Справа № 1304/3451/12 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/901/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю представника ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 19 квітня 2012 року по справі за поданням начальника Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Бойко О.В. про виділ частки із майна боржника ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 19 квітня 2012 року подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Бойко О.В. про виділ в натурі частки із майна боржника ОСОБА_6 - задоволено.

Виділено за ОСОБА_6 1/4 ідеальну частку у квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_4 оскаржила- ОСОБА_3. Вважає ухвалу суду незаконною. Звертає увагу, що судове засідання 19 квітня 2012 року відбулось без участі відповідача та його належного повідомлення і не було залучено ОСОБА_3 в якості третьої особи. Стверджує, що оскільки нею проведено капітальний ремонт в спірній квартирі з облаштуванням комунальних вигод, в зв"язку з чим має право на збільшення своєї частки. В апеляційній скарзі просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2012 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити начальнику Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про виділ 1/4 частки із майна боржника ОСОБА_6

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом встановлено, що в квітні 2012 року Начальник Галицького ВДВС Львівського МУЮ Бойко О.В. звернувся до суду із поданням про виділ частки із майна боржника ОСОБА_6, якою він володіє, а саме квартира АДРЕСА_1

Згідно зведеного виконавчого провадження №26529481 у ОСОБА_6 наявна заборгованість перед ПАТ "Банк Форум" в розмірі 1812558,28 грн.

Відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 від вересня 2002 року про право власності на квартиру, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6. Квартира приватизована згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Також встановлено, що державним виконавцем вжито всіх процесуальних заходів щодо встановлення майна, яким ОСОБА_6 одноособово володіє на праві приватної власності, перш ніж вдаватись до необхідності виділення частки з майна боржника, яким ОСОБА_6 володіє спільно з іншими особами.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про виділення за ОСОБА_6 1/4 ідеальну частку у квартирі АДРЕСА_1, суд виходив з тих обставин, що згадана квартира на праві спільної сумісної власності належить чотирьом особам, включаючи ОСОБА_6, в зв"язку з чим його частка в згаданому майні становить саме 1/4.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст.366 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов"язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Так, відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець вправі звернути стягнення на майно божника в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно ст. 379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця в судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб, неявка яких не перешкоджає вирішенню вказаного питання.

Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Оскільки спірна квартира належить ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, суд прийшов до вірного висновку про можливість виділення саме 1/4 ідеальної частки у квартирі АДРЕСА_1.

Окрім цього, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 не дають підстав вважати, що ОСОБА_3, належить більша частка у праві спільної сумісної власності в згаданій квартирі за рахунок проведення нею капітального ремонту згаданої квартири, в тому числі з облаштуванням комунальних вигод, оскільки такі доводи жодним чином не підтверджені.

Враховуючи загальну заборгованість боржника ОСОБА_6 за судовими рішеннями - 1812558,28., колегія суддів вважає, що наявного майна боржника буде недостатньо для задоволення вимог стягувача, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженн, суд вірно визначив належну боржникові частку у квартирі, яка йому належить на праві спільної сумісної власності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 не дають підстав вважати оскаржувану ухвалу незаконною, в зв"язку з чим таку скаргу слід відхилити, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 липня 2016 року - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк