Справа № 456/2679/16-ц
Провадження № 2/456/377/2017
РІШЕННЯ

іменем України

30 січня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Саса С. С. ,

при секретарі Петренко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Орлан-Транс-Груп до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02.07.2015р. ОСОБА_1 було прийнято на роботу у Львівську філію ТОВ ''Орлан-Транс-Груп" на посаду водія. З відповідачем при прийомі на роботу було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, яким передбачено відповідальність за збереження вантажу та переданих йому матеріальних цінностей. Відповідач, перебуваючи в трудових відносинах з підприємством, неодноразово перебував в службових відрядженнях в межах України та за кордоном, отримав пластикові картки ТзОВ "Boг Рітейл" для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання транспортних завдань. Під час виконання перевезення на автопоїзді АА3128ТС/АА5426ХХ за маршрутом Україна-Азербайджан-Україна згідно подорожнього листа № 526430 від 05.09.2015р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 281 літр палива. Відповідачем було придбано 2206 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 409 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 2034 літри палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 2078 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 44 літри дизельного палива на загальну суму 546,51 гри. (281+2206-2034-409=44). Крім цього, відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015р. «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що при вході з території України на територію Росії кількість палива в баках повинна бути не більше 100 літрів. При заїзді автомобіля на територію Росії 08.09.2015р. кількість палива становила 213 літрів, що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на території України та Росії на загальну суму 804,89 грн. Загалом збитки, завдані відповідачем при виконанні даного перевезення склали 1351,40 гри. (546.51+804.89).

Під час виконання перевезення на автопоїзді АА6128КХ/АА8755ХО за маршрутом по Україні згідно подорожнього листа №366075 від 13.10.2015р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 421 літр палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 161 літр. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 212 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 260 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 49 літрів дизельного палива на загальну суму 569,62 гри. (421-212-161=49).

Під час виконання перевезення на автопоїзді АА 1362КХ/АА5475ХХ за маршрутом Україна-Росія-Україна згідно подорожнього листа №582248 від 27.11.2015р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 374 літри палива. Відповідачем було придбано 1490 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 418 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1264 літри палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих відповідачем, витрата палива склала 1446 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 182 літри дизельного палива на загальну суму 2205,47 гри. (374+1490-1264-418=182).

Загальна сума збитків, завдана відповідачем перевитратою палива становить 4126,49 грн.. Жодних документів, які б обгрунтували таку витрату палива відповідачем надано не було. Відповідно до наказу Львівської філії TOB «Орлан-Транс-Груп» №23-кф від 29.02.2016 року відповідача було звільнено з займаної посади за прогул без поважних причин згідно п.4 ст. 40 КЗпП.

Проте, відповідачем на дату подання даної позовної заяви не повернено до каси позивача суму збитків, завданих перевитратою палива в розмірі 4126,49 грн., а тому змушені звернутись з вказаним позовом до суду.

Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що позивач стягував завдані збитки з його заробітної плати, однак підтвердити цього не може, оскільки немає ні довідок, ні свідків, які б могли це підтвердити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі,дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що відповідач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у Львівську філію ТОВ ''Орлан-Транс-Груп" на посаду водія. Відповідач, перебуваючи в трудових відносинах з підприємством, неодноразово перебував в службових відрядженнях в межах України та за кордоном, та під час виконання перевезення на автопоїздах, згідно подорожніх листів вчинив перевитрату палива на суму 4 126,49 грн. Жодних документів, які б обґрунтовували таку витрату палива відповідачем не надано та до цього часу шкоду не відшкодовано.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно п.1 ст. 134 КЗпП України «працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей».

Відповідно до ст. 131 КЗпП України, працівники зобов»язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до подорожнього листа №582248 вантажного автомобіля в міжнародному сполученні від 27.11.2015р. вбачається, що 27.11.2015р. вищевказаний автомобіль виїхав з гаражу, а 11.12.2015р. повернувся, маршрут руху Україна-Росія-Україна, марка автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_1. Відповідно до подорожнього листа № 366075 вантажного автомобіля по Україні від 13.10.2015р. вбачається, що 13.10.2015р. вищевказаний автомобіль виїхав з гаражу, а 21.10.2015р. повернувся, маршрут руху по Україні, марка автомобіля НОМЕР_2. Відповідно

до подорожнього листа № 526430 вантажного автомобіля в міжнародному сполученні від 05.09.2015р. вбачається, що 06.09.2015р. вищевказаний автомобіль виїхав з гаражу, а 09.10.2015р. повернувся, маршрут руху Україна-Азейбарджан-Україна, марка автомобіля Рено, д.н.з. НОМЕР_3.

Відповідно до наказу № 79-кф від 02.07.2015р. ОСОБА_1 було прийнято на посаду водія автотранспортних засобів. А згідно наказу № 23-кф-к від 29.02.2016р. відповідача звільнено з роботи у зв»язку з прогулом без поважних причин.

Згідно наказу від 29.08.2015р. про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання відповідач по справі прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення мінімізації витрат палива при виконанні рейсів і належного контролю за використанням палива під час виконання транспортного завдання.

Відповідно до наказу № 45 від 11.08.2010р. «Про затвердження тимчасових базових лінійних норм витрат палива» встановлено нові норми витрат дизельного палива з 12.08.2010р. для певних марок автомобілів.

Згідно розрахунку по ШЛ № ЛФ 582248-М пачка 12-15 від 27.11.2015р.; ШЛ № ЛФ 366075-В пачка 10-15 від 13.10.2015р.; ШЛ № ЛФ 526430-М пачка 10-15 від 06.09.2015р. видно кількість придбання палива, його витрати та залишок за час виконання рейсу .

Таким чином судом беззаперечно встановлено,що відповідачем по справі протягом рейсів було придбано 3524 літрів палива, а кількість витраченого палива понад встановлену норму склало 275 літрів, завдавши при цьому шкоди ТзОВ «Орлан-Транс Груп» на суму 4 126,49 грн. Даний факт підтверджується розрахунками по ШЛ № ЛФ 582248-М пачка 12-15 від 27.11.2015р.; ШЛ № ЛФ 366075-В пачка 10-15 від 13.10.2015р.; ШЛ № ЛФ 526430-М пачка 10-15 від 06.09.2015р..

На підтвердження розміру заподіяної йому шкоди, представник позивача посилається на дані викладені у шляхових листах, відповідно до яких відповідачем протягом рейсу було придбано 3 524 літри палива.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.6 ст. 134 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.

Відповідно ж до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", за чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну: перевитратою пального на автомобільному транспорті, а також за шкоду, заподіяну недостачею або втратою валютних цінностей.

На думку суду, такі докази можуть бути прийняті до уваги, оскільки ТОВ «Орлан Транс-Груп» завдано шкоди перерозходом витраченого палива понад норму, представник позивача позбавлений можливості в позасудовому порядку повернути кошти витрачені відповідачем на придбання палива понад норму, факт нераціонального використання палива в кількості 275 літрів та його вартість не оспорюється відповідачем (відповідно до розрахунку ШЛ № ЛФ 582248-М пачка 12-15 від 27.11.2015р.; ШЛ № ЛФ 366075-В пачка 10-15 від 13.10.2015р.; ШЛ № ЛФ 526430-М пачка 10-15 від 06.09.2015р., де відповідач з викладеною інформацією в картці погодився, що підтверджується його підписом, окрім одного ШЛ, відносно якого працівниками «Орлан-Транс-Груп» складено акт про те, що відповідач для підпису не зявився. Затрачені на придбання понад встановлену норму палива кошти в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано, хоча сам факт події відповідачем в письмовій формі визнано, тому суд приходить до переконання про підставність позовних вимог та стягнення з відповідача в користь позивача 4 126,49 грн. матеріальної шкоди та 1378,00 грн. сплачених позивачем судових витрат по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю Орлан-Транс-Груп заборгованість в розмірі 4126,49 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн., а всього разом 5504,49 грн.( пять тисяч пятсот чотири гривні 49 копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_2