Справа № 308/7772/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свій позов мотивує тим, що 17 лютого 2007 року вона, ОСОБА_1, уклала шлюб з ОСОБА_2, який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 78.

Вказує, що за час шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні.

Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між нею та чоловіком поступово погіршилось,

що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю, виникає конфлікт інтересів. На даний момент ведення між ними спільного господарства та спільне проживання припинено, підтримувати сімейні відносини сенсу не має, спільне життя і збереження суперечитиме її інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина. Відповідач і постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними виникають суперечки, що впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні хвилювання. Він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу у сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідач матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина добровільно не надає. Спору про розподіл майна наразі не виникає.

Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, просить присудити аліменти на утримання дитини у твердій у грошовій сумі у розмірі 1300,00 грн. на місяць.

На підставі викладеного просить суд:

1.Прийняти заяву до провадження суду.

2.Розірвати шлюб, укладений між нею, ОСОБА_1, та з відповідачем ОСОБА_2, який зареєстрований 17 лютого 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 78.

3.Малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити при матері ОСОБА_1.

4.Стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій у грошовій сумі у розмірі 1300,00 грн. на місяць., починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць

5.Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак подала через канцелярію суду заяву від 01.02.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав через канцелярію суду заяву від 01.02.2017 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Також, частиною 1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2) було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що 17 лютого 2007 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 023532, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 17 лютого 2007 року.

У позивача з відповідачем є спільна дитина: син ОСОБА_3, який народився 25.07.2007 року, про що 08.08.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 953, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 116782, виданого 08 серпня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, про що свідчить зміст позовної заяви та заява відповідача про визнання позову.

Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач є батьком малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 116782.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із позовної заяви позивача ОСОБА_1, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина добровільно не надає.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року № 928-VIII у 2016 році установлено прожитковий мінімум щодо дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень та щодо дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII у 2017 році установлено прожитковий мінімум щодо дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні та щодо дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи вищевикладене, визнання позовних вимог відповідачем, а також враховуючи рівність обовязку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 29.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідачем визнано позовну вимогу про місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матірю. За ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово, а згідно з ч. 4 вказаної статті місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного із них.

Відтак, при вирішенні спору між батьками дитини, які проживають окремо, з приводу місця проживання дитини, судом враховано позицію відповідача щодо визнання позову в частині залишення проживання сина з матірю.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 1102,40 грн., а також 551,20 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223, 294, 296, 367 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 115, 141, 161, 180-182, 184, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17 лютого 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 78, свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ № 023532 розірвати.

Визначити місце проживання дитини малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій у грошовій сумі у розмірі 1300,00 грн. щомісячно, починаючи з 29 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 1102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 4 ст.115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Головуюча О.М. Світлик