Справа № 472/107/17
Провадження №2-н/472/18/17
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

02 лютого 2017 року смт. Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Орленко Л.О., вивчивши матеріали цивільної справи № 472/107/17 за заявою Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 651 грн. 47 коп.,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2017 року до Веселинівського районного суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 651 грн. 47 коп.

Відповідно до ч. 6 ст.98 ЦПК України до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Відповідно до вимог цивільно - процесуального кодексу України заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Вивчивши заяву, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме :

Згідно з ч.2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674 -VI суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ переказ в Україні може здійснюватися за допомогою внутрішньодержавних та міжнародних платіжних систем.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року, банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня".

Відповідно до п.1 Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 666 від 24.07.2015 року "Про затвердження Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів" при сплаті судового збору повинно бути обов'язково заповнене поле "Призначення платежу", в якому друкується інформація про призначення платежу в довільній формі.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ " Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах " № 10 від 17 жовтня 2014 року, суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Розрахункові документи на переказ коштів подаються до суду тільки в оригіналі, копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

З поданої до суду копії, а не оригіналу платіжного доручення № 1047 від 26 січня 2017 року (а.с.1), вбачається, що в ньому не міститься відбиток штампа банку та цей документ не підписаний відповідальним виконавцем банку. Даний документ посвідчений ОСОБА_2 без посилання на посаду, яку обіймає ця особа. Крім того, в полі "призначення платежу" не зазначено відомості, за яку саме заяву (відносно якого боржника із зазначенням його прізвища, імені та по батькові) сплачується судовий збір, що перешкоджає суду визначити, за яку саме заяву про видачу судового наказу (відносно якого саме боржника) сплачено судовий збір, оскільки до суду надійшла значна кількість заяв про видачу судових наказів, але без зазначення цих відомостей.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості відповідно до ст. 9 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674 -VI перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки з наданих до суду виписок по рахункам з Управління Державної казначейської служби України у Веселинівському районі не вбачається, за яку саме заяву було сплачено судовий збір.

Таким чином, з врахуванням викладених недоліків суд вважає, що додана до матеріалів справи копія платіжного доручення не може бути належним доказом сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу відносно боржника ОСОБА_1

Крім того, в матеріалах справи наявні розбіжності щодо прізвища боржника, а саме: відповідно до заяви боржника зазначено як "Олейник", відповідно до договору № 180041 про користування електричною енергією від 16.07.2009 року його зазначено як "Олейнік".

06 лютого 2017 року до суду від Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області надійшла довідка № 05-03/246 від 03.02.2017 року та в ній прізвище боржника зазначено "Олійник". Тому, заянику необхідно вказати суду достовірні дані відносно боржника з наданням суду документів на підтвердження особи боржника.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, якщо заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявнику строк для виправлення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст.98, ст.ст.119, 121, 209, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 651 грн. 47 коп. - залишити без руху і надати термін для виправлення вказаних недоліків у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання цієї ухвали.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_4