Справа № 325/1646/16-ц
Провадження № 2/325/26/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Шеїної Л.Д.

при секретарі: Красновій Ю.С.,

за участю представника органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Приазовського району Запорізької області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача : ОСОБА_5, органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Приазовського району Запорізької області, органу опіки та піклування Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

встановив:

29 листопада 2017 року ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача : ОСОБА_5, орган опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Приазовського району Запорізької області, орган опіки та піклування Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову послалася на наступні підстави:

так, відповідачка по справі доводиться донькою позивачці ОСОБА_6, а третя особа ОСОБА_5 - онукою ОСОБА_3 , відповідно, дочкою ОСОБА_4.

ОСОБА_5 тривалий час (практично змалку) перебувала на вихованні у ОСОБА_3. Така ситуація була викликана тим, що ОСОБА_5 не знаходила взаємопорозуміння зі співмешканцем матері ОСОБА_4

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 30.07.2014 року ОСОБА_4 була позбавлена батьківських прав щодо ОСОБА_5 Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 03.11.2014 року №Р-430/0/328-14 ОСОБА_3 була призначена опікуном над неповнолітньою ОСОБА_5

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 18.08.2016 року ОСОБА_4 поновлена у батьківських правах щодо ОСОБА_5 Д.О.02.01.2003 року народження.

У 2015-2016 навчальному році ОСОБА_5 навчалась у Невірківському навчально-виховному комплексі, оскільки село Невірків Корецького району Рівненської області має кращі кліматичні умови.

ОСОБА_3 приділяла увагу як вихованню так і навчанню онуки ОСОБА_5: постійно відвідувала школу, контролювала процес навчання, реагувала на вказівки вчителів - предметників, постійно підтримувала зв*язок зі школою та класним керівником. Така увага до онуки не була для неї тягарем.

ОСОБА_3 , разом із онукою ОСОБА_5, проживає у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1, в яку вселилася на підставі договору найму житла та рішення виконавчого комітету Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 16.01.2015 року №4. За місцем проживання характеризується позитивно, вона має достатній рівень доходу, фізично та психічно здорова.

До того ж, як відомо ОСОБА_3, неповнолітня ОСОБА_5 і сама бажає проживати саме з бабусею ОСОБА_3

Представник позивачки ОСОБА_3 переконаний, що в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 буде краще проживати з бабусею (принаймні протягом навчального року) і таке вирішення питання, на думку представника позивачки, не позбавляє ОСОБА_4 бачитися з донькою та іншим чином приймати участь у її вихованні.

Тому просить суд визначити участь у вихованні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення постійного проживання останньої з бабусею ОСОБА_3.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи ( а.с.41,42, 62).

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, спрямувала заяву щодо розгляду справи в її відсутність ( а.с. 48,50,63,67,69-70).

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи (а.с. 45,46,61,66).

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи (а.с.47,49,64,68).

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Приазовського району Запорізької області ОСОБА_1, проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що з родинами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знайома тривалий час, а саме з 2014 року. З того часу і до тепер в судовому порядку вирішувалися питання щодо позбавлення та поновлення батьківських прав ОСОБА_4 За останнім у часі рішенням Приазовського районного суду від 18 серпня 2016 року ОСОБА_4 поновлена у батьківських правах стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Готуючись до розгляду вказаної справи, орган опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Приазовського району Запорізької області обстежив умови проживання ОСОБА_4, вивчив її особисті дані ( характеристику, медичні документи, сімейний стан і т. і.) і прийшов до переконання, що ОСОБА_4 можливо поновити у батьківських правах стосовно її неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 і що таке рішення буду відповідати інтересам неповнолітньої дитини. З того часу і до тепер обставини в родині ОСОБА_4 не погіршилися, загрози життю неповнолітньої ОСОБА_5 відсутні, між матір*ю та дитиною наявне взаємопорозуміння. ОСОБА_5 проживає з матір*ю, цей вибір, наскільки їй відомо, дитина здійснила самостійно. ОСОБА_5 навчається у місцевій школі, зі слів вчителів, і поведінка дитини, і її успіхи в навчанні є добрими. Діана одягнена, нагодована, у неї є всі необхідні речі для навчання та відпочинку. Тому, на думку представника органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Приазовського району Запорізької області ОСОБА_1, неповнолітня ОСОБА_5 повинна жити з матір*ю, а з бабусею ОСОБА_3 може спілкуватися і перешкод у цьому їм ніхто не чинить. Крім того, представник органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Приазовського району Запорізької області ОСОБА_1 зазначила, що неповнолітня ОСОБА_5 досягла 14 річного віку, тому, у відповідності до вимог діючого законодавства, вправі самостійно визначитися з місцем свого проживання.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача органу опіки та піклування Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи (а.с.43,44,65).

Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Приазовського району Запорізької області ОСОБА_1, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них сімейні правовідносини .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася 02.01.2003 року , її матір*ю є ОСОБА_7, батько записаний зі слів матері, що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.75).

Згідно свідоцтва про укладання шлюбу ( а.с. 76 ) 19.09.2006 року ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_8 змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 .

Згідно договору найма житла в будинках державного і комунального житлового фонду (а.с. 17-18), ОСОБА_3 є наймачем квартири АДРЕСА_2 .

Згідно акту обстеження умов проживання, який складено депутатом Гвардійської селищної ради та секретарем тієї ж ради (а.с.19), ОСОБА_3 створила належні умови для проживання онуки ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_3, стосунки між бабусею та онукою є теплими, у родині панує злагода та взаєморозуміння. Характеристики на ім.*я як ОСОБА_3 так і ОСОБА_5 є позитивними (а.с.16,22-24 ), ОСОБА_3 фізично та психічно здорова (а.с. 27).

З рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 18 серпня 2016 року, яке набуло законної сили 20.09.2016 року (а.с. 72 ), вбачається, що ОСОБА_4 поновлена у батьківських правах стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. За рішенням органу опіки та піклування від 15.06.2016 року (а.с. ), що передувало рішенню Приазовського районного суду від 18.08.2016 року, визнано за доцільне поновити у батьківських правах ОСОБА_4

А згідно розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації від 09.12.2016 року (а.с. 74 ) розпорядження голови Новомосковської райдержадміністрації від 03.11.2014 року № Р 430/0/328-14 «Про встановлення опіки над малолітньою дитиною ОСОБА_5 2003 р.н.» визнано таким , що втратило чинність та вирішено повернути малолітню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи. З якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування, вік дитини.

Тобто законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини - бабки , діда, пробабки та прадіда у випадку недосягнення згоди з батьками дитини стосовно такого способу, а саме: рішення щодо визначення порядку спілкування з онукою, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя бабки та діда, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (ст. 158 СК України). І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з родичів , хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, бабка та дід має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною баби та діда, інших членів сім'ї та родичів , судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип прав та обов'язків інших членів сім'ї та родини та спілкування з дитиною може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідно до вимог ч.4,5 ст.19 Сімейного Кодексу України участь органу опіки і піклування при розгляді при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання неповнолітних дітей, є обов*язковою .

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до вимог ч. 4, 5 ст.19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей є обов*язковим висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

При зверненні з позовом до суду ОСОБА_3 зазначила, що неповнолітня ОСОБА_5 проживала разом з нею, а саме у квартирі АДРЕСА_4. У письмовому зверненні до суду (а.с. 69-70) ОСОБА_3 зазначила, що натепер її онука ОСОБА_5 самостійно прийняла рішення щодо проживання з матір*ю ОСОБА_4 у селі Гамівка Приазовського району Запорізької області, перешкод у цьому вона їй не чинила.

Суд зазначає, що ОСОБА_3 а ні при зверненні з позовом до суду , а ні під час розгляду справи в суді, не надала суду рішення органу опіки щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, з клопотанням щодо витребування такого висновку із органу опіки позивачка до суду не зверталася.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи в суді неповнолітня ОСОБА_5 досягла 14 віку, про що свідчать дані її свідоцтва про народження (а.с.75).

Суд зазначає, що відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV (Далі ОСОБА_6 № 1382) надає детальне тлумачення понять: так, місце проживання ? житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; місце перебування ? адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Інформація про реєстрацію місця проживання та місця реєстрації вноситься до Єдиного державного демографічного реєстру

Статтею 144 Сімейного кодексу України передбачено обовязок батьків зареєструвати народжену дитину: «Батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану».

Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку.

Частиною 2 статті 29 Цивільного Кодексу передбачено право фізичної особи, яка досягла 14 (чотирнадцяти) років вільно обирати собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Отже, для реєстрація місця проживання 14-ти річної дитини згоди батьків вже не потрібно, дитина самостійно визначається де і з ким вона хоче проживати. В такому випадку заяву про зняття з місця реєстрації і реєстрацію нового місця проживання дитина заповнює і подає самостійно до відповідних органів міграційної служби.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що в задоволені позову ОСОБА_3 щодо визначення місця проживання дитини, яка досягла 14-річного віку, слід відмовити.

Відповідно до ч.8 ст.8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Тому суд враховує положення ч.1 ст.155 СК України, де зазначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ст. 157 СК України хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні

У відповідності до ст.15 Закону «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Тому суд визнає за необхідне попередити і ОСОБА_4 - матір неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_3 - бабусю неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, що подальше непорозуміння між ними щодо питання виховання дитини не буде сприяти інтересам дитини .

Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст..6,10,11, 60, 212-215, 218 ЦПК України , на підставі ст. 29 ЦК України, ст..ст. 159, 263 Сімейного Кодексу України, суд

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача : ОСОБА_5, органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації Приазовського району Запорізької області, органу опіки та піклування Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Приазовський районний суд Запорізької області до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.Д.Шеїна