Провадження № 22-ц/783/1898/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за позикою шляхом звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, в якому просив визнати за ОСОБА_2 право власності на частину депозитного вкладу у розмірі 4 300 Євро по депозитному договору від 22 січня 2015 р. № 2110716 «строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «ПУ «Социальный», укладеному між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Надра» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 в розмірі 4 300 Євро по договору позики, оформленому розпискою від 30 січня 2015 р. (а.с. 1-3).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу у зв'язку з порушенням правил територіальної підсудності.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що правовою підставою для звернення стягнення за рішенням суду на предмет застави за Договором застави від 30 січня 2015 року є невиконання боржником ОСОБА_5 свого зобов'язання перед ОСОБА_2 за Договором позики від 30 січня 2015 року, забезпеченого ОСОБА_4 заставою майнових прав згідно Договору застави від 30 січня 2015 року, а відтак, цей позов виник саме з Договору позики, в якому зазначено місце його виконання - адресу: АДРЕСА_1, яка територіально відноситься до підсудності Шевченківського районного суду м. Львова.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд виходив з того, позовні вимоги заявлено не до сторони за договором позики (ОСОБА_5.) а до заставодавця (ОСОБА_4.), у договорі застави не визначено його місце виконання, самі договори позики та застави не є такими, що через свою особливість можуть виконуватись лише в певному місці, то підлягають застосуванню загальні норми визначення територіальної підсудності.

З таким висновком суду погодитись не можна виходячи із наступних підстав.

У відповідності до ч.8 ст.110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Судом та матеріалами справи установлено, що 30 січня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір позики, який оформлений розпискою, згідно якого ОСОБА_5 отримала у безпроцентну позику від ОСОБА_2 4 300 євро.

У договорі позики зазначено, що місцем його укладення та виконання визначено АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Того ж дня, між ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 укладено договір застави майнових прав на отримання грошових коштів по депозитному договору від 22 січня 2015р. № 2110716 за умовами якого ОСОБА_4 передано у заставу ОСОБА_2 майнові права на отримання частини грошових коштів в розмірі 4300 євро (а.с. 5-6).

Отже, у зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 умов договору позики від 30 січня 2015 року, ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави (заставні кошти в сумі 4300 євро).

Оскільки у договорі позики (розписці) від 30 січня 2015 року визначено місце отримання ОСОБА_5 позики від ОСОБА_2 та місце її повернення - АДРЕСА_1, що територіально відноситься до підсудності Шевченківського районного суду м. Львова, то позивач обґрунтовано звернувся до даного суду.

Даних обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

За таких обставин, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підлягає до задоволення, ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції з стадії відкриття провадження.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 2 ст. 312, 313, п. 4 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_6