Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Дарницького районного суду м. Києва мотивуючи тим, що 04.09.2013 року він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 54 925 доларів США, що за курсом НБУ становить на 09.09.2016 року 1 446 418 грн.08 коп., про що відповідачем було складено власноручно розписку, згідно якої він зобовязувався повернути борг до 11.09.2013 року. По даний час відповідач борг не повернув, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 54 295 доларів США боргу та судові витрати по справі.

За ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 28.10.2016 року було відкрито провадження по даній справі.

Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 16.02.2017 року справу передано за підсудністю на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, оскільки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в м. Києві відповідач ОСОБА_2 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2017 року справу прийнято до провадження.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд при визначенні суми боргу в еквіваленті до гривні застосувати курс валют за офіційним курсом НБУ на дату постановлення рішення.

Відповідач до суду не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації його місця проживання, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою позивача.

Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що 04.09.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, за умовами якого відповідач ОСОБА_2 взяв в борг у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 54 295 доларів США та зобовязувався повернути дану суму до 11.09.2013 року, що стверджується розпискою позичальника в матеріалах справи.

За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

За ч.2 цієї статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Вказана вище розписка містить всі необхідні умови договору позики, а саме: сторони зобовязання, суму позики, строк виконання зобовязання, підпис позичальника.

Крім того, ця розписка є одночасно документом, який посвідчує факт передання позикодавцем визначеної суми коштів.

Отже, надана позивачем розписка підтверджує той факт, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору позики та що цей договір між ними було укладено.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу..

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/.

Так, за ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що позичальником порушено умови договору щодо повернення суми позичених коштів 54 295 доларів США у встановлений договором строк до 11.09.2013 року.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що позичальником борг було сплачено, суду не надано, тоді як за ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачем надано належні докази на обґрунтування його позовних вимог: розписку позичальника, відповідачем умови договору не виконані, а тому з відповідача належить стягнути на користь позивача борг за договором позики в сумі 54 295 доларів США.

За ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року № 6-79цс14 висловлено правову позицію про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України гривня. Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобовязання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України.

Отже, з врахуванням вищенаведеного сума боргу в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 10.04.2017 року буде становити: 1 дол. США =26,97399500 грн. х 54 295 дол. США =1 464 553 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 6 890 грн. /максимальна ставка судового збору на дату подачі позову/.

Враховуючи все вищенаведене та керуючись ст. ст. 509, 524, 526, 533, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 1 464 553 грн. та судовий збір в сумі 6890 грн., всього 1 471 443 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_3