Справа №751/4473/16-ц
Провадження №2/751/129/17
Рішення

Іменем України

10 квітня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М. О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами, та встановлення земельного сервітуту без визначення строку, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами, який неодноразово уточнював (том 1 а.с.112-116,том 2 а.с.62-64), мотивуючи свої вимоги наступним.

04.05.2004. батько позивача ОСОБА_2 перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з матірю позивача - ОСОБА_6 купив 6/15 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами у власність за адресою: м. Чернігів, вул. Московська, 29.

ОСОБА_6 заповітом від 03.09.2008 року заповіла належне їй майно позивачу. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 липня 2012 року за позивачем було визнано право власності на 3/20 частини будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Московська, 29 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 18.08.2009 року. На вказану частину була проведена державна реєстрація права власності.

На даний час спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами знаходиться у спільній частковій власності позивача та відповідачів.

Позивач має право на частку будинку, однак відповідач ОСОБА_2 створює йому перешкоди в користуванні ним та гаражем, так як 31.08.10. він уклав шлюб та 30.08.11. купив машину.

На даний час позивач вимушений проживати у друзів та орендувати житло, так як іншого майна не має. Виділити в натурі 3/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул. Московська, буд. 29, не є технічно можливим, а у добровільному порядку відповідач встановити порядок користування не погоджується, тому він вимушений встановлювати порядок користування своїм майном у суді.

Відповідно до технічного плану станом на 13.09.2010 року загальна площа будинку складає 134,8 кв.м, з яких позивач має право на користування 3/20 частинами, а саме 20,22 кв.м, та зазначає, що він претендує на кімнату 1-8 площею 9,0 м2, згідно технічного плану будинку. ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_3 згідно розміру їхніх часток в будинку надати в користування кімнату 1-7 площею 17,9 м2, а об'єкти 1-І тамбур - 1,8 м2, 1-1 коридор - 8,2 м2, 1-2 кухня - 13,6 м2, 1-3 коридор 1,1 м2, 1-4 кладова - 0,6м2, 1-5 вбиральня - 0,9 м2, 1-6 ванна - 4,1 м2, а тамбур - 3,9 м2, АЗ - прибудова - 11,8 м2 залишити у спільному користуванні, згідно технічного плану будинку. Крім того, позивач претендує на користування наступною надвірною будівлі, як сарай літ. б2 площею 10,2 м2, згідно технічного плану, а ОСОБА_7 та ОСОБА_3 згідно розміру їхніх часток в будинку надати в користування сарай літ. б1 площею 20,6 м2, гараж літ. Б1 площею 16,8 м2.

В судовому засіданні від 27.05.16. позивачу стало відомо, що земельна ділянка площею 0,0296 га по вул. Московська, 29/1, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Крім того ОСОБА_2 отримав у власність земельну ділянку за адресою вул. Московська, 29/1 у м. Чернігові 04.01.2005 року, на якій розташований житловий будинок за адресою м. Чернігів, вул. Московська, 29/1 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 257553, та 30.03.2016 року подарував 4/5 частин земельної ділянки та 1/5 частину житлового будинку ОСОБА_3.

Земельна ділянка площею 0,0296 га, на якій розташований житловий будинок знаходиться у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зокрема, безпосередньо через земельну ділянку відповідачів проходить прохід до частини житлового будинку та надвірних споруд позивача, однак відповідачі не дають можливості користуватися проходом, чинять різні перешкоди, але іншої обхідної стежки, окрім проходу через їх земельну ділянку не має.

Позивач не може належним чином користуватися своєю частиною житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що є порушенням його права власності, від добровільного вирішення спору відповідачі відмовляються.

Просив:

- встановити порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями за адресою вул. Московська, буд. 29 в м. Чернігові згідно до Варіанту № 1 судової будівельно- технічної експертизи № 28-16 від 30.01.2017 року порядку користування житловим будинком та господарськими будівлями (додатку №1, №1.1.): - виділивши ОСОБА_5 в користування житлову кімнату номером 1-8 площею 9,0 кв.м. та господарські будівлі гараж літ. «Б1-1»; - виділивши ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користування житлову кімнату номером 1-7 площею 17,9 м2, та господарські будівлі сарай літ. «б1-1», сарай літ. «б2»; залишити у спільному користуванні між співвласниками ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підсобні приміщення коридор літ. 1-1 площею 8,2 м2, кухня літ. 1-2 площею 13,6 м2, коридор літ. 1-3 площею 1,1 м2, кладова літ. 1-4 площею 0,6м2, вбиральня літ. 1-5 площею 0,9 м2, ванна літ. 1-6 площею 4,1 м2, тамбур літ. 1-І площею 1,8 м2, та господарські будівлі погріб літ. «а2», ґанок літ. «а3»;

- встановити земельний сервітут без визначення строку на користь ОСОБА_5 щодо земельної ділянки, що розташована за адресою: вул. Московська, 29/1 у м. Чернігові, кадастровий №:01:021:5056, загальної площі 0,0296 га, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для можливості проходу та обслуговування житлового будинку та господарських будівель згідно Варіанту № 1 додатку № 2.1. судової будівельно-технічної експертизи № 28-16 від 30.01.2017 року площею 0,0133 га (133 кв.м.);

- стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Підтримала те, що викладено в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, які викладені в запереченнях на позовну заяву (том 1 а.с.33-36), запереченнях на уточнену позовну заяву (том 1 а.с.135-143), запереченнях на позовну заяву (том 2 а.с.73-76), оцінці на висновок експерта (том 2 а.с.77-85).

