Справа №431/5581/16-ц
Провадження №2/431/106/17
26 січня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого суддя Березка О.М.
при секретарі Войтенко А.О.
представник третьої особи ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди батька
28.11.2016 позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітніх дітей за кордон без згоди батька. Позивач мотивувала свої вимоги наступним: з 13 вересня 2008 року по 15 липня 2013 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Рішенням Антрацитівського міськрайсуду шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 розторгнуто. Позивач, перебуваючи у шлюбі з відповідачем, народила трьох дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач ОСОБА_2 перемістилась разом з трьома малолітніми дітьми з м. Антрацит, який став непідконтрольний Українській владі територією, до м. Дружківка Донецької області. Відповідач ОСОБА_3 залишився мешкати на тимчасово окупованій території України в м. Антрацит Луганської області, а пізніше виїхав на заробітки в Курську область, РФ. Його місце знаходження їй не відоме. Будь-яких стосунків відповідач ОСОБА_3 з позивачем ОСОБА_2 та трьома спільними дітьми не підтримує. Позивач ОСОБА_2 знаходиться у скрутному матеріальному становищі і потребує виїзду за кордон України разом з трьома малолітніми дітьми до своїх сестер ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які мешкають в Російській Федерації для отримання матеріальної та моральної підтримки з боку сестер і ці обставини відповідають інтересам дітей.
У судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась, надала заяву, у якій у повному обсязі підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом надання оголошення у газеті «Урядовий Кур'єр».
Представник третьої особи органу опіки та піклування ОСОБА_1 просила при винесенні рішення врахувати інтереси малолітніх дітей.
На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
26 січня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 13 вересня 2008 року, прізвище дружини - «Латиніна», актовий запис № 312.
Згідно копії рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області, від 03 липня 2013 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розторгнуто.
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 народилась 09 лютого 2010 року та її батьком є ОСОБА_3, а матірю ОСОБА_2, актовий запис №72, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міського управління Юстиції Луганської області.
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 народилась 14 квітня 2012 року та її батьком є ОСОБА_3, а матірю ОСОБА_2, актовий запис №170, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міського управління Юстиції Луганської області.
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 народилась 14 квітня 2012 року, її батьком є ОСОБА_3, матірю ОСОБА_2, актовий запис №171, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міського управління Юстиції Луганської області.
Згідно копії заяви ОСОБА_3, наданої 11 грудня 2014 року та посвідченої приватним нотаріусом Антрацитіського міського нотаріального округу Луганської області, зареєстрованому в державному реєстрі за №1317, ОСОБА_3 надавав згоду на переселення в будь-яке місто або населений пункт України своїх малолітніх доньок ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у супроводі їх матері ОСОБА_2 (а.с.13).
Відповідно довідки № НОМЕР_1 від 18.07.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2, перемістилась з зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, до м. Дружківка, Донецької області, вул. Космонавтів, 21-10.
Відповідно довідки № НОМЕР_2 від 18.07.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_4, 09.02.2010 р. н. перемістилась з зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, до м. Дружківка, Донецької області, вул. Космонавтів, 21-10.
Відповідно довідки № НОМЕР_3 від 18.07.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_5, 14.04.2012 р. н. перемістилась з зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, до м. Дружківка, Донецької області, вул. Космонавтів, 21-10.
Відповідно довідки № НОМЕР_4 від 18.07.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_6, 14.04.2012 р. н. перемістилась з зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, до м. Дружківка, Донецької області, вул. Космонавтів, 21-10.
На підставі п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16- річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі предявлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно із п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру СБУ № 415ог від 12.06.2015 року, вимоги, встановлені правилами перетинання Державного кордону громадянами України, розповсюджуються і на порядок в»їзду на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16 річного віку.
На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а тому на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Крім того, згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у позивача ОСОБА_2 на утриманні знаходяться троє малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_5, 14.04.2012 р. н.; ОСОБА_6, 14.04.2012 р. н. Батько дітей ОСОБА_3 самоусунувся від обов»язку по утриманню малолітніх дітей, можливості її належного виховання та відпочинку.
На підставі викладеного, враховуючи, що позивач ОСОБА_2 та малолітні троє дітей, є переселенцями з тимчасово окупованої території м. Антрацит Луганської області, де в них залишилось майно, крім того вона має родичів на території РФ, з метою повного захисту прав і інтересів малолітніх дітей, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
При постановленні цього рішення суд також враховує, що відповідачем ОСОБА_3 не було надано жодних заперечень проти позову, а так само і доказів, які б унеможливлювали надання малолітнім донькам дозволу на виїзд за кордон.
Керуючись п. п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України», ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. 313 ЦК України,ст.ст.11,10,88, 209, 212, 214-215,224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 Олександріни до ОСОБА_10, третя особа орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації Луганської області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітніх дітей ОСОБА_4, 09.02.2010р.н.; ОСОБА_5, 14.04.2012р.н.; ОСОБА_6, 14.04.2012р.н. без згоди батька - задовольнити у повному обсязі.
ОСОБА_11 Олександрівні дозвіл на тимчасовий виїзд та супроводження малолітніх дітей ОСОБА_4, 09.02.2010р.н.; ОСОБА_5, 14.04.2012р.н.; ОСОБА_6, 14.04.2012р. н. на виїзд за межі України протягом 2016 -2019 років до Російської Федерації та на непідконтрольну українській владі територію України (в зону АТО України до Луганської області) без згоди батька ОСОБА_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в установленому порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі, строк на апеляційне оскарження рішення починає враховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набуває законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Березка О.М.