Провадження №2/523/321/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Максименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків за договором фінансового лізингу №00008822 від 15.10.2013 року,-

Встановив:

ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до ТОВ «Постман», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків за договором фінансового лізингу №00008822 від 15.10.2013 року в розмірі 84 042 гривень 34 копійок.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 06 грудня 2016 р. провадження у справі в частині позовних вимог предявлених до ТОВ «Постман» закрито, відповідно до ст.ст. 205, 206 ЦПК України (а.с.1160).

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що, між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Постман» 15.10.2013 р. було укладено договір фінансового лізингу №00008822, за яким ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало ТОВ «Постман» у користування транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2i TSI шасі №WV1ZZZ2KZEX004195, двигун CBZ A03403, рік виробництва 2013, строком на 60 місяців, а ТОВ «Постман» зобов'язався прийняти в користування даний транспортний засіб, сплачувати позивачу у визначений строк встановлені договором платежі. За умовами зазначеного договору ОСОБА_1 прийняв на себе зобовязання поручителя за належне виконання ТОВ «Постман» своїх зобовязань. ТОВ «Постман» прийняті на себе зобовязання щодо своєчасної сплати лізингових платежів належним чином не виконало, внаслідок чого у нього виникла перед позивачем заборгованість, яку позивач просить стягнути в розмірі: 7 303 гривень 08 копійок - основна сума заборгованості; 379 гривень 07 копійок - пеня; 113 гривень 72 копійок - три відсотки річних; 2 219 гривень 06 копійок інфляційні витрати; 1 046 гривень 39 копійок - проценти за користування коштами; 66 581 гривень 02 копійок збитки по п.12.9 Контракту; 6 000 гривень - сума юридичних послуг; 400 гривень послуги стоянки, а всього 84 042 гривень 34 копійок. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

В судове засіданні представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.201).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, від представника заявника надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність (а.с.202).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з ТОВ «Постман» договір про фінансовий лізинг №00008822 від 15.10.2013 року, відповідно до положень якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» передав ТОВ «Постман» у користування транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2i TSI шасі №WV1ZZZ2KZEX004195, двигун CBZ A03403, рік виробництва 2013, строком на 60 місяців, а Відповідач ТОВ «Постман» зобов'язався прийняти та користуватися Автомобілем, сплачувати позивачу встановлені договором платежі та повернути автомобіль позивачу відповідно до умов договору(а.с.15-19);

Відповідач ОСОБА_1А виступив поручителем ТОВ «Постман» згідно Умов поруки, які є невід'ємною частиною Договору про фінансовий лізинг №00008822 від 15.10.2013 року (а.с.15);

12.01.2015 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з ТОВ «Постман» додаткову угоду №1/1 до договору про фінансовий лізинг №00008822 від 15.10.2013 року, відповідно до положень якого змінено кількість лізингових платежів на 84, строк лізінгу на 84 місяці, лізинговий платіж еквівалент 293 доларів США (а.с.20-26);

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №412893, транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2i TSI шасі №WV1ZZZ2KZEX004195, двигун CBZ A03403, рік виробництва 2013 належить ТОВ «Порше Лізинг Україна» (а.с.41);

Відповідно до акту прийому передачі від 30.10.2013 року, ТОВ «Порше Лізинг Україна» передав ТОВ «Постман» транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2i TSI шасі №WV1ZZZ2KZEX004195, двигун CBZ A03403, рік виробництва 2013 (а.с.39);

Відповідно до акту прийому передачі від 13.03.2015 року, у звязку з припиненням договору фінансового лізингу №00008822 від 15.10.2013 року ТОВ «Постман» передав ТОВ «Порше Лізинг Україна» транспортний засіб типу VW CaddyGP Kasten 1.2i TSI шасі №WV1ZZZ2KZEX004195, двигун CBZ A03403, рік виробництва 2013 (а.с.40);

У звязку з тим, що ТОВ «Постман» не в повному обсязі виконало умови договору фінансового лізингу №00008822, а саме прострочив платежі № 15-17, а саме з 15.12.2014р. по 15.02.2015 р., ТОВ «Порше Лізинг Україна» на адресу ТОВ «Постман» було направлено нагадування про несплату заборгованості за договором фінансового лізингу. Згодом, ТОВ «Порше Лізинг Україна» у відповідність до вимог п. 12.13. Договору на адресу ТОВ «Постман» 03.03.2015р. було направлено лист з повідомленням про розірвання договору фінансового лізингу, який припинив свою дію з 13.03.2015р. (а.с.48);

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їх права і обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання.

Відповідно до ст.. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку У разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Слід зазначити, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія, і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право (Правова позиція зазначена у постановах ВСУ №6-170цс13, 6-41цс14).

З договору поруки, який був укладений між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1, з метою забезпечення договору фінансового лізингу, вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за основним договором, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки цей строк дії суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При застосуванні частини четвертої статті 559 ЦК України слід ураховувати, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Виходячи з положень частини четвертої статті 559 ЦК України, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинна бути предявлена у судовому порядку в межах строку дії договору поруки, або протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем) (Правовий висновок ВСУ у справі №6-223цс16).

При розгляді даної справи строк прострочення чергових платежів настав 15.12.2014р.,15.02.2015 р.. Отже, у товариства виникло право пред'явити вимогу до поручителя - ОСОБА_1 про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо сплати заборгованості за договором фінансового лізингу в частині чергових платежів починаючи з 16.12.2014р.,16.02.2015 р. відповідно, протягом наступних шести місяців. Втім, товариство звернулося до суду з позовними вимогами 31.08.2015 р.. Тобто, позивач звернувся до суду з пропуском 6 місячного строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України.

При таких обставинах, суд вважає, що договір поруки укладений між товариством та ОСОБА_1 слід вважати припиненим, тому позовні вимоги товариства до ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.251,252,525,526,559,806 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків за договором фінансового лізингу №00008822 від 15.10.2013 року - відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя Аліна С.С.