У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Старобільський елеватор» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Старобільський елеватор» на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 02 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскої АЕС безстроково, особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інвалідом 2-ї групи по захворюванням, пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС довічно. На час призиву на військові збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС він працював на підприємстві «Старобільський елеватор», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Старобільський елеватор» (далі - ТОВ «Старобільський елеватор»), на посаді майстра дільниці № 3.

У зв'язку із ненаданням керівництвом відповідача довідки встановленого зразку форми 122 про оплату праці за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, необхідної для здійснення Управлінням пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області (далі - УПФ України в Старобільському районі) перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, позивач у 2013 році звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 10 грудня 2013 року визнано дії ТОВ «Старобільський елеватор» щодо відмови ОСОБА_1 у розрахунку заробітної плати та видачі довідки за період роботи в зоні відчуження з 09 вересня по 14 грудня 1988 року протиправними; зобов'язано ТОВ «Старобільський елеватор» провести розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 за вказаний період відповідно до вимог закону і видати довідку форми 122 про оплату праці за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках відповідно до вимог закону.

На виконання вказаного рішення суду 19 листопада 2014 року відповідач видав довідку про заробітну плату позивача за час знаходження на Чорнобильській АЕС за № 1247, на підставі якої УПФ України в Старобільському районі Луганської області було проведено перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 за інвалідністю, згідно з яким із грудня 2014 року її розмір збільшився та складає 4 167 грн 20 коп.

Зазначав, що внаслідок ненадання відповідачем впродовж тривалого часу довідки про його заробітну плату встановленого зразка - форми 122 про оплату праці за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, необхідної для проведення УПФ України в Старобільському районі Луганської області перерахунку пенсії відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України за № 1210 від 23 листопада 2011 року, призвело до порушення його законних прав та завдання йому майнової шкоди, яка виразилася в недоотриманні пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 63 354 грн 10 коп. та заподіяння моральних страждань.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ТОВ «Старобільський елеватор» на свою користь майнову шкоду в сумі 63 354 грн 10 коп. та моральну шкоду в сумі 60 тис. грн.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 02 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 15 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Старобільський елеватор» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 63 354 грн 10 коп. та моральну шкоду в сумі 5 тис. грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Старобільський елеватор» просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення попередніх судів ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які полягають у ненаданні впродовж тривалого часу довідки про заробітну плату позивача встановленого зразка, останньому заподіяно майнову та моральну шкоду, яка виразилась в недоотриманні впродовж тривалого часу у належному розмірі пенсії, на яку він мав право як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тому така шкода має бути відшкодована ТОВ «Старобільський елеватор».

Такі висновки судів ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Старобільський елеватор» відхилити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 02 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов