Справа № 505/3976/16-ц
Провадження № 2/505/380/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Подільський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в осбі адвоката ОСОБА_3, звернувся 10.11.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 26 січня 2004 року померла його мати ОСОБА_4, 16 листопада 2006 року помер його батько ОСОБА_5.

Після смерті його батьків залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме - квартири АДРЕСА_1, яка належала останнім на праві спільної сумісної власності.

Однак, у нього з отриманням свідоцтва на право спадщини на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 в нотаріальному порядку наявні проблемі, оскільки на вказане нерухоме майно 21.01.2005 р. Кодимською РДНК накладено арешт на підставі постанови Котовського управління юстиції від 27.09.2004 р.

Листом від 22.06.2016р. вих. №9790 Котовський МВ ДВС ГТУЮ в Одеської області проінформувало його про те, що виконавче провадження, в рамках якого було накладений арешт, завершено та передано на зберігання до архіву, де закінчився трирічний термін його зберігання, внаслідок чого Котовський МВ ДВС ГТУЮ в Одеської області зняти арешт з майна не має можливості.

Відповідно до листів Подільського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 02.11.2016 р. вих. №14682 та 08.11.2016р. вих. №14789, відсутні будь-які інші відкриті та триваючи виконавчі провадження відносно нього та його батька.

Наявність арешту на квартиру АДРЕСА_1, що був накладений постановою державного виконавця ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області, позбавляє його можливості належним чином оформити право приватної власності на нерухоме майно, чим порушується його охоронюване законом право на власність.

У звязку з цимпросив постановити рішення суду яким скасувати арешт на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 (Котовськ) Одеської області, який накладений 21.01.2005 р. Кодимською РДНК на підставі постанови Котовського управління юстиції від 27.09.2004 р..

Позивач і його представник адвокат ОСОБА_3 в ході судового розгляду підтримали позов та просила його задовольнити.

Додатково позивач пояснив, що свого часу у батьків була заборгованість по квартплаті, яку вони давно погасили, однак арешт з квартири знято не було, що є перешкодою в оформленні спадщини.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Представник Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не язвися без пояснення цьому причин, тому справу розглянуто у відсутність цього представника.

Вислухавши сторону позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, 26 січня 2004 року у віці 63 років в м. Котовськ Одеської області померла ОСОБА_4 (актовий запис №48), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №366630 від 27.01.2004 року.

16 листопада 2006 року у віці 65 років в м. Котовськ Одеської області помер ОСОБА_5 (актовий запис №517), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №074137 від 16.11.2006 року.

Позивач є сином спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ІІІ-ЖД №284436 від 19.03.1981 року.

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрилась спадщина на все належне їм майно, зокрема, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (до перейменування Котовську) Одеської області, що належала їм на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності №20 від 20.11.1996 року.

Постановою державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори №3999/02-31 від 23.09.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (до перейменування Котовську) Одеської області, у звязку з накладеним арештом на квартиру.

Однак згідно листа №9790 від 22.06.2016 року Котовського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області позивачці було повідомлено, що виконавче провадження, в рамках якого було накладений арешт, завершено та передано на зберігання до архіву, де закінчився трирічний термін його зберігання, внаслідок чого Котовський МВ ДВС ГТУЮ в Одеської області зняти арешт з майна не має можливості.

Відповідно до листів Подільського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 02.11.2016 р. вих. №14682 та 08.11.2016р. вих. №14789, відсутні будь-які відкриті та триваючі виконавчі провадження відносно позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Оскільки виконавче провадження завершено, немає підстав для збереження арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 396 ЦК України щодо захисту речових прав на чуже майно визначає, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Виходячи з вищевикладеного, за наявності арешту (обтяження) накладеного на спадкове майно, позивач позбавлений змоги оформити спадщину.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність поновити порушені права позивача, шляхом зняття арешту з спадкової квартири.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 (Котовськ) Одеської області, який накладений 21.01.2005 р. Кодимською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови, б/н, Котовського управління юстиції від 27.09.2004 р.. реєстраційний номер обтяження 1620952 в Єдиному реєстрі заборон відчудження обєктів нерухомого майна.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я