Справа № 712/1388/16-ц
Провадження № 2/712/67/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Черкаси-Інформ-Ресурси», Державної казначейської служби України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Черкаси-Інформ-Ресурси», Державної казначейської служби України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 грудня 2014 року близько 10 год.20 хв. під час регулювання дорожнього руху несправним світлофором обєктом в м.Черкаси на перехресті вулиць Пастерівська-Ватутіна, сталося зіткнення автомобіля MAN LE 8.155, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі вул.Пастерівська зі сторони вулиці Ільїна в напрямку вул.Пилипенка з автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався на дозволений сигнал світлофора «зелений» по вул.Ватутіна зі сторони вул.Р.Люксембург в напрямку вул.Громова.

Внаслідок зазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, водій автомобіля Ford Transit отримав тілесні ушкодження. Вказував, що згідно постанови про закриття кримінального провадження від 13.02.2015 року вбачається, що в момент виникнення небезпеки руху водій автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди.

У свою чергу, в момент виникнення небезпеки для руху водій автомобіля НОМЕР_4, ОСОБА_3 також не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди.

Тобто, в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження було встановлено, що в причинному звязку з виникненням даної ДТП в дорожній обстановці, яка склалася, знаходиться несправність світлофорного обєкту під час регулювання дорожнього руху в м.Черкаси на перехресті вул.Пастерівська та вул.Ватутіна, що стало підставою звернення позивача до суду.

Згідно наданих на адвокатські запити відомостей вказаний світлофорний обєкт є власністю держави в особі Міністерства внутрішніх справ України. На правах господарського відання зазначений світлофорний обєкт перебуває на балансі Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Черкаси-Інформ-Ресурси».

Зазначив, що відповідач в справі Міністерство внутрішніх справ України, як власник світлофорного обєкта на перехресті вул.Ватутіна та вул.Пастерівська в м.Черкаси, зобовязаний був забезпечити його справність та належний технічний стан в тому числі шляхом забезпечення фінансування проведення поточних та аварійних ремонтних робі.

Оскільки відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб, зазначали, що світлофор є джерелом підвищеної небезпеки, а тому просили стягнути солідарно з Міністерства внутрішніх справ України та Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Черкаси-Інформ-Ресурси» з рахунків, відкритих у Державній казначейській службі України на користь позивача вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля НОМЕР_3, внаслідок його пошкодження під час ДТП, яка мала місце 05.12.2014 року, яка складає 195 420, 20 грн. та додаткові на проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 1200 грн., а всього 196 620 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свої заперечення тим, що світлофор не може бути визнаний джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст.1187 ЦК України, оскільки для належного функціонування не потребує постійного контролю за ним з боку людини, відсутня наявність шкідливих властивостей останнього та відсутня велика ймовірність заподіяння шкоди. Повідомили, що світлофор, який розташований на перехресті вулиць Пастерівська-Ватутіна, знаходиться на балансі ДП МВС України «Черкаси-Інформ-Ресурси» на рахунку 103 Будинки та споруди», інвентарний номер 10380053, що підтверджується копією довідки ДП МВС України «Черкаси-Інформ-Ресурси» від 17.03.2016 року №25/1-74.

Крім того, Міністерство внутрішніх справ України фінансується за рахунок коштів державного бюджету і кошторис останнього не передбачає фінансування на утримання вказаного світлофора. Зазначили, що відповідно до Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що вулиці і дороги міст ті інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування, а тому компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць відноситься до компетенції міських рад. Просили відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача Державного підприємства «Черкаси-Інформ-Ресурси» ОСОБА_7 заперечував проти задоволення позовних вимог, заперечення мотивував тим, що відповідно до змісту постанови про закриття кримінального провадження від 13.02.2015 року позивач, ОСОБА_3 одночасно рухалися на перехресті, оскільки їм вказував на це зелений сигнал світлофору. При цьому, з показів ОСОБА_3 вбачається, що проїжджаючи перехрестя по головній дорозі вул.Пастерівська, він бачив, що зелений сигнал горів на віддаленому світлофорі, тоді як ближній не освітлювався. Аналогічні покази на досудовому розслідуванні надав і свідок ОСОБА_8 Тобто, про несправність світлофорного обєкту, а саме: одночасне включення зеленого світла в обох напрямках заявлено лише у поясненнях безпосередніх учасників дорожньо-транспортної пригоди водіїв ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 Працівниками ДАІ, що прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди не зафіксовано сигналізування світлофорним обєктом одночасно зеленого світла по двох напрямках руху у вказаному місці. Фіксація на відео, на яке мається посилання у постанові про закриття кримінального провадження, проведена лише після ДТП. Чи був несправний світлофорний обєкт до моменту дорожньо-транспортної пригоди, іншими доказами, ніж показання ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не підтверджено. Оскільки світлофорний обєкт є технічним пристроєм, інформацію щодо його функціонування може надати лише фахівець в цієї галузі, а можливість одночасного включення контролером УК-2 зеленого світла може свідчити лише відповідна експертиза.

Державна казначейська служба України про час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судових повідомлень, будь - яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих причин. Про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтверджував несправність світлофору 05.12.2014 року, внаслідок якого відбулася дорожньо-транспортна пригода та транспортні засоби отримали пошкодження.

Додаткові доводи та пояснення сторін та свідків зафіксовані технічними засобами фіксації судового процесу.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) установив наступне.

Норми ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначають підстави відшкодування майнової і моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушенням, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами ст. ст. 1187, 1188 ЦК України.

Таким чином, за зобов'язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної наявності обов'язкових умов, якими є протиправна поведінка або бездіяльність, наявність дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між діяннями та заподіянням такої шкоди, вина.

Так, протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону, наслідком якої є порушення прав та інтересів іншої особи та заподіяння збитків (шкоди).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою порушника та збитками полягає, передусім, у прямому (безпосередньому) зв'язку між протиправною поведінкою та настанням шкоди.

При цьому встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкода, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Необхідним є доведення, що саме протиправна поведінка є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Як вбачається з копії постанови про закриття кримінального провадження №0004740 від 13 лютого 2015 року: 05 грудня 2014 року близько 10 год.20 хв. під час регулювання дорожнього руху несправним світлофором обєктом в м.Черкаси на перехресті вулиць Пастерівська-Ватутіна, сталося зіткнення автомобіля MAN LE 8.155, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі вул.Пастерівська зі сторони вулиці Ільїна в напрямку вул.Пилипенка з автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався на дозволений сигнал світлофора «зелений» по вул.Ватутіна зі сторони вул.Р.Люксембург в напрямку вул.Громова.

Зі змісту даної постанови вбачається, що в момент виникнення небезпеки руху водій автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди.

У свою чергу, в момент виникнення небезпеки для руху водій автомобіля НОМЕР_4, ОСОБА_3 також не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди.

Під час ОМП встановлено, що світлофор на перехресті вулиць Пастерівська-Ватутіна в м.Черкаси, по вулиці Пастерівській в обох напрямках не працює, а по вулиці Ватутіна зі сторони вулиці Р.Люксембург в напрямку вулиці Громова, продовжував регулювання руху транспортних засобів.

Також за текстом постанови про закриття кримінального провадження міститься короткий опис та посилання на висновок судової автотехнічної експертизи №4/32 від 11.02.2015 року, згідно якої вирішення питання в частині причинного звязку виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди потребує юридичної оцінки матеріалів (що виходить за межі компетенції експерта автотехніка, який вирішує питання технічного характеру) з урахуванням висновків даної експертизи.

Крім того, у вказаній постанові про закриття кримінального провадження вказано, що 08.12.2014 року складено адміністративний протокол серії АБ 2№591798 відносно ОСОБА_9 за ч.4 ст.140 КУпАП (Порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт).

Згідно листа №15077-01-21 від 10.12.2015 року виконавчого комітету Черкаської міської ради світлофорний обєкт на перехресті вулиць Ватутіна і Пастерівської знаходиться на балансі ДП Міністерства внутрішніх справ України «Черкаси-Інформ-Ресурси» за адресою вул.Благовісна, 144/1.

Аналізуючи надані позивачем докази, які на його думку повністю доводять наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди (відповідачів) та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60, ст. ст. 57, 212 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі докази оцінюються у сукупності і жоден з них не має для суду наперед встановленого значення. При цьому, відхиляючи одні докази і беручи за основу інші, суд має дати оцінку підстав для цього. Фактичні дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

При цьому, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. (ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ч.2 ст.133 ЦПК України особи, які беруть участь у справи і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

За клопотанням позивача судом неодноразово на адресу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області та Черкаської місцевої прокуратури направлялась ухвала суду від 04.08.2016р., 14.09.2016р., 19.10.2016р. про витребування матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0004740 від 06.12.2014 року за ч.1 ст.286 КК України.

Проте, матеріали вказаного кримінального провадження до суду не надходили.

Таким чином, в обґрунтування позову позивач та його представник посилається на покази позивача в справі у якості свідка, ОСОБА_10, пояснення третьої особи ОСОБА_3, копію постанови про закриття кримінального провадження №0004740 від 13 лютого 2015 року, ксерокопії деяких процесуальних документів з матеріалів кримінального провадження та вказує, що в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження було встановлено, що в причинному звязку з виникненням даної ДТП в дорожній обстановці, яка склалася, знаходиться несправність світлофорного обєкту під час регулювання дорожнього руху в м.Черкаси на перехресті вул.Пастерівська та вул.Ватутіна, що стало підставою звернення позивача до суду.

Проте суд не погоджується з такими твердженнями позивача та за відсутності можливості дослідити оригінали кримінального провадження №0004740 від 13 лютого 2015 року позбавлений можливості встановити обставини, які мали місце 05 грудня 2014 року, та зробити висновки про наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, що є підставою для виникнення зобовязання з відшкодування матеріальної шкоди. Надані позивачем копії процесуальних документів, та матеріали відеофіксації не беруться до уваги, оскільки суду не відомо їх походження.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 10, 57, 60, 61, 64, 88, 133, 212-215, 218 ЦПК ст.ст. 22, 1166 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Черкаси-Інформ-Ресурси», Державної казначейської служби України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення збитків відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Т.Є. Троян