№ 207/2979/16-ц
№ 2/207/395/17
26 січня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді: САВЧЕНКА В.О.
за участі секретаря: МОСПАН С.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянське справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
-комісія за РО 2699,59 гривень;
-пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 6721,02 гривень,
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що 15 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» і ОСОБА_5, укладено Кредитний договір № 23/в відповідно до умов якого ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 22 000,00 доларів США 00 центів, що складає еквівалент 111100,00 гривень за курсом НБУ на момент укладення Кредитного договору, строком по 13 серпня 2032 року, на купівлю нерухомості. За користування кредитними коштами встановлена плата у розмірі 13 % річних, а з 26.11.2008 року у розмірі 16,5 % річних.
23 серпня 2007 року ОСОБА_5 офіційно зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, її прізвище після одруження - КАРНАУХ.
З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 23/в від 15 серпня 2007 року між ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ОСОБА_5 укладений іпотечний договір, в який було внесено зміні від 26.11.2008 року. Відповідно до умов даного договору предметом іпотеки виступає трикімнатна квартира зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 63,5 кв.м, житловою площею 37,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач будучи зобов'язаний повертати кредит, сплачувати проценти в строки та порядку визначеному кредитним договором та додатковими угодами до нього, належним чином своїх обов'язків не виконував.
У звязку з порушенням умов Кредитного договору № 23/в від 15 серпня 2007 року ОСОБА_3, ОСОБА_1 змушений був звернутись до суду.
26 листопада 2010 року суддею Солонянського районного суду Дніпропетровської області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» за кредитним договором 23/в від 15 серпня 2007 року станом на 22 вересня 2010 року заборгованість по кредиту в сумі 201956 (двісті одна тисяча девятсот пятдесят шість) гривень 99 копійок. До цього часу рішення суду не виконується.
-комісія за РО 2699,59 гривень;
-пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 6721,02 гривень.
Посилаючись на ст ст. 526, 530, 572, 575, 577, 589, 590, 599, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 33, 35, 38, 39 Закону України "Про Іпотеку" просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ "ВіЕйБі Банк" у розмірі 547513 (пятсот сорок сім тисяч пятсот тринадцять) гривень 85 коп. звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом договору іпотеки від 15.08.2007 року, який був укладений між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1», шляхом його продажу публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації, яка буде визначена на момент реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про Іпотеку».
Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» в судове засідання, призначене на 26.01.2017 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання (вх. № 12/2-2986 від 26.01.2017 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явилася, про день, місце і час розгляду справи повідомлена у встановленому порядку завчасно, оскільки копія позовної заяви та повістка в дане судове засідання були надіслані відповідачу за місцем її проживання, причини неявки суду невідомі. Ніяких доказів, які вказували б на поважні причини неявки, від відповідача до суду не надходило. Письмових чи будь-яких інших повідомлень по даній справі і про відношення до позову від зазначеного відповідача до суду не надійшло. Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи.
Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15.08.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 23/в (а.с. 6-13).
Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, банком встановлено плату за користування кредитом у розмірі 13 % річних.
Згідно із п. 2.5.1. ОСОБА_4 Позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати свій Поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини Кредиту, процентів та інших платежів, встановлених Графіком.
В забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором № 23/в між Банком та Відповідачем 15.08.2007 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером 3977 (а.с.20-29).
Відповідно до Іпотечного договору предметом іпотеки є трикімнатна квартира зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 63,5 кв.м, житловою площею 37,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно із п. 7.1. Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання Зобовязань, вони не будуть виконані та у випадку, якщо інформація або документи, надані Іпотекодавцем при укладені цього Договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобовязаннь за Кредитним договором та цим договором, а також у інших випадках, передбачених Кредитним договором, цим договором та чинним законодавством України.
Пунктами 7.2., 7.3. вищевказаного Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором Іпотекодержателя на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання по Кредитному договору в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; продаж Іпотекодержателем від свого імені Предмета Іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Пунктом 7.5. Іпотечного договору також передбачено, що Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, за рахунок Предмета Іпотеки.
Статтями 546 і 549 ЦК України визначено, що виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобовязання.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі: 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення та предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способизверненнястягненнянапредмет іпотеки.
При цьому, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону (ст. 39 зазначеного Закону).
Таким чином, оскільки зобовязання по кредитному договору № 23/в від 15.08.2007 року, додатковим договором №2 від 26.11.2008 року не виконано, заборгованість за договором кредиту існує, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у справі, а саме судовий збір в сумі 1378 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 79. 88, 209, 212 , 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 611, 612, 625, 629, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст.3, 7, 33, 38, 40 Закону України «Про іпотеку»,-
Позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - з а д о в і л ь н и т и п о в н і с т ю.
-комісія за РО 2699,59 гривень;
-пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 6721,02 гривень,
Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

С у д д я: ОСОБА_8