Справа 165/235/17
Провадження 2/165/226/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Лизун Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Дячук С.Л.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Нововолинський міський сектор Управління Державної міграційної служби у Волинській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

встановив:

30 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Нововолинський міський сектор Управління Державної міграційної служби у Волинській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.1999. За вказаною адресою зареєстрований її зять ОСОБА_2, однак з березня 2016 року він не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. У звязку із тим, що місце проживання відповідача їй не відоме, тому вона не зверталась до нього з вимогою про його зняття з реєстрації. Оскільки реєстрація відповідача в спірній квартирі є перешкодою у вільному розпорядженні нею та ОСОБА_3 своєю власністю, а добровільно він знятись з реєстрації не бажає, тому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №2 в будинку №4, що по вул.Винниченка у м.Нововолинську Волинської області, та зняти його з реєстрації за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, через оголошення в газеті "Волинь-нова" від 25.03.2017, причину неявки в судове засідання не повідомив.

Третя особа Нововолинський міський сектор Управління Державної міграційної служби у Волинській області в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 кожен окремо суду пояснили, що відповідач з лютого 2016 року не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2. Ніяких перешкод у користуванні житлом йому не чинилося.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню частково в звязку з наступним.

З копії договору купівлі-продажу квартири від 17 квітня 1999 року слідує, що власниками житлової квартири, що за адресою: АДРЕСА_2, є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_2 є зятем позивача ОСОБА_1, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтв про зміну імені (а.с.14, 15, 16).

Як вбачається із довідки ЖКП №1 від 19.12.2016 та копії будинкової книги, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-13, 19).

Як зазначено в актах від 17.06.2016, 19.12.2016, складених працівниками ЖКП №1, відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 не проживає з березня 2016 року (а.с.17, 18).

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Водночас, згідно із ч.2 ст.406 ЦПК України право членів сімї власника житла на користування цим житлом може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, іякі мають істотне значення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації в квартирі №2, що в будинку №4 по вул.Винниченка у м. Нововолинську Волинської області і не користується спірною квартирою без поважних причин понад один рік, не бере участі у витратах на утримання квартири.

На підставі наведеного суд вважає докази, надані позивачем на підтвердження заявлених вимог переконливими, і приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в ОСОБА_2» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в ОСОБА_2» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації.

Таким чином, заявлена вимога ОСОБА_1 про вирішення питання про зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку є передчасною та не підлягає задоволенню, оскільки задоволення позовної вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №2 в будинку №4, що по вул.Винниченка у м. Нововолинську Волинської області є достатньою підставою для зняття його з реєстрації, що передбачено ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в ОСОБА_2» від 11 грудня 2003 року.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст.316-319 ЦК України, ч.2 ст.405, ч.2 ст.406 ЖК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 2 в будинку № 4 по вулиці Винниченка у місті Нововолинську Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. сплаченого судового збору.

В решті заявлених вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В..Лизун