справа №619/1657/17
провадження №2/619/1031/17
15 серпня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Калмикової Л.К.,
за участю секретаря судового засідання Пономарьової К.В.,
адвоката- Ульянкіна І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є єдиним власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2010 року після смерті її матері ОСОБА_5.
За вказаною вище адресою зареєстровані: позивач - ОСОБА_1, ОСОБА_6, 1986 р.н., ОСОБА_7, 1981 р.н., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, 1990 р.н., ОСОБА_9, 1992 р.н., ОСОБА_10, 2013 р.н.
Відповідно до актів депутата відповідачі зареєстровані у вказаному вище жилому будинку, але не проживають в ньому тривалий час.
Відповідачі ніякої участі в утриманні житла не приймають, їх особистих речей у будинку немає. Ніякої кореспонденції та листи за вказаною адресою на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не надходять. Відповідачі добровільно виселились з будинку, але з реєстрації не знялись.
Просиь визнати відповідачів такими, що втратили право користуванням жилим приміщенням.
В судове засідання позивач не з'явилась, згідно заяви підтримує позовні вимоги, просить слухати справу у її відсутність, що суд вважає можливим, не заперечує проти винесення заочного рішення суду.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про слухання справи повідомлені з дотриманням ст. 74 ч.9 ЦПК України шляхом оголошення у пресі - в газеті „Урядовий курєр від 01.08.2017 р., однак, в судове засідання не зявились, відповідні заяви суду не надавали, у звязку з чим суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідачів, провівши заочний розгляд справи з винесенням заочного рішення, проти чого позивач не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наступне.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.2010, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, позивач є власником жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1
Згідно акта депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 15.05.2017 р. відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у жилому будинку за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, у вказаному вище жилому будинку не проживає з 1983 року.
Згідно акта депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 15.05.2017 р. відповідач ОСОБА_4 зареєстрований у жилому будинку за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, у вказаному вище жилому будинку не проживає з 1988 року.
Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам розяснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Як слідує зі ст. 405 ч.2 ЦК України, яку суд застосовує до даних правовідносин, член сімї власників житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власниками житла або законом.
Встановлено, що відповідачі без поважних причин не проживають за місцем реєстрації понад один рік.
Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 316,319, 321,379, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 31, 57-60, 209, 212, 215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Л. К. Калмикова