Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/4948/16-ц Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 50 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2016 року

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача, який є її батьком, аліменти на своє утримання у розмірі 50% від всіх видів доходу щомісячно на період навчання, тобто до 30.06.2017 року. Зазначила, що 23.07.2016 року вона досягла повноліття, але продовжує навчатися в ПТУ № 12 м. Бердичева, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач здоровий, працює головним механіком, має постійний заробіток та власний будинок, веде домашнє господарство, з якого отримує прибуток, земельну ділянку здає в оренду. Інших утриманців у нього немає. Її мати, з якою вона залишилась жити після розлучення батьків, є інвалідом 2 групи, не працює, хворіє та утримує двох дітей. За таких обставин, просила позов задовольнити.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити. Зазначила, що суд неправильно вказав, що вона знаходиться на повному державному забезпеченні, оскільки це не відповідає наданій нею довідці. Крім того, розмір її стипендії становить 311 грн., вказаних коштів вочевидь не вистачає на життя, придбання одягу, продуктів харчування, приладдя для навчання, оплату проїзду тощо. Також, судом не досліджено матеріальне становище відповідача.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надала суду доказів на підтвердження того, що вона продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний таку допомогу надавати.

Проте, погодитися з цим висновком не можна, враховуючи наступне.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Встановлено, що ОСОБА_2 є батьком повнолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), яка проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 та неповнолітнім братом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5). Мати позивачки є інвалідом 2 групи, отримує пенсію в розмірі 1130 грн., має ряд хронічних захворювань (а.с. 20-25, 44).

Позивачка безоплатно навчається в ПТУ № 12 м. Бердичева з 01.09.2014 року по 30.06.2017 року, форма навчання денна, не знаходиться на державному забезпеченні, отримує стипендію в розмірі 311 грн. (а.с. 6, 42).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (брат позивачки) навчається у ПТУ № 4 м. Бердичева та отримує стипендію в сумі 311 грн. (а.с. 43).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснила, що вона навчається в ПТУ № 12 м. Бердичева та отримує стипендію в сумі 311 грн. Цих грошей їй не вистачає, незважаючи на безоплатне навчання, оскільки вона потребує коштів для придбання одягу, продуктів харчування, приладдя для навчання та оплату проїзду. На даний час вона немає можливості жити в м. Бердичеві за місцем реєстрації, у зв'язку із поганими стосунками з батьком, який вигнав її з дому, тому вона вимушена кожного разу повертатися в с. Романівка Бердичівського району, де проживає разом з матір'ю, неповнолітнім братом ОСОБА_4 та старшою сестрою, яка є інвалідом 2 групи (не працює) і має двох малолітніх дітей. Її мати не працює у зв'язку з інвалідністю, відтак їх сім'я знаходиться у вкрай тяжкому матеріальному становищі, а батько у добровільному порядку їм не допомагає. У неї іншого доходу немає, працювати на даний час вона не може у зв'язку із навчанням.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач працює завідувачем РММ в Бердичівському міжрайонному управлінні водного господарства та платить аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 400 грн. щомісячно (а.с. 14). Розмір його середнього заробітку за липень-листопад 2016 року становить 3180 грн. 96 коп. (без врахування податків та обов'язкових платежів а.с. 45). ОСОБА_2 хворіє на цукровий діабет ІІ типу (а.с. 15).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачка потребує матеріальної допомоги у зв'язку з її навчанням, а відповідач спроможний таку допомогу надавати. Зважаючи на розмір заробітку ОСОБА_2, наявність у нього аліментних зобов'язань відносно неповнолітнього сина та з урахуванням стану його здоров'я, а також, беручи до уваги матеріальне становище позивачки, колегія суддів визначає частку аліментів, що підлягає стягненню у розмірі 1/4 частини доходу відповідача.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. Окрім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого завідуючим РММ в Бердичівському міжрайонному управлінні водного господарства (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7 (зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_8), аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 29.09.2016 року до припинення її навчання, тобто до 30.06.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області; код отримувача: ; банк отримувача: ГУДКСУ у м. Житомирі Житомирській області; код банку отримувача: МФО 811039; рахунок отримувача: 0002) судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді