Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 711/10356/16-ц

Провадження 2/711/353/17

06 лютого 2017 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючий суддя: Дунаєв С.О.

при секретарі Нарадько Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 09.02.2015р., звернулась до суду 30.11.2016р. з позовом, в якому зазначила, що відповідач є споживачем послуг з надання централізованого опалення та підігріву води до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №1503/08 від 16.04.2013р.. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати послуг з опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2015р. по 01.10.2016р. за відповідачем виникла заборгованість. Оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється виконувати своє зобовязання з оплати спожитих послуг позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію, яка утворилася за період з 01.01.2015р. по 01.10.2016р. в розмірі 14420,43грн..

В судове засідання сторони не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

17.01.2017р. від представника позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 22.08.2016р., надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій також зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Разом з тим, 06.02.2017р. до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2, в якій вона зазначила, що у звязку із добровільним погашенням боргу відповідачем позивач відмовляється від позову, але просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати повязані із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 660грн. та судовий збір в сумі 1378грн.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вирішуючи клопотання представника позивача про відмову від позову, суд виходить з наступного.

Як вбачається з наданої представником позивача оборотної відомості по особовому рахунку №10092292 /а.с.36/, відкритому на ім'я відповідача відповідно до договору №1503/8 від 16.04.2013р. /а.с.4-5/, заборгованість з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання сплачена у січні 2017р. шляхом здійснення платежу в сумі 19440,75грн /а.с.36/. Внаслідок таких дій станом на січень 2017р. за відповідачем відсутня заборгованість з оплати надаваних позивачем послуг.

Таким чином, відмова позивача від позову повязана із тим, що відповідачем задоволені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п.3 ч.1 ст.205 ЦПК провадження по справі підлягає закриттю, якщо позивач відмовляється від позову і така відмова прийнята судом. Необхідність прийняття судом відмови позивача від позову повязана із тим, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч.3 ст.206 ЦПК).

З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства та договірний характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами, перевіривши повноваження представника позивача, судом не встановлено підстав, які б перешкоджали прийняттю відмови позивача від позову, у зв'язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат з урахуванням клопотання позивача про необхідність їх відшкодування відповідачем суд зауважує наступне.

Відповідно до статті 89 ЦПК у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом 30.11.2016р., а провадження по справі відкрито ухвалою судді від 09.12.2016р.. Судові засідання з розгляду справи, що були призначені на 28.12.2016р., 17.01.2017р., не відбулись через відсутність у суду відомостей про належне повідомлення відповідача, який не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання в Черкаській області /а.с.17/.

Оплата заборгованості відповідача, яка є предметом позовних вимог, була здійснена у січні 2017р., тобто вже після предявлення позивачем позову. За таких обставин, позивач має право на відшкодування понесених ним судових витрат, які складають з витрат з оплати судового збору та витрат, повязаних з публікацією оголошення у пресі про виклик відповідача.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1378грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями від 17.03.2016р. та 21.10.2016р. наявними в матеріалах справи /а.с.1, 2/. Отже ці витрати підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Крім того, задля належного виклику відповідача у судове засідання позивачем понесені витрати з оплати публікації виклику до суду в газеті «Черкаський край» та «Урядовий курєр» /а.с.32, 33/.

За публікацію оголошення в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідача позивачем понесені витрати в сумі 420грн, що підтверджується рахунком №786 від 20.01.2017р. /а.с.35/ та платіжним дорученням №2166 від 24.01.2017р. /а.с.30/.

Натомість витрати з оплати публікації оголошення про виклик відповідача в газеті «Черкаський край» на суму 240грн не підтверджуються належним чином, оскільки надані суду рахунок №63 від 23.01.2017р. /а.с.34/ та платіжне доручення №40 від 24.01.2017р. /а.с.31/ не містять відомостей про те, що повязані з оплатою оголошення про виклик саме відповідача. Тож суду не надано належних доказів того, що ці витрати повязані із розглядом саме цієї цивільної справи, а тому вони не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати складаються з оплати судового збору в сумі 1378грн та витрат, повязаних з публікацією оголошення у пресі про виклик відповідача в сумі 420грн, і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.11, 60, 89, 169, 174, 205, 208, 210 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію закрити у зв'язку з відмовою позивача від позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» в якості відшкодування судових витрат суму коштів в розмірі 1798 (одна тисяча сімсот девяносто вісім) гривень.

Розяснити сторонам, що повторне звернення позивача до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, натомість це не позбавляє відповідача права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_4