Справа № 308/5705/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

-головуючого - судді Шепетко І. О.,

-за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

-представника позивача ОСОБА_2,

-представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком їхньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач покинув сімю, так як мав іншу сімю, проживає окремо, не брав належної участі в утриманні і забезпеченні сина, добровільно сплачувати аліменти відмовляється. Оскільки, позивач на даний час не працює, коштів на утримання дитини їй не вистачає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частки із заробітної плати щомісяця, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її присутності, за участі її представника ОСОБА_2 Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання після оголошення перерви не зявився, причин своєї неявки не повідомив. З письмових заперечень, поданих через канцелярію суду, випливає, що відповідач визнає, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є його сином та не заперечує сплачувати аліменти на його утримання. Однак, не погоджується з підставами, які наведені позивачем у позовній заяві, адже однією сімєю він та позивач ніколи не проживали, взаємних прав та обовязків не мали по відношенню один до одного. Враховуючи той факт, що він дійсно є батьком дитини, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, для чого відкрив, за його словами, рахунок у банку. Посилаючись на незаконність вимог позивача та їх необґрунтованість, просив відмовити у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що від сплати аліментів відповідач не відмовляється, визнає, що останній є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не хоче публічного висвітлення свого особистого життя на роботі, оскільки інформація про стягнення з нього аліментів буде висвітлена у відповідних документах. Вважає можливим сплату аліментів на утримання сина через перерахування коштів на банківську картку, що дозволить контролювати витрати по ній та спрямування таких саме на сина.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З Свідоцтва про народження ОСОБА_1 І-ФМ № 240469 від 14.11.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області встановлено, що ОСОБА_6 народився 26 жовтня 2012 року, про що 14.11.2012 року складено відповідний актовий запис № 1387. Батьком записаний ОСОБА_5, матірю ОСОБА_4.

З довідки № 773 від 21.04.2016 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Наш добробут» встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживає разом з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Як випливає з довідки про доходи, виданої Закарпатською митницею ДФС вих. № 07-70-05/35-411 від 12.08.2016 року, ОСОБА_5 займає посаду головного державного інспектора у Закарпатській митниці ДФС. Загальна сума доходу з 05/2016 по 07/2016 року становить 16 995,62 грн. (шістнадцять тисяч девятсот девяносто пять гривень шістдесят дві копійки).

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач офіційно працює та отримує постійний заробіток, а відтак не має підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тому розмір аліментів визначається у частці від його заробітку (доходу).

Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та розяснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 суд враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду з 02 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 07 лютого 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 13 лютого 2017 року.

Керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 212, 214, 215, 294, 296, 367 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 155, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду з 02 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7