Справа № 587/705/16-ц
УХВАЛА

20 лютого 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням

судді - Дашутіна І.В.,

при секретарі Макошенець С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Сумської місцевої прокуратури до Стецьківської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради та державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Сумська місцева прокуратура звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати незаконним і скасувати рішення Стецьківської сільської ради Сумського району «По заяві ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» від 10.09.2014 року; визнати незаконним і скасувати свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:025:0101 загальною площею 0,1865 га № 29721677 від 19.11.2014 року; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку, а також стягнути з відповідача на користь прокуратури Сумської області 1378 грн. судового збору.

В судовому засіданні представник прокуратури позов підтримала в повному обсязі.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечували.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка має цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (а.с. 15, 16)

Відповідно до ст. 30 ЦПК України, сторони в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною другою ст. 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обовязки через ограни державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

За частиною другою ст. 3 ЦК України, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звернутися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державних чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Лише у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Тобто, під представництвом прокуратурою України інтересів держави в суді необхідно розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави.

Згідно п. 1 Положення про Державну інспекцію сільського господарства в Сумській області, затвердженого наказом Державної інспекцію сільського господарства в Сумській області є територіальним органом Державної інспекції сільського господарства України та їй підпорядковується.

Статтею 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що до повноважень Державної інспекції сільського господарства України, як центрального органу виконавчої влади, входить держаний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, прокурор м. Суми не вказав те, що він діє виключно в інтересах держави та мав на меті захистити саме її інтереси, а також помилково вважав, що Державна інспекція сільського господарства в Сумській області не має прав звертатися до суду з позовами у випадках порушення земельного законодавства.

Так, позивач звернувся до суду 18.04.2016 року, в той час як Державна інспекція сільського господарства в Сумській області виконувала свої функції і мала право звернення до суду з відповідним позовом включно до 30.12.2016 року.

Крім того, на практиці така правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 20.04.2016 р. у справі №925/1476/15 та від 11.05.2016 р. у справі №911/3407/15, де судова колегія Вищого господарського суду України обґрунтовула своє рішення тим, що прокурор не надав суду достатніх доказів на підтвердження своїх повноважень для звернення з позовом до суду в інтересах держави.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне залишити без розгляду позовну заяву Сумської місцевої прокуратури про скасування рішення сільської ради та державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Сумської місцевої прокуратури до Стецьківської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради та державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін