Справа №563/87/17
У Х В А Л А

03.02.17 року

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Загородько Н. А., перевіривши виконання вимог ст.ст.119-121 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним ,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Також в позовній заяві він просить звільнити його від сплати судових витрат повністю, посилаючись на своє матеріальне становище, оскільки він є пенсіонером, має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників війни, за станом здоров"я є інвалідом 2 групи, однак відповідне посвідчення ним не отримане.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно частин 1, 2 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і відстрочення сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 640 грн. 00 коп.

Згідно положень ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору. Аналогічні положення також міститься в ч. 3 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до роз"яснень, викладених у пункті 29 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» з відповідними змінами, відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для звільнення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацезданих членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для звільнення від сплати судового збору позивачу необхідно надати суду докази щодо тяжкого майнового стану, який не дає можливості сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування свого звернення з заявою про звільнення від сплати судового збору за подачу позовної заяви ОСОБА_1 посилається на своє матеріальне становище, оскільки є пенсіонером, має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників війни, за станом здоров"я є інвалідом 2 групи, однак відповідне посвідчення ним не отримане.

Вважаю, що доказів на підтвердження тяжкого матеріального становища позивача, на підставі яких була б можливість, відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», дійти висновку про звільнення його від сплати судового збору, ОСОБА_1 до суду не надано.

За таких обставин, по поданій позивачем позовній заяві, судом не може бути відкрито провадження, оскільки остання не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, ОСОБА_1 за подачу позовної заяви не сплачено судовий збір.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху з підстав передбачених ст. 121 ЦПК України для сплати судового збору.

Керуючисьст. ст. 119, 121 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Попередити особу, яка подає позовну заяву , що на випадок невиконання даної ухвали в установлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: