overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 487/1830/17
Провадження № 2-н/487/307/17
СУДОВИЙ НАКАЗ
03.04.2017 року м. Миколаїв
Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Агєєва Л.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1,
ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 5 240,94 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію станом на 21.03.2017 року за період з 01.10.2014 року по 01.03.2017 року, з урахуванням перерахунку - 458,28 грн., відповідно до розрахунку про заборгованість, а також 722,75 грн. суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 103,97 грн. - три відсотки річних та 800,00 грн. - судового збору.
Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний щомісячно вносити оплату за комунальні послуги.
Згідно ст. 525 ЦК України боржник не має права відмовитись від виконання зобов'язання в односторонньому порядку, а тому повинен сплатити заборгованість за спожиті послуги теплопостачання, в зв'язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 96, 102, 103 ЦПК України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя: __________________ Л.І. Агєєва
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Відповідно до статті 106 ЦПК України, у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом у порядок та строки, що передбачені ст.105-1ЦПК України.
1.Судовий наказ видано стягувачу «___» ___________________ 20___ року
2.Судовий наказ набрав законної сили «___» __________________ 20___ року
3.Строк пред'явлення судового наказу до виконання «___» _______________ 20___ року
Зазначені у п.п. 1-3 відомості вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для пред'явлення до виконання.
Суддя: Л.І. Агєєва
Справа № 490/517/17
Номер провадження 2-н/490/281/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
СУДОВИЙ НАКАЗ
9 лютого 2017 року м.Миколаїв
Суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Чулуп О.С., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.
Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами; наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.
Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до п.42 Правила користування електричною енергією для населення (затв.Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р.№1357) споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Судом досліджено картку-розрахунок по особовому рахунку боржника, - рахунок № 710103, згідно якої боржник споживав електричну енергію та частково оплачував її вартість, тобто суд приходить до висновку, що між сторонами існують договірні відносини з приводу постачання електроенергіїдо житлаборжнику.
Заборгованість боржника за спожиту електричну енергію за період з вересня 2016р. по грудень 2016р. включно, станом на 16.01.2017 року складає 820 грн..
У відповідності до ст.88 ЦПК України з боржника на користь заявника підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 800 грн.
Керуючись ст.ст.67,68 ЖК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р.№1357, ст.ст.525,526,599 ЦК України, ст.3,88,96,102,103 ЦПК України
Судовий наказ може бути переглянуто судом за заявою боржника поданою протягом 10 днів з дня отримання судового наказу.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя
Справа № 2о-61/11Головуючий у 1-й інстанції: Буток Т. А.
Номер провадження 22-ц/788/317/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.

03 лютого 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - судді Левченко Т.А.,

суддів - Криворотенка В.І., Собини О.І.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2011 року

у справі за заявою Конотопського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Попівської сільської ради, заінтересована особа: відділ Держкомзему у Конотопському районі про визнання спадщини відумерлою, -

В С Т А Н О В И Л А :

До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2, який не брав участі у розгляді справи, але вважає, що суд вирішив питання про його права, а тому на підставі ст. 292 ЦПК має право на апеляційне оскарження рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2011 року.

Форма і зміст апеляційної скарги ОСОБА_2 відповідають вимогам ст. 295 ЦПК України.

До апеляційної скарги додані копії апеляційної скарги та доданих до них матеріалів.

ОСОБА_2 заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження рішення суду, оскільки про порушення свого права він дізнався лише в грудні 2016 року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.294 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Враховуючи те, що апелянт не міг подати апеляційну скаргу в строк, передбачений для апеляційного оскарження, причина пропуску строку на апеляційне оскарження є поважною, а тому необхідно цей строк поновити.

Судовий збір сплачено.

По справі проведені необхідні підготовчі дії, виконані вимоги ст. 301 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 297, 298, 301, 302 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2011 року у даній справі.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2.

Копії апеляційної скарги надіслати іншим сторонам у справі, окрім апелянта.

Встановити строк, протягом якого можуть бути подані заперечення на апеляційну скаргу, до « 17 » лютого 2017 р.

Закінчити підготовку справи і призначити її до розгляду в суді апеляційної інстанції на « 20 » лютого 2017 року на 14 год. 00 хв.,

з повідомленням про це осіб, які беруть участь у справі:

Конотопського міжрайонного прокурора (а.с. 1),

заявника - Попівської сільської ради (а.с. 1),

заінтересованої особи - відділу Держкомзему у Конотопському районі (а.с. 1),

апелянта ОСОБА_2 (а.с. 28).

Головуючий -

Судді -
набрала чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/2308/16-ц
01 лютого 2017 р. Чаплинський районний суд Херсонської області
головуючого - судді Кузьменка А.Д.,
секретаря Собчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не з?явився, подавши письмову заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи в його відсутність.
Відповідачка в судове засідання не з?явилася, хоча про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причину неявки до суду не повідомила. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідноснини.
Судом установлено, що 16 вересня 2011 року, згідно кредитного договору № б/н, позивач відкрив відповідачці картковий рахунок, випустив та надав платіжну картку, на якій встановив відновлювальну відкличну кредитну лінію, ліміт якої розраховано банком.
Згідно кредитного договору відповідач зобов?язався гасити заборгованість по кредиту, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Однак погашення кредиту не здійснює.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобовзання, передбаченого кредитним договором більше ніж на 30 днів, банк має право нараховувати, а позичальник зобовязується сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5 % від суми позову.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 526, 1049, 1054 ЦК України, суд,-
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», розташованого по вул. Набережна Перемоги, 50 в м. Дніпро, судовий збір в сумі 1378 /одну тисячу триста сімдесят вісім/ гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Чаплинський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
н/п 2/490/3859/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами 11.09.1999 року був укладений шлюб. Різні погляди на життя призвели до розпаду сім'ї, примирення між подружжям не можливе. Позивач вказує, що стосунки між подружжям носять формальний характер, сім'ю зберегти неможливо, сторони не живуть разом як подружжя з 2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, 13.01.2000р.н.. Позивач подав заяву в якій просив розглянути вказану заяву у його відсутності, позов просив задоволити.

