Справа № 591/628/17
Провадження № 2/591/1078/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцової Г.В.
з участю секретаря Кальченко М.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
06 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, з 20.12.2001 року, що підтверджується договором дарування. Позивач зазначає, що на даний час в квартирі, залишаються зареєстрованими ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, згідно заяви ОСОБА_7, яка на момент реєстрації відповідачів була власником квартири. Також з 1996 року у вказаній квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_6 Фактично відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 взагалі ніколи не проживали у квартирі, а відповідач ОСОБА_6 проживав в квартирі до листопада 2015 року, після чого, забравши речі, змінив місце проживання. Відповідачі житлом не користуються, не здійснюють оплату за комунальні послуги. Позивач зазначає, що порушуються його права як власника житла. В добровільному порядку відповідачі не знімаються з реєстрації за даною адресою. Посилаючись на ст.ст. 71,72 ЖК України, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою.
В судове засідання позив не зявився, про час та місце повідомлявся належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за офіційно зареєстрованим місцем проживання (а.с.17,21-24), а також за місцем фактичного проживання, а також телефонограмою. Будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідачі до суду не подавали.
За вказаних обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечує проти постановлення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_8 встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).
З довідки про склад сімї вбачається, що в даній квартирі зареєстровані власник позивача ОСОБА_2, а також піднаймачі ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, як піднаймачі (а.с.8).
Допитаний в суді свідок ОСОБА_11 пояснив, що він є сусідом позивача, і знає що у квартирі весь час проживають ОСОБА_1 (представник позивача) з дружиною ОСОБА_10 Про проживання інших осіб (ОСОБА_4) у квартирі йому невідомо, а ОСОБА_6 раніше проживав, але останні декілька років в квартирі не проживає.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_12 пояснив, що він є сусідом позивача, в квартирі мешкають дядя ОСОБА_1 з дружиною, свідок добре їх знає, так як сам проживає по сусідству з 1995 року. Свідок знає, що ОСОБА_6 проживав у цій квартирі приблизно роки півтора тому назад. Інші особи, крім ОСОБА_1 та його дружини, в квартирі не проживають. Про ОСОБА_4 свідку взагалі нічого не відомо.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_5 протягом двадцяти років не проживають у спірній квартирі, а відповідач ОСОБА_6 в спірній квартирі не проживає більше ніж півтора роки.
Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною 1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідачі не надали суду будь-яких доказів того, що вони мають право і підстави подальшого користування квартирою позивача, або що у них є домовленість з власником щодо подальшого проживання у квартирі.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не є родичами власника ОСОБА_2, та не є родичами інших піднаймачів квартири.
З пояснень представника позивача ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_6 є сином його дружини від першого шлюбу, ОСОБА_6 дійсно проживав у даній квартирі до грудня 2015 року, потім в добровільному порядку виїхав з житла, оскільки став проживати окремо зі своєю дівчиною.
Суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідачів в квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, а крім того фактично відповідачі як наймачі у квартирі не проживають, витрат по утриманню житла не несуть, і позивач несе зайві комунальні витрати за кількістю зареєстрованих осіб.
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом є обґрунтованими, і відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 слід визнати такими, що втратили право користування квартирою за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут (Черепіна), 36-в кв. 49 в звязку з їх відсутністю і не проживанням в даній квартирі більше року без поважних причин та в звязку з відсутністю домовленості між ними та позивачем щодо подальшого користування квартирою.
На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору у розміру 640,00 грн. на користь позивача в дольовому порядку, тобто по 160,00 грн. з кожного.
На підставі ст. 72 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою № 49 будинку № 36-В по вул. Героїв Крут (Черепіна) у м. Суми, що належить на праві власності ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 понесений ним судовий збір у розмірі 640 грн. в дольовому порядку в рівних частках, тобто по 160 грн. з кожного відповідача.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом десяти днів з дня отримання відповідачами копії рішення.
Позивач може оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суд ум. ОСОБА_8Кривцова