25.04.2017 Справа № 363/4078/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, розподіл будинку та земельної ділянки в натурі,-
В С Т А Н О В И В :
Уточнивши позовні вимоги позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, розподіл будинку та земельної ділянки в натурі. Свої вимог обґрунтовує тим, що 21.02.1997 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті вона та її брат ОСОБА_3 успадкували майно: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1733 га, яка розташована за адресою: провулок Пісчаний, 10, с. Воропаїв, Вишгородського району, Київської області власником якої стала вона та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1733 га, яка розташована за адресою: провулок Пісчаний, 10, с. Воропаїв, Вишгородського району, Київської області власником якої став ОСОБА_3 її брат; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, яка розташована за адресою: провулок Пісчаний, 10, с. Воропаїв, Вишгородського району, Київської області власниками якої стали вона та її брат ОСОБА_3 Однак, після смерті матері ОСОБА_4, не успадкованим залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: провулок Пісчаний, 10, с. Воропаїв, Вишгородського району, Київської області. В реєстрації права власності вказаного будинку їй було відмовлено, у звязку з наявністю самовільної прибудови до спадкового будинку. По фактичному розподілу будинку ніяких конфліктів у них немає, але в той же час, вона разом зі своїм братом ОСОБА_3 не можуть домовитись мирним шляхом та вирішити кому, якими приміщеннями користуватися. Крім будинку, також не можуть самостійно, в добровільному порядку, розподілити земельну ділянку та господарські приміщення. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності на наступні приміщення в житловому будинку «А», а саме: житлова кімната № 2-1 площею 8,7 кв.м., житлова кімната № 2-2 площею 17,3 кв.м., загальною площею 26,0 кв.м., як квартира №2, в житловому будинку № 10 по провулку Піщаному 10, Київської області, Вишгородського району, с. Воропаїв; визнати за нею право власності на наступні обєкти а1 та а2, а саме: веранда №2 - ІV площею 4,4 кв.м., верандою № 2 V площею 15,3 кв.м., кладова №2 VІ площею 2,7 кв.м., загальною площею 22,4 кв.м. в будинку № 10 по провулку Піщаному 10, Київської області, Вишгородського району, с. Воропаїв; визнати за нею право власності на сарай літера «Б», сарай літера «Е», погріб літера «В», сарай літера «Д» частка ? огорожа «№1-2» частина 1/2; розподілити в натурі та виділити їй в особисту приватну власність земельну ділянку площею 0,125 га: відповідно до запропонованого варіанту згідно висновку експерта. Також, просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь кошти в сумі 3 379, 20 грн. за сплачену експертизу та в сумі 28 213 грн. за відхилення відносно вартості домоволодіння, відступ від ідеальних часток відносно вартості домоволодіння.
У судовому засіданні позивач та її представник уточнену позовну заяву повністю підтримали та просили суд її задовольнити, надали пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав письмові пояснення, в яких просив суд розглянути справу без його участі, при цьому пояснив, що позивач добровільно не пропонувала та не домовлялась з ним поділити вищезазначену земельну ділянку та житловий будинок, а тому він просить суд поділити в рівних частках вказану земельну ділянку та житловий будинок.
Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо уточнених позовних вимог та їх задоволення поклався на розсуд суду.
Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Судом встановлено, що дійсно, 21.02.1997 року померла ОСОБА_4, мати позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії І-БК № 044136, видане ОСОБА_2 сільською радою Вишгородського району Київської області, та зареєстровано в книзі реєстрації актів про смерть за актовим записом № 4 (а.с. 8).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, яке позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 успадкували: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1733 га, яка розташована за адресою: провулок Пісчаний, 10, с. Воропаїв, Вишгородського району, Київської області власником якої стала вона та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1733 га, яка розташована за адресою: провулок Пісчаний, 10, с. Воропаїв, Вишгородського району, Київської області власником якої став ОСОБА_3 її брат; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, яка розташована за адресою: провулок Пісчаний, 10, с. Воропаїв, Вишгородського району, Київської області власниками якої стали вона та її брат ОСОБА_3 (а.с. 11,12,21,107,109).
Однак, після смерті ОСОБА_4, не успадкованим залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: провулок Пісчаний, 10, с. Воропаїв, Вишгородського району, Київської області.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.09.1997 року посвідченого в.о. державного нотаріуса Вишгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, та зареєстровано в реєстрі за № 2-2971 видно, що на підставі заповіту, посвідченого виконкомом ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Вишгородського району Київської області 22.06.1993 року і зареєстрованого в реєстрі за № 55, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 є в рівних частках кожний її син ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_1 Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Піщана, 10, с. Воропаїв, Вишгородського району, Київської області, який належав померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 7).
В реєстрації права власності вказаного будинку ОСОБА_1 було відмовлено, у звязку з наявністю самовільної прибудови до спадкового будинку (а.с. 13).
Відповідно до довідки вих. № 134/02-27 від 14.07.2015 року, яка видана ОСОБА_2 сільською радою Вишгородського району Київської області видно, що згідно по господарського обліку села Воропаїв в будинку за адресою: село Воропаїв провулок Піщаний, 10 Вишгородського району Київської області на даний час ніхто не зареєстрований, будинок належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частинах кожному згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.09.1997 року. На день смерті заповідача ОСОБА_4 в будинку за вищезазначеною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 22).