Відповідачка ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на обставини, які викладені в запереченнях на уточнену позовну заяву (том 1 а.с.135-143), запереченнях на позовну заяву (том 2 а.с.73-76), оцінці на висновок експерта (том 2 а.с.77-85).

Відповідач ОСОБА_4 просив вирішити справу на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 04.05.2004 року ОСОБА_2 придбав у власність 6/15 частин будинку № 29 по вул. Московській в м. Чернігові (том 1 а.с.11), та право власності на вказану частину нерухомого майна зареєстрував в КП «Чернігівське МБТІ» 13.05.2004 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (том 1 а.с.12).

Вказане майно було придбано ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_6, а тому було спільною власністю подружжя.

ОСОБА_6 за життя було складено заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті заповідає все майно з чого б воно не складалося сину ОСОБА_5 (том 1 а.с.13). Згідно з Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.07.12. по справі № 2-766/12 було вирішено: визнати за ОСОБА_5 право власності на 3/20 частини будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Московська, 29 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 18.08.2009 року (том 1 а.с.17).

Згідно інформаційної довідки, наданої КП «Чернігівське МБТІ» від 03.03.16 № 689 вбачається, що станом на 31.12.12. в м. Чернігові зареєстровано право власності на обєкти нерухомості: житловий будинок за адресою: м. Чернігів, вул. Московська, 29, за: ОСОБА_2 ідеальна частка 1/4; ОСОБА_5 ідеальна частка 3/20; ОСОБА_4 ідеальна частка 2/15 та ідеальна частка 7/15 (а.с.53).

Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 30 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, останній було подаровано 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який в цілому має 134,8 кв.м. загальної площі, з яких 75,4 кв.м. житлової площі, що знаходиться в місті Чернігові по вулиці Московська, будинок № 29 (а.с.70-72).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 04.04.16. вбачається, що ОСОБА_3 належить 1/5 частина житлового будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Московська, 29 (а.с.74-75).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до державного акту серії ЯБ за № 257553, виданого 04 січня 2005 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0296 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: ОСОБА_8, вул. Московська, 29/1 (а.с.69).

Статтею 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Згідно ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно зі ст. 402 ЦК сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.

Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Таким чином, земельний сервітут може бути встановлений судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості між цією особою та власником (володільцем) земельної ділянки.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 28-16 від 30 січня 2017 року було встановлено 3 варіанти для встановлення порядку користування житловим будинком 29 по вул. Московській в м. Чернігові та встановлення земельного сервітуту (том 2 а.с.9-50).

Згідно даного висновку вбачається, що всі варіанти передбачають виділення для співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спільне користування однієї житлової кімнати 1-7 площею 17,9 кв.м., однак зазначені варіанти порядку користування спірним житловим будинком зачіпає права вказаних співвласників, що суперечить вимогам ст. 358 ЦК України. З пояснень відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вони є особами літнього віку, проживають в спірному будинку (в квартирі 1), однак в різних кімнатах, проти виділення їм частини будинку у спільне користування заперечують, тому будь-який варіант користування, визначений у висновку буде суперечити їхнім інтересам.

Як вбачається з норм ЦК України та ЗК України, встановлення земельного сервітуту є обтяженням земельної обслуговуючої ділянки, тому за загальним правилом власник (користувач) такої ділянки має право на одержання від особи, в інтересах якої встановлюється сервітут, компенсації за незручності, викликані обтяженням його ділянки земельним сервітутом. Істотними умовами договору про встановлення сервітуту є вказівка на предмет сервітутного права, цільове призначення сервітуту та розмір плати за користування чужим майном, тобто презумпція відплатності, що передбачена Цивільним кодексом України. Позовною вимогою позивача є встановлення саме безоплатного земельного сервітуту, проти якого заперечують відповідачі.

Крім того, спірна земельна ділянка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності і не визначено, в якій саме частині обтяжується земельним сервітутом земельна ділянка кожного з співвласників.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу, а тому суд вважає, що при визначенні порядку користування спірним житловим будинком, визначеним висновком експерта, порушуються права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як співвласників житлового будинку та земельної ділянки, а тому суд не може прийняти вказаний доказ до уваги та задовольнити вимоги позивача.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 57-61, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 356, 357, 358, 364, 377 ЦК України, ст. 98-100 ЗК України, суд

Вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами, та встановлення земельного сервітуту без визначення строку відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач