Провадження № 22-ц/783/483/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Фейір К.О.

з участю позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства /ОСОБА_5/"Страхова компанія "Провідна" на рішення Галицького районного суду міста Львова від 14 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства /ОСОБА_5/ "Страхова компанія "Провідна", ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 «Страхова Компанія "Провідна", ОСОБА_6, який в майбутньому уточнила та просить стягнути з ОСОБА_5 "Страхова Компанія "Провідна" матеріальну шкоду у розмірі 15034,20 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що ОСОБА_6 04.12.2013 року о 01 год. 30 хв. у м. Львові на вул. Саксаганського, 14, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, здійснила зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки "ЗАЗ 965", державний номерний знак НОМЕР_2, після отриманого інертного руху обидва автомобілі здійснили наїзд на металеві декоративні стовпці, внаслідок чого транспортний засіб отримав технічні пошкодження та місце ДТП залишила. 23.12.2013 року Сихівським районним судом м.Львова ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Стверджує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, марки "ЗАЗ 965", державний номерний знак НОМЕР_2 отримав значні технічні пошкодження. Зазначає, що вартість матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП становить 15034,20 грн. Просить позов задоволити.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 14 вересня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства /ОСОБА_5/ "Страхова компанія "Провідна" на користь ОСОБА_3 завданої в результаті ДТП майном шкоди в розмірі 15034 грн. 20 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач - Приватне акціонерне товариство /ОСОБА_5/ "Страхова компанія "Провідна". Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що акти виконаних робіт не є належним доказом в частині вимог до страхової компанії, оскільки вони не є оціненою шкодою в розумінні Закону України "Про оцінку майна" та не містять розрахунку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу. Стверджує, що в основу судового рішення покладено неналежний доказ оскільки позивачем не надано оцінки, яка б вказувала, що автомобіль підлягає ремонту. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити. Судові витрати просить покласти на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства /ОСОБА_5/"Страхова компанія "Провідна"підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 04.12.2013 року о 01 год. 30 хв. у м. Львові на вул. Саксаганського, 14, керуючи автомобілем марки «Citroen СЗ», державний номерний знак НОМЕР_3, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснила зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «ЗАЗ 965», державний номерний знак НОМЕР_2, після отриманого інертного руху обидва автомобілі здійснили наїзд на металеві декоративні стовпці, внаслідок чого транспортний засіб отримав технічні пошкодження та місце ДТП залишила.

23.12.2013 року Сихівським районним судом м. Львова ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.8).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки "ЗАЗ 965", державний номерний знак НОМЕР_2 отримав технічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Citroen СЗ", державний номерний знак НОМЕР_3 застрахована у ОСОБА_5 "Страхова Компанія "Провідна" відповідно до договору страхування №АС/4650674 від 13.11.2013 року.

27.03.2013 року ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_5 "Страхова Компанія "Провідна" з заявою-вимогою про настання ДТП, подала інші документи, а також заяву про виплату страхового відшкодування.

На підставі поданої заяви позивача ОСОБА_5 "Страхова Компанія "Провідна" складено страховий акт від 20.12.2013 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 6126,30 грн. Зазначені кошти були сплачені на рахунок позивача у березні 2014 року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позову ОСОБА_3, суд виходив з тих обставин, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача після ДТП в розмірі 21160,50 грн. є доведеною і така сума з врахуванням раніше виплаченої частини (6126,30 грн.) підлягає до виплати страховою компанією в розмірі 15034,20 грн.

Проте, колегія суддів з такими висновками погодитися не може з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Стаття 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч.1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом встановлено, що під час визначення розміру збитку ОСОБА_5 "Страхова Компанія "Провідна" прийшла до висновку, що транспортний засіб позивача є фізично знищеним (вартість ремонту перевищує ринкову вартість), а тому є необхідність застосувати положення ст.30 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв"язку із чим позивачу було сплачено страхове відшкодування розраховане як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Як роз'яснено в п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до п.п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів,методика застосовується з метою, зокрема визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Відповідно до п.1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вимоги Методики є обов"язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертам інших державних установ, суб"єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб"єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законом України або договорами між суб"єктами цивільно-правових відносин.

За таких обставин, акти виконаних робіт є неналежним доказом в частині вимог до страхової компанії оскільки вони не є оціненою шкодою в розумінні Закону України "Про оцінку майна" та не містять розрахунку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з врахування його фізичного зносу.

Слід зазначити, що відновлювальний ремонт позивачем здійснено самостійно без будь якого погодження з страховою компанією.

Позивачем не представлено та судом не здобуто належних доказів в підтвердження завданої в результаті ДТП майнової шкоди в розмірі 21160,50 грн. Не встановлено дійсну ринкову вартість спірного автомобіля до моменту ДТП та його вартість безпосередньо після ДТП, а також вартість відновлювального ремонту.

Колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди за їх недоведеністю.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з вимогами ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.88, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства /ОСОБА_5/"Страхова компанія "Провідна" задовольнити.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 14 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства /ОСОБА_5/ "Страхова компанія "Провідна", ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства /ОСОБА_5/"Страхова компанія "Провідна" судові витрати за подачу апеляційної скарги в розмірі 535,92 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням рішення законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_7