Ухвалою суду 02.12.2015 року за клопотанням представника позивача було призначено судову будівельно технічну та судову земельно технічну експертизи.
На розгляд суду експертом було запропоновано можливий варіант розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд домоволодіння № 10 по пров. Піщаному в с. Воропаїв Вишгородського району Київської області: житлового будинку: з відхиленням від ідеальних часток співвласників; при умові відступу від вимог нормативної документації; при умові приведення частини житлового будинку (квартири), приміщення які пропонується кожному із співвласників у відповідність до вимог нормативної документації (шляхом реконструкції, влаштування необхідних прибудов, тощо), з врахуванням порядку користування приміщенням житлового будинку, що потрибуватиме найменьших итрат пов'язаних з роботами по переплануванню та переобладнанню житлового будинку для влаштування двох ізальованих квартир; господарських будівель і споруд: з врахуванням запропонованого варіанту розподілу житлового будинку; з врахуванням порядку користування, який сформувався між співвласниками на час проведення обстеження, та їх розміщення на земельній ділянці; з врахуванням розробки, в подальшому, варіантів розподілу земеьної ділянки.
Схема розподілу житлового будинку була зображена експертом зображена в Додатку № 1 на 1-му аркуші до вказаного висновку та детально описаний в дослідницькій частині.
Крім того, експерт також зазначив, що враховуючи конфігурацію та планування земельної ділянки, розташування на ній житлового будинку , господарських будівель та споруд, частки сторін, варіант розподілу житлового будинку, порядок користування господарськими будівлями та спорудами, що склався між співвласниками, на розгляд суду експертом був запропонований наступний можливий варіант розподілу земельної ділянки площею 0,2500 га по провулку Піщаному, 10 в с. Воропаїв Вишгородського району Київської області. Запропонований варіант розподілу земельної ділянки по провулку Піщаному, 10 в с. Воропаїв Вишгородського району Київської області зображено на схемі в Додатку № 2 на першому аркуші вказаного висновку та детально описаний в дослідницькій частині (а.с. 72-98).
Відповідно до п.п. 6,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку,яка відповідає розміру їх часток у праві власності.
Таким чином найголовнішою умовою для виділу в натурі частки є технічна можливість такого виділу, що підтверджено висновком спеціаліста - експерта.
Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі №6-12цс13, яка у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, що «Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню.»
Відповідно до ч.1. ст.380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.
Відповідно до ч.1. ст.381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.
Відповідно до ч. 1. ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 1.ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - визнання права.
Згідно з ч. 4 ст.357 ЦК України співвласник жилого будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ч.1. ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі поділу об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об'єкта скасовується. Водночас для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав і нова реєстраційна справа, кожному з таких об'єктів присвоюється новий реєстраційний номер.
Згідно з п. 2.1. "Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 р. № 55, об'єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації, а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об'єкти нерухомого майна.
Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному громадянинові гарантується право на захист у суді його порушених прав і свобод. Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, які відповідно до ст. 6 Конституції України є самостійною гілкою влади і діють незалежно від законодавчої та виконавчої влади.
Отже, на підставі вищевказаного тсуд приходить до висновку по доведеність підстав для задоволення уточненого позовну ОСОБА_1 у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 3, 7, 8, 10, 11, 15, 60, 79, 80, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд
Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Вишгородського району Київської області та ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, розподіл будинку та земельної ділянки в натурі задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на наступні приміщення в житловому будинку «А», а саме: житлова кімната № 2-1 площею 8,7 кв.м., житлова кімната № 2-2 площею 17,3 кв.м., загальною площею 26,0 кв.м., як квартира №2, в житловому будинку № 10 по провулку Піщаному 10, Київської області, Вишгородського району, с. Воропаїв.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на наступні обєкти а1 та а2, а саме: веранда №2 - ІV площею 4,4 кв.м., верандою № 2 V площею 15,3 кв.м., кладова №2 VІ площею 2,7 кв.м., загальною площею 22,4 кв.м. в будинку № 10 по провулку Піщаному 10, Київської області, Вишгородського району, с. Воропаїв.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на сарай літера «Б», сарай літера «Е», погріб літера «В», сарай літера «Д» частка ? огорожа «№1-2» частина ?.
Розподілити в натурі та виділити ОСОБА_1 в особисту приватну власність земельну ділянку площею 0,125 га:
- площею -0,085 га, має такі координати: від точки Р, що розташована на відстані 17,59 м до точки С, що є точкою розподілу житлового будинку, від точки С вздовж лінії розподілу житлового будинку до точки Т, що є точкою розподілу житлового будинку, від точки Т на відстані 12,86 м до точки Д, від точки Д вздовж межі земельної ділянки через точку Г до точки У, від точки У на відстані 24,85 м. до точки Р;
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати в сумі 3 379, 20 грн. за сплачену експертизу та в сумі 28 213 грн. за відхилення відносно вартості домоволодіння, відступ від ідеальних часток відносно вартості домоволодіння, а всього стягнути 31 592, 20 гривень.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання копії цього рішення в апеляційний суд Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.
Головуючий М.Б.Баличева