Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2017 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О. , при секретарі Літвіченко В.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр"ївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Красноармєєц» Юр'ївського району Дніпропетровської області, треті особи по справі - Новоіванівська сільська рада Юр'ївського району Дніпропетровської області, відділ Держгеокадастру в Юр'ївському районі Дніпропетровської області,

про тлумачення договору оренди землі,

В с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про тлумачення договору оренди землі, в обґрунтування якого зазначала, що 27.03.2012 року між нею та відповідачем по справі ФГ «Красноармєєц» Юр'ївського району укладено договір оренди землі № 81/5, відповідно до умов якого та згідно акту прийому - передачі земельної ділянки, позивачка 27.03.2012 року передала відповідачу в оренду строком на 5 років належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоіванівської сільської ради Юр»ївського району, з кадастровим № НОМЕР_1.

Відповідно до п. 37 прикінцевих положень договору останній набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

У самому договорі не було зазначено в який термін повинна бути проведена державна реєстрація договору, тобто дане питання договором не було врегульовано.

01.08.2012 року вказаний договір зареєстровано Новоіванівською сільською радою Юр'ївського району про що було зроблено запис за № 58, а 23.10.2012 року вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему Юр'ївського району Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 01693.

Таким чином, з моменту прийняття землі в оренду (27.03.2012 року) до моменту державної реєстрації договору Новоіванівською сільською радою (01.08.2012 року), як зазначає позивач, сплинуло три місяці, а до події внесення запису в Державний реєстр земель про реєстрацію договору відділом Держкомзему (23.10.2012 року) сплинуло більше шести місяців.

Позивач зазначав, що з даного приводу між ним та відповідачем по справі виникає спір стосовно моменту набрання чинності договором оренди землі, а саме щодо дати його державної реєстрації, при цьому, оскільки договір оренди землі, відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на момент підписання договору, набирає чинності після його державної реєстрації, а право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права, то, на думку позивача, договір набирає чинності саме з моменту його державної реєстрації в Новоіванівській сільській раді, тобто з 01.08.2012 року. Окрім того, в період підписання договору та його державної реєстрації діяв Закон України «Про місцеве самоврядування», відповідно до п. п. 2 п. Б ч. 1 ст. 33 якого до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, в тому числі реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі.

Відтак, виникає питання з якого числа договір оренди землі, що укладений між позивачкою та відповідачем, вважається таким, що набрав законної чинності - з 27.03.2012 року, з 01.08.2012 року чи з 23.10.2012 року, при цьому позивачка вважає, що у відповідності до норм чинного законодавства, державна реєстрація вказаного договору належним чином була здійснена в Новоіванівській сільській раді 01.08.2012 року та саме з цього моменту договір і набирає чинності.

Керуючись ст. ст. 213, 637, 640 ЦК України позивачка, з урахуванням наданих уточнень до позовних вимог (ас. 42), вказуючи, що фактично була здійснена подвійна державна реєстрація договору оренди землі в Новоіванівській сільській раді та у відділі Держкомзему Юр'ївського району просила розтлумачити договір оренди землі № 81/5 від 27.03.2012 року та визначити яка дата державної реєстрації договору є датою набрання ним чинності.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги повністю підтримав та просив визначити, яка дата державної реєстрації договору є насправді датою набрання ним чинності, вказуючи на те, що дане впливає на строки дії договору.

Представник відповідача по справі Кучеренко А.М. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності та позовні вимоги з урахуванням уточнень повністю не визнав (ас. 57).

Третя особа по справі на стороні позивача без самостійних вимог Новоіванівська сільська рада Юр'ївського району, що були залучені до участі у справі на підставі ухвали суду від 24.01.2017 року (ас. 22-23), в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому проти заявлених вимог заперечували, зазначивши, що відповідного рішення будь-якого органу про передачу сільській раді повноважень стосовно реєстрації договорів оренди землі в них не було та не має, при цьому відмітка про реєстрацію договору оренди землі в сільській раді пов'язана з помилковим тлумаченням ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме поняття «делеговані повноваження» (ас. 60-61).

Третя особа по справі на стороні відповідача без самостійних вимог відділ Держгеокадастру в Юр'ївському районі, що були залучені до участі у розгляді справи на підставі ухвали суду від 24.01.2017 року (ас. 24-25), в судове засідання не з'явилися про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи сповіщенні належним чином (ас. 65).

Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності вище перелічених відповідача та третіх осіб по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини сторін, проти чого представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

- так, судом встановлено, що позивачці ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 011806 від 30.10.2003 року, виданого Юр'ївською райдержадміністрацією Дніпропетровської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7397, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 14, 458 га, розташована на території Новоіванівської сільської ради Юр'ївського району, з кадастровим № НОМЕР_1 (ас. 8).

27.03.2012 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем по справі ФГ «Красноармєєц» Юр'ївського району строком на 5 років було укладено договір оренди землі № 81/5, за умовами якого в оренду передається земельна ділянка площею 14, 458 га , з кадастровим № НОМЕР_1 (ас. 4-5). Того ж дня, а саме 27.03.2012 року сторонами підписано акт прийому - передачі земельної ділянки (ас. 6).

Безпосередньо на останній сторінці договору після графи «Підписи сторін» маються записи про наступне, а саме про те, що:

- 01.08.2012 року Новоіванівською сільською радою Юр'ївського району за № 58 здійснено факт державної реєстрації;

- 23 жовтня 2012 року договір зареєстрований у відділі Держкомзему Юр'ївського району, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 01693 (ас. 5).

Подвійна державна реєстрація договору оренди землі призводить до того, що між сторонами договору виникає спір щодо закінчення строку дії договору, а відтак, для визначення коли ж договір припиняє свою дію необхідно розтлумачити яка дата державної реєстрації договору є датою набрання ним чинності.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на 27.03.2012 року, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» , в редакції станом на 27.03.2012 року, передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» , в редакції станом на 27.03.2012 року, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оренду землі» , в редакції станом на 27.03.2012 року, укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

16.03.2010 року набрав чинності Закон України від 11.02.2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого було встановлено, що до 01.01.2012 року державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводилась територіальними органами земельних ресурсів, при цьому 09.12.2011 року дію вказаної норми продовжено до 01.01.2013 року.

Відповідно до ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо змісту, невизначенність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди, або її частини, що не дає змогу з'ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір, тлумачення не може створювати а лише роз'яснює існуючі умови угоди. Тобто, у розумінні наведених приписів на вимогу однієї або двох сторін договору, суд може постановити рішення про тлумачення змісту цього договору без зміни його умов. При цьому, зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з'ясування змісту його окремих частин, який складає права та обов'язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину.

З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частини у способи встановлені ст. 213 ЦК України, тобто тлумачення правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Між тим, договір оренди землі, що міститься у матеріалах справи, не містить незрозумілих слів, понять, термінів, які не дають змоги з'ясувати дійсні наміри сторін при підписанні договору, що є необхідною умовою для його тлумачення, оскільки спору між сторонами договору щодо його змісту не існує, поняття та слова у договорі використані звичайні для даних договорів.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, в редакції станом на 27.03.2012 року, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України, в редакції станом на 27.03.2012 року, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають

державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. За змістом цієї статті реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

Позивач, з урахуванням уточнень до позовних вимог, не зазначає у позові які саме пункти угоди необхідно тлумачити, при цьому просить визначити яка дата державної реєстрації договору є датою набрання ним чинності.

Разом з тим, відмітки в договорі про його державну реєстрацію як Новоіванівською сільською радою Юр'ївського району так і відділом Держкомзему Юр'ївського району не є домовленістю сторін у розумінні ч. 1 ст. 626 ЦК України, а є актом визнання і підтвердження з боку держави договірних відносин.

З огляду на встановлені обставини, слід дійти переконання про відсутність підстав для тлумачення змісту договору оренди землі у спосіб, що просить позивач, виходячи з того, що вони є зрозумілими та додаткового тлумачення не потребують.

В судовому засіданні встановлено, що визначення дати державної реєстрації договору стосується вирішення питання щодо набрання ним чинності та, в свою чергу , закінчення строку дії договору, так як відповідач відмовляється повертати земельну ділянку, вважаючи, що строк дії договору ще не закінчився та закінчується в жовтні 2017 року попри те, що позивач вважає, що договір закінчив свою дію в березні 2017 року, тобто строк дії договору трактується сторонами такого по різному.

З огляду на дане, суд вважає, що насправді між сторонами виник спір з приводу строку дії договору, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору та питання про строк дії договору не може вирішуватися в рамках тлумачення змісту правочину, оскільки є предметом іншого провадження (припинення дії договору, розірвання договору, тощо).

За викладених обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (ас.7), при цьому у задоволенні позовних вимог останньої до відповідача слід повністю відмовити, суд не стягує з останнього судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 213, 215, 218, 222, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Красноармєєц» Юр'ївського району Дніпропетровської області про тлумачення договору оренди землі - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : С.О.Маренич