Справа № 456/825/17
Провадження № 2/456/985/2017
УХВАЛА

судового засідання

07 квітня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого- судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою та просить стягнути солідарно на його користь з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 матеріальну шкоду спричинену внаслідок знищення майна у розмірі 178814,00 грн., суму інфляційного збільшення у розмірі 112294,95 грн., а всього 291108,95 та моральну шкоду в розмірі 20000,00, а також судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_3 (82408. Львівська обл.. м. Стрий, вул. Ленкавського, 1/13), ОСОБА_2 (82403, Львівська обл., м. Сірий, вул. Колесси, - А/2) і знаходяться у вказаних осіб або у інших осіб на суму 311 108,95 гри. В обгрунтування заяви ОСОБА_1 покликається на те, що вказаний позов було подано у зв'язку із вчиненням умисного пошкодження нежитлового приміщення, що йому належить За вказаним фактом Стрийським ВП ГУНП у Львівської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження 0001776 від 25.09.2014 року. Вказане протиправне діяння було вчинене на екскаваторі марки «Атлас 1304» реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 В ході кримінального провадження, стало відомо, що послуги ОСОБА_4 із руйнування вказаної нежитлової будівлі, з метою звільнити місце для будівництва проїзної дороги до комплексу «612 км.» замовив ОСОБА_2 28.12.2015 р. за матеріалами кримінального провадження було проведено судову будівельно- технічну експертизу відповідно до висновку якої вартість відновлювальних будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень чи руйнування нежитлової будівлі за адресою: Львівська обл., Стрийеький р-н., с. Добряни, вул. Стрийська, 10 станом на 20.01.2015 р. складатиме - 178 814, 0 грн. Керуючись вищевказаними фактами, інфляційними процесами, загальний розмір відшкодування матеріальної шкоди, спричинененої вказаним вище злочинним діянням, станом на день подання позовної заяви, складає 291 108. 95 грн.. а також враховано спричинену моральну шкоду, яку позивач оцінює у 20 000,00 грн.

Вважає, що є об'єктивні підстави побоюватись, що відповідачі чинитимуть перешкоди і для реалізації його права на відшкодування шкоди спричиненої злочинним діянням, перешкоджатимуть виконанню судового рішення в разі задоволення позовної заяви. Відповідачі не запропонували добровільно відшкодувати завдані збитки та ухиляються від досудового слідства за допомогою ст. 69 Конституції України

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав заяву з мотивів наведених в ній.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 заперечив клопотання, оскільки вжиті заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із позовними вимогами. Оскільки у резолютивній частині висновку судової будівельно- технічної експертизи відсутні дані про заподіяні збитки, окрім того позивачем не надано розрахунку інфляційний втрат, відтак не можливо встановити ціну позову, відтак і вказати грошовий еквівалент забезпечення позову.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився його представник ОСОБА_7 подав до суду заяву про відкладення розглядом справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, які належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, при цьому суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Ухвала про забезпечення позову, відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, а тому має відповідати всім вимогам до такого документа, визначеним у ст.19 цього Закону.

В заяві про забезпечення позову такі відомості відсутні, що унеможливлює виконання ухвали суду про забезпечення позову в разі її ухвалення в редакції, запропонованій позивачем.

Так, позивач просить накласти арешт на грошові кошти відповідача. При цьому не вказує фінансову установу ( банк) або місце, де такі кошти знаходяться чи можуть знаходитись. Без надання таких відомостей неможливе виконання ухвали про накладення арешту на грошові кошти.

Також позивачем не вказано на яке майно відповідача рухоме чи нерухоме, він просить накласти арешт, відомості про наявність такого майна та можливе місце його розташування (знаходження).

Виходячи з сукупного аналізу положень ст.ст.151-153 ЦПК України та загальних принципів цивільного судочинства, при вирішенні питання щодо доцільності застосування у справі заходів забезпечення позову, суду необхідно перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову і застосовувати такі заходи у випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Відповідні доводи заяви про забезпечення позову повинні бути мотивовані та підтверджені доказами, з метою недопущення зловживання правом сторони на забезпечення позову та дотримання реалізації принципів рівноправності сторін у справі.

Заявником приведені мотиви щодо необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача відмова добровільно відшкодувати шкоду, при цьому не вказано чому саме позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відмова відповідачів добровільно відшкодувати шкоду у визначених позивачем розмірах не може свідчити про те, що це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про примусове стягнення коштів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно абз. 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає..

Суддя ОСОБА_8