Відповідач подав заяву в якій просив розглянути вказану заяву без його участі, з позовом згоден та просив його задоволити.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11.09.1999 року, зареєстрований відділом реєстрації одружень м.Миколаєва, актовий запис №810.

Спору щодо розподілу спільного майна не має. Сімейні відносини сторонами припинені. Розпад сім'ї мав місце через втрату взаємних почуттів та взаємної поваги. Примирення між подружжям не можливе. Суд вважає, що сім'я існує формально, дана сім'я розпалася, і зберегти її не можливо.

На підставі ст.ст.104,105,110,112 СК України та керуючись ст.ст.10,60,62,209,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11.09.1999 року, зареєстрований відділом реєстрації одружень м.Миколаєва, актовий запис №810 - розірвати.

Після розірвання шлюбу за дружиною залишити прізвище, яке вона набула у шлюбі - ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя
УХВАЛА

про відкриття наказного провадження

13 березня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Чулуп О.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державне підприємство "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара" , заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості нарахованої але не виплаченої заробітної плати з Державне підприємство "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара".

Заява подана з додержанням вимог, викладених ст.ст. 96-98 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 96-98 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відкрити наказне провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості нарахованої але не виплаченої заробітної плати з Державне підприємство "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара" .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/540/17
Провадження № 2-н/488/6/17
У Х В А Л А

Іменем України

про відкриття провадження

06.02.2017 року м. Миколаїв

Cуддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Лазарева Г.М., розглянувши заяву ПАТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

Заява про видачу судового наказу подана з додержанням вимог ст. ст. 96, 98 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 96-99, ч. 7 ст. 100 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відкрити наказне провадження за заявою ПАТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.М.Лазарева
Справа № 490/700/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

до

ОСОБА_1

про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами 03.04.2013 року був укладений шлюб. Різні погляди на життя призвели до розпаду сім'ї, примирення між подружжям не можливе. Позивач вказує, що стосунки між подружжям носять формальний характер, сім'ю зберегти неможливо, сторони не живуть разом як подружжя з травня 2016року. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_2, 08.08.2013р.н.. Позивач подав заяву в якій просив розглянути вказану заяву без його відсутності, позов просив задоволити. Відповідач подав заяву в якій просив розглянути вказану заяву без її участі, з позовом згоден та просила його задоволити.

Судом було роз'ясненно відповідачу наслідки визнання позову, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03.04.2013 року, зареєстрований відділом Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис №2.

Спору щодо розподілу спільного майна не має. Сімейні відносини сторонами припинені. Розпад сім'ї мав місце через втрату взаємних почуттів та взаємної поваги. Примирення між подружжям не можливе. Суд вважає, що сім'я існує формально, дана сім'я розпалася, і зберегти її не можливо.

Відповідач вказав, що після розірвання шлюбу має намір залишити за собою прізвище, яке було набуте у шлюбі ОСОБА_2.

На підставі ст.ст.104,105,110,112 СК України та керуючись ст.ст.10,60,62,209,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області року, зареєстрований відділом 03.04.2013, актовий запис №2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу за дружиною залишити прізвище, яке вона набула у шлюбі - ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя
Справа №489/4433/15-ц
УХВАЛА

05 квітня 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позов ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, їх розмір в еквіваленті складає 579016,77 грн. у порівнянні з первісними позовними вимогами в сумі 408883,06 грн.

Судовий збір за подання заяви про збільшення позовних вимог банком не сплачений.

За практикою Європейського Суду з прав людини, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" . Однак, ЄСПЛ підкреслює, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (див., наприклад, рішення суду від 10.07.1998 року у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін."). При цьому, ЄСПЛ в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дія в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії".

У ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, чинне законодавство України надає судам дискреційні повноваження вирішувати питання про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру або надання відстрочки (розстрочки) його сплати. Однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати вагомі підстави відмови у задоволенні відповідних заяв (клопотань), оскільки відсутність обґрунтування, так само як і безпідставна відмова, може стати перешкодою в реалізації права на доступ до суду, гарантованого у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Враховуючи що позивач постановою НБУ від 20.11.2014 № 733 віднесений до категорії неплатоспроможних, тож суд вважає за можливе відстрочити сплату судового збору до вирішення справи по суті.

Заперечення відповідачки щодо незаконності самих вимог на стадії прийняття заяви про збільшення позовних вимог до уваги не приймаються.

Керуючись ст. 31 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про збільшення позовних вимог ПАТ «ВіейБібанк» прийняти до розгляду, відстрочивши сплату судового збору до вирішення справи по суті.

Суддя Д.Г. Губницький