Справа №1416/5438/12 27.04.2017 27.04.2017 27.04.2017
Провадження №22-ц/784/1051/17
Провадження № 22ц/784/1051/17 Суддя першої інстанції Кокорєв В.В.
Справа № 1416/5438/12 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Прокопчук Л.М.,

із секретарем Богуславською О.М.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2,

її представника ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який уточнила в подальшому, до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що з 6 грудня 2003 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка повністю перебуває на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дитини не надає.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на дочку щомісячно в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В січні 2013 року позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача, який є громадянином ОСОБА_7, на її користь аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 500 євро щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 євро щомісячно, починаючи з 10 липня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття. Також розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі представник відповідача просив рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів, посилаючись на те, що судом неповно зясовані всі обставини справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини.

Між тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду щодо визначення розміру аліментів на її утримання та грошової одиниці, в якій визначена сплата аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони 6 грудня 2003 року уклали шлюб ( т. 1 а.с.3 ).

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з позивачкою на території України та знаходиться на утриманні останньої ( т. 1 а.с.17).

Відповідач є громадянином ОСОБА_8 ОСОБА_7 та проживає на території цієї держави в м. Петах-Тіква.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про міжнародне приватне право» при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом. Якщо норми і поняття, що потребують правової кваліфікації, не відомі праву України або відомі під іншою назвою або з іншим змістом і не можуть бути визначені шляхом тлумачення правом України, то при їх правовій кваліфікації також враховується право іноземної держави.

Як встановлено, договір між Україною та ОСОБА_8 ОСОБА_7 про правову допомогу та правові відносини у цивільних справах не укладався.

За такого до правовідносин, що виникли між сторонами, слід застосовувати тлумачення норм і понять відповідно до права України.

За положеннями до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України).

Положення ст. 182 СК України зобов'язує суд при визначені розміру аліментів враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З письмових пояснень відповідача вбачається, що він створив та утримує нову сім'ю, несе витрати на утримання житла, не має постійного місця роботи.

Отже, суд першої інстанції не в повній мірі врахував положення ст. 182 СК України, не дослідивши та не врахувавши ті обставини, що відповідач створив нову сім'ю, несе витрати на утримання житла, не має постійного місяці роботи, а також те, що позивачка зазначивши розмір аліментів на утримання дитини, не надала жодного доказу на його підтвердження, а визначений розмір аліментів перевищує розумні потреби дитини для забезпечення нормальної її життєдіяльності з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Отже, не повно зясувавши матеріальне становище відповідача, суд невірно визначився з розміром аліментів на дитину.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим для приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до розяснень, що містяться в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.

Проте суд, зазначених норм матеріального права та розяснень не дотримався, а тому рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів та грошової одиниці, в якій підлягають стягненню аліменти.

Враховуючи перелічені обставини, повязані з матеріальним станом сторін, колегія суддів вважає, що для задоволення розумних потреб дитини доцільним та відповідним буде визнати аліменти на дитину в розмірі 4000 грн.

Доводи апеляційної скарги про порушення районним судом цивільно-процесуального закону щодо не дотримання порядку виклику в судове засідання відповідача свого підтвердження не знайшли.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2013 року змінити в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_5, зменшивши розмір стягнення з 500 євро до 4 000 (чотири тисячі) грн.

В іншій частині зазначене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді В.І.Козаченко

ОСОБА_9