Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1103/16-ц

23 лютого 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Круль І.В.

з участю: секретаря Матлюк Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богородчани справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи заявлені вимоги тим, що дружина зареєстрована в належному йому житловому будинку № 10 по вул. Сагайдачного в селі Глибоке Богородчанського району Івано-Франківської області, однак більше року не проживає в ньому. Залишила сім'ю, не цікавиться вихованням дітей. Тому просить визнати її такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням та зняти її з реєстрації.

Позивач в судові засідання не з'являється, просить справу слухати в його відсутності, позов підтримує.

Відповідачка в судові засідання не з'являється. Про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовна заява до задоволення не підлягає.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із представлених позивачем доказів не знайшло підтвердження твердження про те, що відповідачка в належному йому житловому будинку № 10 по вул. Сагайдачного в селі Глибоке Богородчанського району Івано-Франківської області більше року не проживає без поважних причин.

Відповідно ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а втрачають це право у разі відсутності, без поважних причин, понад рік, якщо інше не встановлено по домовленості.

Як встановлено в судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, в якому мають трьох синів: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, Андрія ІНФОРМАЦІЯ_2 та Дмитра ІНФОРМАЦІЯ_3. 27 вересня 2006 року позивач отримав в подарунок будинковолодіння № 10 по вул. Сагайдачного в селі Глибоке Богородчанського району Івано-Франківської області, в якому крім ОСОБА_1 зареєстровані відповідачка та їх сини (а.с.7, 8).

Із акту від 27 вересня 2016 року (а.с.9) вбачається, що під час проведення обстеження житлового будинку по вул. Сагайдачного №10 в с. Глибоке Богородчанського району встановлено, що відповідачка, зі слів сусідів, в спірному будинку понад рік не проживає. Даний акт суд оцінює критично.

Виселення являє собою не що інше, як примусове вилучення житлової площі і розглядається як крайній захід, що підлягає застосуванню тільки у випадках і в порядку, що прямо передбачені законом.

А тому, враховуючи те, що позивачем не представлено доказів, що його дружина більше року не користується житлом відповідно до закону та відсутня без поважних причин, понад рік в житловому будинку № 10 по вул. Сагайдачного в селі Глибоке Богородчанського району Івано-Франківської області, а також про відсутність укладеної угоди між ним та відповідачкою щодо порядку користування вказаним будинком, суд вважає, що позов є безпідставними і приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

На підставі ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з часу отримання його копії.

Головуюча Круль І.В.