Справа № 755/5873/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., вивчивши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право, в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 22 квітня 2016 року у цивільній справі № 282/301/16 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, треті особи: Орган Опіки та піклування Любарської районної державної адміністрації, позбавлено батьківських прав ОСОБА_5, ОСОБА_2 відносно двох неповнолітніх дітей, батьками яких вони являються та призначено опікуном ОСОБА_4, а також в якості забезпечення законних прав та інтересів неповнолітніх дітей, чудом було накладено заборону на відчуження майна та житлового будинку, а саме квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 є сином позивача, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач просить суд припинити заборону на відчуження майна, а саме квартири АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності, накладену відповідно до рішення Любарського районного суду Житомирської області від 22 квітня 2016 року у цивільній справі № 282/301/16.

Відповідно до ч.3 ст. 153 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини п'ятої статті 151 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

У зв'язку з чим позивачу необхідно звернутись до Любарського районного суду Житомирської області за захистом своїх прав та інтересів.

Разом з тим, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Таким чином, питання про зняття арешту з майна, у виді заборони на відчуження майна, а саме квартири АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві власності, накладеної відповідно до рішення Любарського районного суду Житомирської області від 22 квітня 2016 року у цивільній справі № 282/301/16, повинно вирішуватись судом, який накладав дану заборону.

Підсумовуючи наведене суд вбачає підстави для відмови у відкритті провадження по даній справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 122,153,154 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя