АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22ц/796/2011/2017 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Шахова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поліщук Н.В.

при секретарі - Горак Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою його представником ОСОБА_5, на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_4 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Кредит отримано частинами в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 277 200,00 доларів США, зі сплатою 13,5% річних та кінцевим терміном погашення до 20 березня 2023 року (включно), на умовах визначених Кредитним договором. У подальшому між банком та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 1 від 25.12.2008р. до договору, договір б/н від 29.05.2009р. про внесення змін до договору кредиту, додаткова угода б/н від 22.06.2009р. до кредитного договору, додаткову угоду №2 від 24.06.2009р. до кредитного договору. У забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором про надання відновлювальної лінії, між позивачем та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір № 02-10/977 від 21.03.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №1592, згідно якого відповідачем передано в іпотеку наступне нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 У зв'язку зі збільшенням строку кредитування, 24.06.2009р. між сторонами укладено договір № 1 про внесення змін до іпотечного договору № 02-10/977 від 21.03.2008р. На час передачі нерухомого майна в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» право іпотекодавця на набуття предмета іпотеки підтверджувалось: актом приймання-передачі квартири у власність інвестора від 18.03.2008р., підписаного іпотекодавцем та ТОВ «Будівельний союз», додатковою угодою № 1 до інвестиційного договору № 65/5-АР від 18.10.2004р., що укладена в серпні 2007 року між ОСОБА_6, іпотекодавцем та ТОВ «Будівельний Союз», інвестиційним договором №65/5-АР від 18.10.2004р., укладеним між ОСОБА_6, іпотекодавцем та ТОВ «Будівельний Союз», довідкою, виданою ТОВ «Будівельний союз» про зміну нумерації об'єкту інвестування за інвестиційним договором № 65/5-АР від 18.10.2004р. 05 серпня 2008р. відповідачу Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради, видано свідоцтво про право власності на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 01.08.2008р. за НОМЕР_1, на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 Реєстраційний напис на правовстановлюючому документі із записом у реєстрову книгу № 563-169 за реєстровим № 45500 здійснено 07.09.2008р. У порушення умов кредитного договору, ОСОБА_4 не виконуються взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, в результаті чого станом на 22.04.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 466 168,38 доларів США (еквівалент у гривні - 3 726 083,80 грн.), що складається з: - 285 275,34 доларів США (еквівалент у гривні - 2 280 205,79 грн.) - сума заборгованості за кредитом; - 157 781,11 доларів США (еквівалент у гривні - 1 261 144,42 грн.) - сума заборгованості за відсотками; - 2 424,88 доларів США (еквівалент у гривні - 19 382,06 грн.) - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; - 20 687,04 доларів США (еквівалент у гривні - 165 351,55 грн.) - сума пені за несвоєчасне повернення відсотків. Просив у рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_4 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/5887 від 21.03.2008р. у розмірі 1 570 000,00 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року.

У рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_4 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/5887 від 21.03.2008 року у розмірі 1 570 000,00 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки -квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 05.08.2008р., зареєстрованого в Київському міському БТІ 07.08.2008р, шляхом визнання права власності на вказану квартиру за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Визнано за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 05.08.2008р., зареєстрованого в Київському міському БТІ 07.08.2008р.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування своїх доводів, апелянт, вказує зокрема на неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки з рішенням суду шляхом визнання права власності.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_4 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/5887.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.1.1. кредитного договору, кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, окремими частинами зі сплатою 13,5 % річних та комісій, в розмірі та порядку визначеному у додатку № 1 до цього договору, що є невід'ємною частиною в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 277 200,00 доларів США з наступним графіком зниження максимального ліміту заборгованості, який зазначений в кредитному договорі та кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 20 березня 2023р.

Кредит видається позичальнику на наступні цілі: поточні потреби (п.1.2. Кредитного Договору).

Пунктом 2.4. кредитного договору встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості у валюті наданого кредиту, щомісячно, в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також при нарахуванні процентів за користування кредитом у місяць остаточного погашення кредиту, здійснюється у день погашення кредиту, за період з дня нарахування процентів за минулий період по день, що передує дню погашення кредиту (включно), за методом «факт/360», де «факт» - це фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, а « 360» - умовна кількість днів у році. Сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого кредиту на рахунок в Київській міській філії АКБ «Укрсоцбанк» не пізніше 10 числа місяця наступним за звітним, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Сплата комісій здійснюється в порядку та терміни, визначені цим договором (п.2.6. кредитного Договору). У разі прострочення позичальником строків

Сплата процентів, визначених п.2.4., 2.10 цього договору, комісій, передбачених умовами договору, а також прострочення строків повернення кредиту (траншів кредиту), визначених п.1.1., 3.2.3., 3.3.8.1., 3.3.14 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, його несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (п.4.1. Кредитного Договору).

25.12.2008р. між Позивачем та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/5887 від 21.03.2008р., згідно якої п.1.1.1. Кредитного договору вирішено викласти у наступній редакції: «Надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами, зі сплатою 14 відсотків річних, в межах максимального ліміту заборгованості до 277 200,00 доларів США з наступним зниженням максимального ліміту заборгованості починаючи з 10 липня 2009 року, кожного 10 (десятого) числа місяця ліміт зменшується на 1596,00 доларів США та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 20 березня 2023 року на умовах визначених цим договором». Інші умови договору, які не змінені положеннями цієї Додаткової угоди, залишаються незмінними і сторони підтверджують за ним свої зобов'язання (а.с.18).

Договором № б/н від 29.05.2009р. про внесення змін до договору кредиту № 10-29/5887 від 21.03.2008р. сторонами було змінено порядок погашення відсотків (а.с.18 - на звороті). Додатковою угодою № б/н від 22.06.2009р. про внесення змін до договору кредиту № 10-29/5887 від 21.03.2008р., Сторони дійшли згоди скасувати дію додаткової угоди б/н від 29.05.2009р. щодо внесення змін в порядок погашення відсотків по договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/5887 від 21.03.2008р. (а.с.17 - на звороті).

24.06.2009р. між позивачем та ОСОБА_4 було підписано додаткову угоду № 2 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/5887 від 21.03.2008р. (а.с.19-20), згідно якої сторони дійшли взаємної згоди щодо викладення п.1.1., п.п.1.1.1. та 1.1.2. п.1.1. Договору в новій редакції, зокрема, «п.1.1.1. Надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами, зі сплатою 14 відсотків річних, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 290 056,55 доларів США за наступним графіком зниження максимального ліміту заборгованості, який вказаний в Додатковій угоді № 2, та кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 20 березня 2028 року (включно). При цьому, частина максимального ліміту заборгованості по кредиту в сумі 18 856,55 доларів США є не відновлювальною та подальша видача траншів кредиту здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості. 1.1.2. Кожна наступна видача траншу кредиту, крім частини максимального ліміту заборгованості кредиту в сумі 18 856,55 доларів США, здійснюється в межах вільного залишку Максимального ліміту заборгованості, визначеного в п.п.1.1.1. цього договору з урахуванням вже наданих траншів кредиту». Інші умови договору залишаються незмінними і діють в частині, що не суперечать даній додатковій угоді, при цьому сторони підтверджують свої зобов'язання (п.4 Додаткової угоди № 2 від 24.06.2009р.)

Пунктом 1.3. кредитного договору зазначено, що в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту (траншів кредиту), сплати комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором, кредитор укладає з ОСОБА_3 іпотечний договір, за умовами якого майновий поручитель передає кредитору в іпотеку нерухоме майно, яке стане власністю після укладення іпотечного договору, а саме: квартира АДРЕСА_1, заставною вартістю 1 999 800,00 грн.

У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 21 березня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір № 02-10/977, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за № 1592.

За умовами вказаного іпотечного договору він забезпечує виконання позичальником всіх зобов'язань, що випливають за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/5887 від 21.03.2008р. (Основне зобов'язання). Зміст та розмір Основного зобов'язання, строк і порядок його виконання зазначено у п.1.3. іпотечного договору.

Предметом іпотеки є нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення цього договору в майбутньому, а саме: квартира АДРЕСА_1 Право іпотекодавця на набуття предмета іпотеки у власність підтверджується: актом приймання-передачі квартири у власність інвестора від 18.03.2008р., підписаного іпотекодавцем та ТОВ «Будівельний союз», Додатковою угодою № 1 до інвестиційного договору № 65/5-АР від 18.10.2004р., що укладена 30 серпня 2007 року між ОСОБА_4, іпотекодавцем та ТОВ «Будівельний Союз», інвестиційним Договором № 65/5-АР від 18.10.2004р., довідкою, виданою ТОВ «Будівельний союз» про зміну нумерації об'єкту інвестування за інвестиційним договором № 65/5-АР від 18.10.2004р. (а.с.34).

Заставною вартістю предмету іпотеки за згодою сторін становить 1 999 800,00 грн., що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого на день укладення цього договору (505,00 гривень за 100,00 доларів США) становить 396 000,00 доларів США (п.1.2. Іпотечного договору).

24.06.2009р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін № 1 до Іпотечного договору № 02-10/977 від 21.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 1592. Сторони погодили викласти п.1.3.1. договору в наступній редакції: « 1.3.1. повернення траншів Кредиту, що надаватимуться в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі 296 056,55 доларів США з порядком погашення згідно з умовами, визначеними договором, яким обумовлене основне зобов'язання та кінцевим терміном погашення кредиту до 20 березня 2028 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договору, яким обумовлено основне зобов'язання.». Викласти п.1.3.2. договору в наступній редакції: « 1.3.2. сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 14 відсотків річних та комісій у розмірі, в строки та порядку, що визначені договором, яким обумовлено основне зобов'язання;». Інші умови договору залишаються незмінними та сторони підтверджують за ними свої зобов'язання.

Належність відповідачу на праві власності нерухомого майна, підтверджується свідоцтвом про право власності від 05.08.2008р., виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 01.08.2008р. НОМЕР_1, реєстраційний напис на правовстановлюючому документі, зробленого 07.08.2008 року Комунальним підприємством Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та записане в реєстрову книгу № 563-169 за реєстровим номером 45500, та довідкою про виконання умов договору, виданої ТОВ «Будівельний союз» № 148 від 18.03.2008р, довідкою, виданою ТОВ «Будівельний союз».

Як встановлено у судовому засіданні позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, проте позичальник - ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує в частині своєчасної сплати заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком.

Станом на 22 квітня 2013 р. заборгованість позичальника за кредитним договором становить - 466 168,38 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 3 726 083,82 грн. (а.с.40).

Згідно Звіту про незалежну оцінку майна(дата оцінки - 27.05.2013), що перебуває в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору № 02-10/977 від 21.03.2008р., а саме: квартира АДРЕСА_1, складеного оцінювачем Приватного підприємства «Енергомакс» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 12021/11 виданого Фондом державного майна України 09.06.2011р.) ОСОБА_8 (кваліфікаційне свідоцтво від 12.11.2005р.), ринкова вартість квартири об'єкта оцінки за станом на дату оцінки(27.05.2013) складає 1 570 000,00 грн. без урахування ПДВ (а.с.47-65).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки боржник не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, тому позивач вправі у рахунок погашення кредитної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним право власності на предмет іпотеки.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частина 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Позивач 05.04.2013р., керуючись ст. 35 Закону України «Про іпотеку» направив позичальнику та іпотекодавцю листи-вимоги про усунення порушень, в яких, зокрема, зазначив, що у разі невиконання порушеного зобов'язання за кредитним договором або не передачі у власність позивача предмета іпотеки, позивач вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 3 даної статті передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно здоговором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно статті 4 договору іпотеки від 21 березня 2008 року, сторонами було погоджено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється шляхом: за рішення суду, за виконавчим написом нотаріуса, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та, відповідно до положень вказаної статті, право власності на предмет іпотеки не визнається за іпотекодержателем на підставі рішення суду, а набувається ним, на підставі, зокрема, застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Одночасно, порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Таким чином, набуття іпотекодержателем Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» права власності на предмет іпотеки повинно відбуватися в позасудовому порядку, на підставі погодженого застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Якщо іпотекодавець не визнає чи оспорює факт набуття права власності іпотекодержателем в позасудовому порядку, таке право може стати предметом судового захисту.

В той же час, звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі судового рішення, як це передбачено в статті 4 укладеного між сторонами договору, відбувається в порядку, визначеному ст. 39 Закону України "Про іпотеку".

Так, відповідно до положень вказаної статті, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

За правилами даної статті, звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду не передбачає визнання права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем, а забезпечує можливість останнього задовольнити свої вимоги за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки певним шляхом.

Таким чином, вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому не можуть бути задоволені.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 рокуне відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що чинним законодавством України та умовами укладеного між сторонами договору не передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки на підставі рішення суду, так як даний спосіб звернення стягнення є способом досудового врегулювання.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 1050, 392 ЦК України, Законом України « Про іпотеку», ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_5, задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді