У Х В А Л А

06.02.2017 року справа№ 133/2707/16-ц

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Воронюк В.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 за позовом до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 звернувся в суд в інтерсах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розділ спільного майна подружжя, а саме визнати за кожним із подружжя по ? ідеальній частці на житловий будинок загальною площею 222,0 кв. м в с.Козятині по провул .Абрикосовому 27 ( колишня вул.. Карла Маркса 162, ) Козятинського району Вінницької області, а також дві земельні ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель на території Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області.

Ухвалою від 23.01.2017 року дану позовну заяву залишено без руху на підставі ст. ст. 119, 121 ЦПК України, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - пять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Представник позивача ОСОБА_1 на виконання вимог викладених в ухвалі суду про залишення без руху позозовної заяви, надав письмову заяву, в якій зазначив, що судом не вірно встановлено суму судового збору в сумі 4800 грн., при цьому посилається на п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, а також на роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

При цьому суд зауважує, що правило визначення ціни позову за вимогою про визнання права власності на нерухоме майно, передбачене ст. 80 ЦПК України, є обовязковим.

Оскільки предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна з визнанням права власності на певну його частину за кожним з подружжя, до складу якого входять об'єкти нерухомого майна, ціна позову, повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Крім цього, дійсна сукупна вартість майна, що підлягає поділу, має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком або ж звітом суб'єкта оціночної діяльності, який має право на проведення експертизи.

Разом з тим, всупереч положень п. 9 ч. ст. 80, п. 4 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, позивачем у позовній заяві визначено ціну позову на власний розсуд та не долучено докази, які мали б підтвердити дійсну вартість майна, що є предметом позову, встановлену на момент звернення до суду з позовом.

Посилання ж представника позивача на п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за №11 та визначення вартості майна, що підлягає поділу за погодженням між подружжям, суд до уваги не приймає, оскільки зазначене розяснення застосовується в тому випадку, коли взагалі неможливо визначити вартість майна.

Посилання представника позивача на позицію апеляційного суду Дніпропетровської області щодо визначення розміру судового збору не може бути прийнято до уваги, оскільки в Україні не існує прецендентного права .

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя повертає заяву позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконав вимоги по усуненню недоліків позовної заяви.

Таким чином, враховуючи, що лист наданий представником позивача не є доказом виконання ухвали суду про усунення недоліків , вимоги ухвали не виконані, тому позовна заява підлягає поверненню. Повернення позовної заяви не перешкоджає позивачу звернутися повторно до суду після усунення недоліків, які були підставою для повернення позовної заяви і не є обмеженням доступу до правосуддя.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя, вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: (підпис ) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

06.02.2017