Справа №718/111/17
Провадження №2/718/33/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06.02.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Івасюк Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07.11.1993 року по 31.05.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2. Зазначає, що після одруження батьки відповідача подарували їм незавершений будівництвом житловий будинок в АДРЕСА_1. Вони з ОСОБА_2 завершили будівництво, збудували літню кухню, гараж, сараї. В 2004 року будинок було здано в експлуатацію та видано свідоцтво про право власності на будинок на ім'я ОСОБА_2. В 2007 році вона повністю оновила будинок: зробила євроремонт, провела водопостачання, газопостачання, оновила електрифікацію, поміняла вікна, перекрила будинок та інше. В цьому ж році для легалізації ОСОБА_2, який перебував за кордоном, вони розірвали шлюб, однак продовжували підтримувати сімейні відносини. В останній час відносини між ними погіршилися, відповідач перестав визнавати її права на будинок, не надає матеріальної допомоги, погрожує вигнати з дому, а тому просила позов задовольнити.
Позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав наведених в ньому, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час слухання справи, надісланим за останньою відомою адресою реєстрації рекомендованим листом. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.11.1993 року по 31.05.2007 року, що підтверджується копією рішення Кіцманського районного суду від 31.05.2007 року.
Встановлено, що ОСОБА_2 належить житловий будинок з господарськими спорудами розташований в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1, виданим виконавчим комітетом Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 06.06.2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3788911 від 08.06.2004 року.
З дослідженого в судовому засіданні державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,2500 га, розташована в с. Драчинці Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: НОМЕР_3
Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Ч. 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно п.25 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановено, що майно набуте сторонами за час перебування у шлюбу та за спільні кошти.
Керуючись ст.ст. 57, 60, 61, 69, 70, 71 СК України, Постановою №11 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007р. з наступними змінами і доповненнями, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212-215, 224 - 233 ЦПК України, суд
Визнати об'єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, житловий будинок літ. А загальною площею 188,80 кв.м. та житловою 127,10 кв.м., літню кухню літ. Б, сараї літ. В, Д, гараж літ. Г, вбиральню літ. Е, криницю літ. К, огорожу літ. №1-3 та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташовані по АДРЕСА_1
Визнати частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в спільному майні по ? кожного.
Право спільної сумісної власності на вказане майно припинити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_1, право власності на ? частину житлового будинку літ. А загальною площею 188,80 кв.м. та житловою 127,10 кв.м., літню кухню літ. Б, сараї літ. В, Д, гараж літ. Г, вбиральню літ. Е, криницю літ. К, огорожу літ. №1-3 та на ? частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташовані по АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Мізюк