Справа № 645/5009/16-ц
Провадження № 2/645/415/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.01.2011 року між Приватним акціонерним товариством ОСОБА_2 «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачем не виконуються належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Таким чином, станом на 30.09.2016 року за відповідачем ОСОБА_3 існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.01.2011 року у розмірі 18 286,42 грн., яка складається з:

- Заборгованість за кредитом 1211,66 грн.;

- Заборгованість по процентам за користування кредитом 12 727,79 грн.;

- Заборгованість за пенею та комісією 3000,00 грн.;

- Штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;

- Штраф (процентна складова) 846,97 грн.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, де просить слухати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Пояснила, що взяла кредит, так як донька перебувала у лікарні. Картку відразу віддала донці, вона казала, що сплачує заборгованість по кредиту. Проте позивач не перевіряла сплачує донька заборгованість за кредитом чи ні. Донька не працює, вихованням дітей не займається.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 31.01.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачем не виконуються належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Судом встановлено, що станом на 30.09.2016 року за відповідачем ОСОБА_3 існує заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.01.2011 року у розмірі 18 286,42 грн., яка складається з:

- Заборгованість за кредитом 1211,66 грн.;

-Заборгованість по процентам за користування кредитом 12 727,79 грн.;

- Заборгованість за пенею та комісією 3000,00 грн.;

- Штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;

- Штраф (процентна складова) 846,97 грн.

Виходячи з того, що відповідач ОСОБА_3 не виконала умови кредитного договору, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача суму основного боргу та процентів, а також пені.

Крім цього, позивач просить стягнути на користь Банку 500 грн. + 846,97 грн. = 1 346,97 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов'язань на строк більше 30 днів. Проте, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, відповідно до п. 2.1.1.7.6 вказаних умов, також передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за зим кредитним договором, внаслідок чого має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісійної винагороди.

Згідно до обов'язкової для застосування в силу ст. 360-7 ЦПК України правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13: у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності - це не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

В п.п. 1.1.5.22, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені 0,1% від суми простроченого платежу, але не більше 0,1 % від суми переводу за кожен день прострочення, так і штрафу, який має як фіксовану величину - 500 грн., так і процентну складову - 5% від суми заборгованості. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції від зворотного, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 939,45 грн.

Згідно платіжного доручення № PROM1BIJ5Z від 11.10.2016 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546-552, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 79, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» (, рахунок № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.01.2011 року у розмірі 16 939 (шістнадцять тисяч девятсот тридцять девять) грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» (, рахунок № 3111, МФО 305299) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -