Справа № 182/1593/17
Провадження № 2/0182/2094/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.04.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю

секретаря - Снєгульської В.М.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до відповідача та просить суд стягнути на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частина від заробітку та доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення зо суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, взагалі не приймає участі у його вихованні.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просить суд вимоги позивача задовольнити частково та визначити розмір аліментів в розмірі 1/6 частина від заробітку та доходів, оскільки на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружина ОСОБА_1В.(а.с.16)

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України N 789-XII(789-12) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. ч. 1-3ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6)

Син ОСОБА_6 проживає разом з матірю(а.с.5). Мати не працює, малолітній перебуває на її утриманні.

Відповідач на даний час перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 та має малолітнього сина ОСОБА_4, 09.03.2016 року (а.с. 17-18)

Згідно ч. 1ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи ст. ст.182-183,191 СК України, суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, зокрема, матеріальний стан Відповідача та наявність у нього іншої малолітньої дитини та дружини , вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з Відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1/6 усіх видів заробітку (доходу) , щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, а також з того, що позивачі у справах про стягнення аліментів згідно з Законом України "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Відповідача в дохід держави судового зборув розмірі 640 грн.00 коп.

Керуючись ст. ст. 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 88, 214, 215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.00 коп.

Рішення у частині місячного платежу коштів на утримання підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів після його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_7