АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/338/2017 Головуючий у суді першої інстанції: Шумейко О.І.
справа №756/5325/16-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника відповідача Сироватської О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», поданою представником Сироватською Оленою Миколаївною, на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 02 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Людмили Ігорівни, Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», третя особа - Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. від 13 листопада 2014 року №1279 щодо звернення стягнення на автомобіль марки - MAZDA, модель - СХ-7, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - синій, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20 квітня 2011 року, видане РВ ДДАІ МВС України, таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги обґрунтовує тим, що 21 квітня 2011 року між ним та ПАТ «ВТБ Банк» укладено Кредитний договір №22.35/11-КД, відповідно до умов якого позичальнику надані кредитні кошти у сумі 254940 грн. на строк до 21 квітня 2018 року.

Кредитні зобов»язання забезпечені заставою згідно із Договором застави від 21 квітня 2011 року, предметом якої є вказаний вище автомобіль.

13 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави.

Зазначає, що на момент вчинення виконавчого напису вимога кредитора не була безспірною, ОСОБА_3 вимогу не підтверджував, нотаріусу не подані первинні бухгалтерські документи, а лише односторонні розрахунки. Також вказує, що строк договору не закінчився.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 02 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. 13 листопада 2014 року, реєстровий №1279, за заявою ПАТ «ВТБ Банк» про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки - MAZDA, модель - СХ-7, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - синій, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого РВ ДДАІ МВС України 20 квітня 2011 року.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ «ВТБ Банк» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволення позову.

В апеляційній скарзі посилається на дотримання вимог при виданні виконавчого напису та на помилковість висновків суду щодо неотримання боржником вимоги та зазначення у ній відмінної суми боргу, відсутності документів на підтвердження заборгованості.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «ВТБ Банк» доводи апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

На підставі ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 21 квітня 2011 року між ОСОБА_3 та ПАТ «ВТБ Банк» укладено Кредитний договір №22.35/11-КД, відповідно до умов якого позичальнику надані кредитні кошти у сумі 254940 грн. на строк до 21 квітня 2018 року.

Кредитні зобов»язання забезпечені заставою згідно із Договором застави від 21 квітня 2011 року, предмет ом якої є вказаний вище автомобіль. Пунктом 10 договору передбачена можливість звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса, що відбувається у порядку, встановленому законодавством.

Листом-вимогою №5447/1-2 від 05 серпня 2014 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до ОСОБА_3, повідомив про наявність станом на 02 липня 2014 року заборгованості у сумі 182271,99 грн., настання строку виконання зобов»язання у повному обсязі, а у випадку невиконання її стягнення. Згідно даних довідки на поштовому конверті відправлення повернуто без вручення за закінченням строку зберігання.

13 листопада 2014 року банк звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. із заявою про вчинення виконавчого напису, звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості в сумі 184176,96 грн. станом на 02 липня 2014 року.

13 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимога про виконання зобов»язання позичальнику недоставлена, а вказана у ній сума є відмінною від суми, яка була вказана у заяві про вчинення виконавчого напису.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Згідно із ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Частина 3 ст.6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

У ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме:

- передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом;

- продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах;

- відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги;

- переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.

Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено.

Згідно із ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, норми Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальними відносно Закону України «Про заставу».

Пункт 5 ч.1 ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», яким передбачено позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом реалізації заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса було доповнено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року.

У пункті 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» зазначено, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

Отже, положення Закону України «Про заставу» у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

03 жовтня 2012 року Верховним Судом України у справі №6-70цс12 висловлена наступна правова позиція:

Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» № 1255-ІV є спеціальним Законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна, у зв'язку з чим Закон України «Про заставу» та ст. 590 ЦК України підлягає застосуванню лише в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, чинній до внесення змін згідно із Законом України від 22 вересня 2011 року № 3795-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг») звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому Законом, або в позасудовому порядку.

Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом у зазначеній редакції не передбачалось.

Аналогічні правові позиції висловлено у справах №6-54цс13 (постанова від 12 червня 2013 року) та №6-89цс14 (постанова від 09 липня 2014 року).

Суд першої інстанції на вказані вимоги закону уваги не звернув та постановив рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», подану представником Сироватською Оленою Миколаївною, задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 02 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ГолійЛ.І. 13 листопада 2014 року, реєстровий №1279, за заявою ПАТ «ВТБ Банк» про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки - MAZDA, модель - СХ-7, тип - легковий універсал, 2011 року випуску, колір - синій, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого РВ ДДАІ МВС України 20 квітня 2011 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов