Справа № 423/847/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 квітня 2017 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Мазура М.В., при секретарі судового засідання Соловйовій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Попаснянська районна військово-цивільна адміністрація у особі служби у справах дітей, Виконавчий комітет Попаснянської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1. Позов мотивовано тим, що вказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності. Відповідач ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_3 проживали за вищевказаною адресою, але 2014 року відповідачі у будинку не мешкають, їх місцезнаходження не відоме.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з огляду на наступне.

У судовому засіданні було встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., є сином ОСОБА_2 (а.с.11); згідно копії паспорту, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 8); згідно копії витягу про реєстрацію прав (а.с.9), позивачка є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1. За вищевказаною адресою, згідно будинкової книжки, зареєстрована ОСОБА_2 та і її син ОСОБА_3 (а.с.5-6). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, за адресою: АДРЕСА_1, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають (а.с.10).

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до ч.1ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.150,155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Згідно положень ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи. які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, при цьому сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, з урахуванням того, що відповідачі, будучи відповідно донькою та онуком позивача, не проживають більше ніж рік в квартирі, залишаючись в ній зареєстрованими, чим створюють перешкоди для здійснення власниками права користування та розпорядження своїм майном, на підставі положень ст.ст. 383, 291, 405 ЦК України, ст.ст.150, 155 ЖК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житлом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що у даному випадку не відбудеться порушення житлових прав малолітньої дитини відповідача ОСОБА_3, оскільки він разом з матір'ю виселився з будинку та у ньому не проживає.

Однак у задоволенні вимог щодо зобов'язання виконкому міської ради зняти відповідача з реєстраційного обліку слід відмовити, оскільки виконком не є відповідачем у справі. Разом із тим, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом (тобто позбавленою такого права), само по собі є підставою для вчинення таких дій відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. статтями 10, 11, 60, 61, 88, 174, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Попаснянська районна військово-цивільна адміністрація у особі служби у справах дітей, Виконавчий комітет Попаснянської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право на користування житлом (позбавлені права користування будинком) за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованістю.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку.

Відповідач може оскаржити заочне рішення шляхом подання до Попаснянського районного суду письмової заяви протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

В апеляційному порядку рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя М.В.Мазур