Справа № 658/1350/17
(провадження № 2-о/658/53/17)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.,

при секретаря Оніщенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каховка Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Каховський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юсти-ції у Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просять встановити факт народження її онука - ОСОБА_2, який народився в м. Сімферополі, Автономної республіки Крим.

В обґрунтування своєї заяви зазначила, що її невістка - ОСОБА_3, народила ІНФОРМАЦІЯ_5 року дитину чоловічої статті. У зв'язку з анексією Криму та відокремлення від України всі державні установи Автономії почали здійснювати діловодство відповідно до законодавства Російської Федерації. Після народження дитини їй видали свідоцтво про народження дитини, яке оформлено не у відповідності до вимог діючого законодавства України. При зверненні до Каховського районного відділу РАЦС для реєстрації народження онука, їй було відмовлено, оскільки пред'явлена на реєстрацію медична довідка про народження не відповідає вимогам чинного законодавства.

Заявниця в судовому засіданні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до за-доволення з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановле-ному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорю-вальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зо-крема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про вста-новлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом держав-ної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 року у Севастопольському пологовому будинку № 1 народила хлопчика вагою 3770 гр. (а.с. 19-20).

Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 21 серпня 2014 року, ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_3 21 серпня 2014 року. (а.с. 12).

Відповідно до записів в свідоцтві про народження ОСОБА_5, наро-дився ІНФОРМАЦІЯ_6 року, його батьком є ОСОБА_6, матір'ю - ОСОБА_1 (а.с. 21).

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Каховського районного відділу держав-ної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсон-ські області з заявою про видачу свідоцтва про народження онука, однак їй було відмовлено через те, що державна реєстрація народження, відповідно до діючого законодавства прово-диться на підставі медичного свідоцтва про народження, за формою затвердженою наказом МОЗ України, а документи видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створює правових наслідків. У зв'язку із чим заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про народження (а.с.13).

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, оскільки це має юридичне значення, а саме для реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану України факту народження та видачі свідоцтва про народжен-ня, та іншим шляхом здійснити реєстрацію народження дитини неможливо.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і терито-ріальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) еконо-мічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною час-тиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та право-вий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спо-сіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та служ-бові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів держав-ної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Ра-дою України, - і за її межами.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для держав-ної реєстрації народження дитини.

За змістом ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідчен-ню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одер-жання зазначених документів.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась з посиланням на те, що медичне свідоцтво про народ-ження видане на тимчасово окупованій території.

Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження ди-тини. Заявник, який є громадянином України позбавлений можливості зареєструвати місце про-живання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотри-мання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово оку-пованої території.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що під-ставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здо-ров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народ-ження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міні-стерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міні-стерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична до-відка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвер-дження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здо-ров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) ме-дичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капіта-ном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельд-шера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затвердже-на наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі-лікарське свідоцтво про перина-тальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пун-кті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Отримане медичне свідоцтво про народження за формою затвердженою Міністерством охорони і соціального розвитку Російської Федерації не може бути використане заявником для реєстрації дитини на території України.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини у відповідності до законодавства України.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для прове-дення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дити-ни, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в поряд-ку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здо-ров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 1ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі держав-ної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина є громадянином України як особа, батьки або один з батьків якої на момент її народ-ження є громадянином України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України, реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Судом встановлено, що матір'ю є громадянка України, у закладі охорони здоров'я м. Се-вастополь АР Крим ОСОБА_3 народила сина, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження, яке відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює пра-вових наслідків.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть мож-ливість заявниці отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом Ук-раїни, у зв'язку з чим вимога щодо встановлення факту народження дитини, підлягає задово-ленню.

Керуючись ст.ст. 212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України, Законом України «Про дер-жавну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Каховський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт народження у громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Ніжин Чернігівської області, дитини чоловічої статі ОСОБА_7, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Севастополь Автономної республіки Крим, на тимчасово окупованій території України для проведення державної ре-єстрації народження дитини у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану України.

В актовому записі про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначити матір дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженку м. Ніжин Чернігівської області, громадянку України, батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Одеса, громадянина України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його прого-лошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: О. Є. Терещенко