Справа № 461/1092/17
Провадження № 4-с/461/25/17
УХВАЛА

Іменем України

05.04.2017

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Сидорак М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на постанову державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про відмову у поверненні виконавчого документа стягувачеві, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2017 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі Галицький відділ ДВС) від 29.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Галицькому відділі ДВС перебував виконавчий лист № 2-405/11 виданий 10.03.2015 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк (ОСОБА_4)» суми боргу у розмірі 307959,97 грн., судового збору у сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення у сумі 120 грн.

Постановою державного виконавця від 29.12.2016 року виконавчий документ був повернений стягувачеві. Дану постанову заявник вважає неправомірною, оскільки, державний виконавець не вжив всіх можливих заходів для примусового виконання рішення, щодо розшуку майна боржника, та самого боржника. Державним виконавцем не було застосовано до боржника приводу. Акт, на підставі якого встановлюється відсутність майна боржника, банку, не складався, разом із постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві, не надсилався. Просить суд:

1) визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа неправомірними;

2) скасувати постанову державного виконавця від 29.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві;

3) зобовязати державного виконавця поновити виконавче провадження.

Представник заявника до суду не прибув. Направив до суду клопотання про розгляд скарги без його участі.

Заінтересовані особи державний виконавець Галицького відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися. Належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник ОСОБА_3,ОСОБА_6, надала суду заяву про розгляд скарги у її відсутності. У задоволенні скарги просила відмовити.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.03.2015 року Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 2-405/11 про примусове солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк (ОСОБА_4)» суми боргу у розмірі 307959,97 грн., судового збору у сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення у сумі 120 грн. (а.с.6).

29.12.2016 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області виконавчий лист № 2-405/11 повернено стягувачеві. В постанові зазначено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснення державним виконавцем заходів щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с.3)

Дана постанова 29.12.2016 р. вих. №21160 була направлена ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1». Скаржником отримана 03.02.2017 р., що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції з номером та датою вхідної кореспонденції. (а.с.5).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Виконання рішень судів здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», який визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню, у разі їх невиконання боржником (боржниками) у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 05.01.2017 року) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

29.12.2016 року державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львова, здійснивши повну перевірку майнового стану боржника у відповідності до п. 2 ст. 37 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

Доводи скаржника про невжиття державним виконавцем всіх заходів в процесі виконавчого провадження суд вважає необґрунтованими. В скарзі не зазначено яких саме передбачених законом України «Про виконавче провадження» заходів по розшуку майна боржника не було вжито державним виконавцем та не вказано, яке майно боржника могло б бути виявлене, але не виявлене державним виконавцем.

Вимога скаржника про визнання неправомірним рішення щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану не відлягає до задоволення, оскільки таке рішення не є окремою процесуальною дією державного виконавця, яка підлягає оскарженню.

Ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачано, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, станом на день розгляду скарги підстав для поновлення виконавчого провадження немає.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи, що виконавчі дії, вчинені державним виконавцем в ході примусового виконання виконавчого листа № 2-405/11 виданого 10.03.2015 року, здійснені додержуючись чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вимоги скарги не знайшли свого ствердження під час судового розгляду, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 385-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на постанову державного виконавця Галицького відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про відмову у поверненні виконавчого документа стягувачеві - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.Є.Радченко