Справа № 638/5921/16-ц
Провадження № 2/638/905/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
31.01.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.I.,

при секретарі Гармаш К.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи Державна нотаріальна контора Дзержинського району м. Харкова, ОСОБА_2 про визнання права власності на ? квартири в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на ? квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Її чоловік (батько позивача) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час шлюбу ОСОБА_3 прізвище не змінювала.

Позивач зазначає, що після смерті її матері відкрилась спадщина на ? квартири АДРЕСА_2 . Вказана квартира належить на праві спільної власності ОСОБА_2 (син позивача) і ОСОБА_5 (тітка позивача) відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23.07.1993 р. Квартира була приватизована згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 60,4 кв.м.

ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік ОСОБА_6 . За час шлюбу дітей вони не мали.

Посилаючись на положення цивільного законодавства України, позивач вказує, що оскільки її мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спірних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР в редакції 1963 р., який діяв на час відкриття спадщини.

ОСОБА_1 вказує, що після смерті її матері вона фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном. Позивач сплачувала комунальні послуги за спірну квартиру, причому робила це з 1993 р. Також вона займалась похованням своєї матері.

Позивач зазначає, що вона зверталась до 6-ї Державної нотаріальної контори Дзержинського району м. Харкова для оформлення спадщини, але нотаріус порекомендував їй звернутись до суду; спадкова справа заведена не була.

Позивач вказує, що за життя її мати заповіту не склала; крім неї інших спадкоємців ОСОБА_3 не має.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , позивач вважає, що має право власності на ? вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті її матері.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву, в якiй просила розглянути справу без її участі, в випадку неявки відповідача просила винести заочне рішення.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі і ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб.

Представник третьої особи Шостої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив слухати справу без його участі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до розписки про отримання повістки про виклик до суду, просив розглянути справу без його присутності.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Дослiдивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.07.1993 р., виданого органом приватизації житлового фонду Виробничого об`єднання «Завод ім. Малишева» згідно з розпорядженням від 23.07.1993 р. №134, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 і членам його сім`ї ОСОБА_5 . Квартира приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , власниками вказаної квартири є ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Вказане підтверджується також даними, наданими КП «Харківське МіськБТІ» листом №1600455 від 25.03.2016 р.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 19.09.1994 р., зареєстрованого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 19.09.1994 р. зроблено запис за №15027.

Відповідно до акту про фактичне проживання від 25.03.2016 р., ОСОБА_5 була зареєстрована і фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 1985 р. На момент смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з нею проживали: ОСОБА_7 сестра, ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 племінниця, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 син племінниці, ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З архівної довідки від 13.01.2016 р. №01-29/3-2880, виданої Державним архівом Харківської області, вбачається, що в архівному фонді Бюро записів актів громадянського стану міських відділень Управління НКВС УРСР по Харківській області в книзі реєстрації актів про шлюб по м. Харкову за 1923 р. є запис від 01.09.1923 р. (реєстраційний номер 4163) про шлюб ОСОБА_6 , 1895 р.н., і ОСОБА_8 , 1905 р.н. Після реєстрації шлюбу подружжя побажало іменуватись прізвищем ОСОБА_9 .

Відповідно до посвідки про смерть №2819, виданої Народним комісаріатом Внутрішніх справ УРСР, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі записів актів громадянського стану про смерть за 11.06.1945 р. зроблений відповідний запис.

Позивач вказує, що за час шлюбу ОСОБА_6 і ОСОБА_5 дітей не мали. Інших даних з цього питання суду не надано, вірність вказаного твердження учасниками справи не оспорюється.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 16.11.1951 р., ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась ОСОБА_8 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 15.08.1905 р. зроблено відповідний запис за №175-81. Батьками ОСОБА_8 записані ОСОБА_10 і ОСОБА_11 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 30.03.1954 р., ІНФОРМАЦІЯ_9 народилась ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 04.12.1911 р. зроблено відповідний запис за №239/153. Батьками ОСОБА_3 записані ОСОБА_10 і ОСОБА_12 .

Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 і ОСОБА_5 (дівоче прізвище Бідна) є єдинокровними сестрами.

Відповідно до довідки від 16.02.2016 р., виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №6, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживала і була постійно зареєстрована з 23.07.1997 р. за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті проживали і були зареєстровані: онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , і дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 10.01.2000 р., зареєстрованого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 10.01.2000 р. зроблено запис за №357.

Відповідно до свідоцтва про подружжя №1294, виданого 28.08.1934 р. Дзержинським РАЦСом м. Харкова, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 28.08.1934 р. зареєстрували своє подружжя, про що записано в книзі подружжя за 1934 р. під №1294. По реєстрації подружжя ОСОБА_3 залишила своє дівоче прізвище ОСОБА_13 .

Відповідно до свідоцтва про народження, повторно виданого 01.09.1999 р. Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, ІНФОРМАЦІЯ_10 народилась ОСОБА_14 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 23.12.1941 р. зроблено відповідний запис за №72. Батьками ОСОБА_14 записані ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .

З довідки №552 від 16.06.2004 р., виданої Міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківськобо обласного управління юстиції ОСОБА_1 , вбачається, що 21.09.1963 р. в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківськобо обласного управління юстиції зареєстровано шлюб ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , актовий запис №5980. 10.03.1977 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, запис акта №322. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_14 присвоєно прізвище ОСОБА_16 .

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_17 є рідною дочкою ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого повторно 27.02.2003 р., зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 06.10.1979 р. зроблено запис за №164.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку від 12.02.2016 р., виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №6, ОСОБА_1 проживає і постійно прописана в АДРЕСА_1 . Квартира приватизована. Особовий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_2 . В указаному приміщенні зареєстровано 2 члени сім`ї: ОСОБА_2 (власник) з 27.01.1987 р., ОСОБА_1 (мати) з 16.07.1977 р.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що після смерті ОСОБА_3 її дочка ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 р. В разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. В разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 р., спадкові відносини регулюються ЦК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З листа Шостої Харківської державної нотаріальної контори №57/01-16 від 06.01.2017 р. вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживала в АДРЕСА_1 , з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа в Шостій харківській державній нотаріальній конторі не заводилась.

Як вказує позивач, ОСОБА_3 за життя заповіту не складала і інших спадкоємців, крім, ОСОБА_1 , не має.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також в разі неохоплення заповітом всієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з викладеного, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері позивача ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України , ст.ст. 16, 317, 328 ЦК України, ст.ст. 525, 529, 548, 549 ЦК УРСР, п.п. 1, 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

в и р i ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи Державна нотаріальна контора Дзержинського району м. Харкова, ОСОБА_2 про визнання права власності на ? квартири в порядку спадкування за законом, - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: