Справа № 589/4888/16-ц
Провадження № 2/589/270/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коротченківської сільської ради про встановлення факту належності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обгрунтовані наступним.

27.12.2004 померла прабабуся позивачки ОСОБА_2, яка заповідала матері позивачки ОСОБА_3 все своє майно. Заповіт не змінювався і не скасовувався. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлямипо вулиці Цибенка буд.10 в с.Коротченкове, Шосткинського району, Сумської області, яку за свого життя мала на праві власності. 06.09.1997 мати позивача ОСОБА_2 уклала шлюб з батьком позивачки ОСОБА_4 та змінила прізвище на "Вареник". 23.06.2005 помер батько позивачки ОСОБА_4, а 29.12.2006 померла її мати, ОСОБА_5

ОСОБА_5 у шестимісячний строк після смерті ОСОБА_2 не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, оскільки на час смерті ОСОБА_2 з нею разом фактично проживала, а тому відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України є такою що прийняла спадщину.

На день смерті ОСОБА_5 29.12.2006 року з нею разом була зареєстрована та мешкала позивач - спадкоємиця за законом першої черги дочка ОСОБА_1, яка відповідно до частини 4 статті 1268 ЦК України є такою що прийняла спадщину. Таким чином, до ОСОБА_1 у порядку спадкування після смерті її матері перейшов у власність житловий будинок з надвірними будівлямипо вулиці Цибенка буд.10 в с.Коротченкове, Шосткинського району, Сумської області.

Позивач звернулась до державного нотаріуса Шосткинської міської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса від 18.11.2016 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинокз надвірними будівлями з причини не надання натаріусу правовстановлюючого документа, що підтверджували б право власності спадкодавця ОСОБА_5 на вищевказане нерухоме майно та непроведення спадкодавцем реєстрації права власності на нерухоме майно, що суперечить вимогам ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимогам п.п.4.12, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Позивач вказує, що є спадкоємицею, яка прийняла спадщину, однак, оформити прийняття спадщини не має можливості у звязку з вищенаведеними обставинами, а тому просить суд визнати за нею, право власності на житловий будинок з надвірними будівлямипо вулиці Цибенка буд.10 в с.Коротченкове Шосткинського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач (представник) в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Суд вважає, що встановлення фактів належності обєктів нерухомого майна померлому з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З урахуванням вищевикладених нормативних приписів суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку, який знаходяться за адресою с. Коротченкове, Шосткинського району, вул. Цибенка, буд. № 10, загальною площею 51.8 кв.м., житловий будинок А-1 з надвірними будівлями позначених в схематичному плані: сарай Б, сарай В, навіс Г, вбиральня "У" та огорожі "№", належав на праві власності ОСОБА_5, яка померла 29 грудня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлої 29.12.2006 ОСОБА_5 на житловий будинок, який знаходяться за адресою с.Коротченкове, Шосткинського району, вул. Цибенка, буд. № 10, загальною площею 51.8 кв.м., житловий будинок А-1 з надвірними будівлями позначених в схематичному плані: сарай Б, сарай В, навіс Г, вбиральня "У" та огорожі "№".

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М.Сидорчук