зору її вигідності чи невигідності для неї.

З огляду на викладене,колегія суддів вважає,що вказані обставини свідчать про вільне волевиявлення ОСОБА_2 на укладання спірного договору і зворотнього судом не встановлено.

Разом з тим колегія суддів не може погодитися з відмовою суду в задоволенні первісного позову і вважає,що він зроблений на суперечливих висновках.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так суд в рішенні зазначив,що метою укладання спірного договору було саме надання комплексу консультаційних послуг,а не послуги щодо придбання у власність саме квартири АДРЕСА_2.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Проте колегія суддів не погоджується з оцінкою, яка надана судом акту прийому-передачі наданих послуг від 02.03 2016 року і не прийняття його як доказ виконання спірного договору Виконавцем з тих підстав, що ОСОБА_2 наданий другий примірник акту, який нею не підписаний та без дати і відсутній перелік наданих послуг в обох примірниках.

Так , відповідно до умов договору про надання послуг,сторони домовилися,що у результаті надання послуг замовнику Сторони складають Акт прийому-передачі наданих послуг. Виконавець готує та надає замовнику Акт у двох примірниках,підписаних Виконавцем. Замовник зобов»язується підписати обидва екземпляри Акта та повернути один з них Виконавцю в день його отримання від Виконавця.

З матеріалів справи вбачається,що 02.03.2016 року ФОП ОСОБА_4 надала ОСОБА_2 два примірника акту прийому-передачі,один з яких був підписаний ОСОБА_2 і переданий ФОП ОСОБА_4 в цей же день, другий примірник акту залишився у неї.

Таким чином факт надання вказаних послуг підтверджується актом прийому передачі послуг,який сторонами підписаний ,без будь яких зауважень та претензій зі сторони ОСОБА_2, і в даному випадку її примірник акту,який вона не підписала на свій розсуд не спростовує тієї обставини,що зобов»язання за договором про надання послуг від 08.02.2016 року,укладений сторонами, Виконавцем ОСОБА_4 виконаний в повному об»ємі.

Не спростовує даний факт і та обставина,що в акті прийому - передачі наданих послуг від 02.03.2016 року не зазначено переліку наданих послуг,оскільки договором цієї умови не передбачено.

Зі змісту спірного договору,вбачається,що будь яких інших збов»язань, крім надання консультацій Виконавцем передбачених п.2.3 договору, в договорі не зазначено,а тому посилання ОСОБА_2 на зобов»зання ОСОБА_4 за вказаним договором зібрати документи для оформлення договору купівлі-продажу квартири та отримання дозволу органу опіки та піклування,що нею не виконано , не може свідчити про невиконання ФОП ОСОБА_4 договору про надання послуг.

Оплата послуг Виконавця відповідно до п.4.2 договору може здійснюватися Замовником у повному розмірі одночасно з підписанням акта прийому-передачі,але в будь-якому випадку не пізніше 26 лютого 2016 року.

Колегія суддів вважає,що даним пунктом договору передбачено зобов»язання саме замовника щодо строку оплати наданих послуг і та обставина,що акт прийому - передачі наданих послуг складений 08.02.2016 року не є підставою для звільнення замовника від виконання своїх обов»язків за умовами договору про оплату наданих послуг.

З огляду на викладене колегія суддів вважає,що встановлені по справі обставини свідчать про те, що 08.02.2016 року сторонами був укладений договір про надання послуг з дотриманням вимог закону,який регулює порядок укладання договорів,зобов»язання за цим договором Виконавцем виконані в повному об»ємі,а замовник ухилився від взятих на себе зобов»язань стосовно оплати отриманих послуг у розмірі та строки,передбачені умовами договору,в зв»язку з чим колегія суддів приходить до висновку про скасування

рішення суду в частині відмови у позові ФОП ОСОБА_4 та ухвалення в цій частині нового рішення, яким її позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_4 винагороду за надані послуги у розмірі 25545 грн. ,а також штраф у розмірі 50% від вартості послуг за прострочення оплати винагороди у розмірі 12 772,50 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1157 грн.53 коп..

В решті рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим,що дає підстави відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 та ухвалити нове, наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 38 317,50 грн. заборгованості за договором про надання послуг № 100015 від 08 лютого 2016 року та 1157,53 грн. судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -