Справа № 202/626/17
Провадження № 2/202/908/2017
30 січня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - судді Мороза В.П.,
при секретареві - Овечко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Індустріальної районної у м. Дніпро ради та територіальної громади в особі Соборної (Жовтневої) районної у м. Дніпро ради про визнання права власності, -
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що її дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована і постійно проживає в квартирі АДРЕСА_2 з моменту народження. Позивачка також постійно проживає в зазначеній квартирі разом із донькою, хоча і зареєстрована за іншою адресою. Окрім них в зазначеній квартирі також зареєстрований чоловік позивачки та батько її дитини ОСОБА_3.
Зазначена квартира була видана 03 серпня 1975 року бабусі ОСОБА_3 та членам її родини на підставі ордеру № 1070. Через те, що всі члени родини ОСОБА_3 виїхали на постійне місце проживання за межі України вони рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2016 року біли визнані такими, що втратили право користування житлом. В подальшому ОСОБА_3 виявив намір приватизувати зазначену квартиру на свою доньку ОСОБА_2, однак не зміг цього зробити через брак необхідних для цього документів., після чого передав права на оформлення вказаної квартири на користь його доньки ОСОБА_2 позивачу, наділивши її для цього всіма необхідними повноваженнями, шляхом видачі нотаріально посвідченої довіреності та заяви.
Вищенаведене свідчить про те, що позивач разом із донькою ОСОБА_2 користується квартирою АДРЕСА_2, в позасудовому порядку вирішити питання щодо оформлення права власності на це приміщення не може у зв'язку із чим і звернулася до суду із зазначеним позовом.
Крім зазначених позовних вимог позивач також просить суд визнати за її донькою право власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки дана квартира також була виділена його родичам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, однак документи на дану квартиру були втрачені.
Позивач, відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову до суду надано не було, у зв'язку із чим суд вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з п.11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.
Згідно з п.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Відповідно до п.п.4, 5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах.
Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.
Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на квартири щодо яких розглядається питання про визнання права власності не розповсюджується.
Судом встановлено, що позивач разом із малолітньою донькою ОСОБА_2 постійно проживають в вищезазначеній квартирі, право проживання отримали у встановленому законом прядку, дане право ніким не оспорюється.
Згідно ч.1 ст.345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.
Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Водночас суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Оскільки позивачем до суду не надано жодного доказу на підтвердження позовних вимог в частині визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, а також не подано клопотання щодо витребовування таких доказів, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.
Керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.59 ЖК України, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 345 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 88, 208, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 11 березня 2016 року, ІПН № НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2, розташовану на 6-му поверсі 9-ти поверхового будинку, загальною площею 68,6 кв.м, житловою площею 44,0 кв.м, яка складається з 1- коридор площею 6,1 кв.м, 2 - житлова кімната площею 13,8 кв.м, 3 - житлова кімната площею 17,4 кв.м, 4- житлова кімната площею 12,8 кв.м, 5 - вбудована шафа площею 0,4 кв.м, 6 - кухня площею 7,6 кв.м, 7 - туалет площею 1,2 кв.м, 8 - ванна кімната площею 2,2 кв.м, І - балкон площею 2,2 кв.м, ІІ - лоджія площею 4,9 кв.м в особі матері ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 31.10.2003 року, ІПН № НОМЕР_2 для подальшої реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
В іншій частині в задоволені позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз