Справа № 659/712/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі головуючого - судді Цесельської О.С., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в смт. Нижні Сірогози Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач зврнувся до суду з зазначеним позовом, з вимогою зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме: прибрати дерева, які посаджені ближче, ніж 5 метрів від задньої стіни будинку позивача, прибрати вольєр з собакою, який знаходиться на відстані 1,5 - 2 метрів від вікна будинку позивача, свої вимоги мотивує тим, що відповідач є його сусідом, який близько трьох - чотирьох років тому висадив чотири фруктових дерева на відстані до двох метрів від задньої стіни житлового будинку та встановив вольєр з собакою на відстані 1,5 - 2 м від вікна його будинку.Відповідач влітку поливав дерева, що спричинило появу плісняви на стінах будинку, а стіна будинку від сирості потріскалася та почала сідати. Розташування вольєру з собакою також заважає йому. оскільки собака постійно гавкає, та через собаку влітку сморід.

Для вирішення спору звертався до Нижньосірогозької селищної ради, де сторонам запропоновано підтримувати добросусідські відносини. оскільки в добровільному порядку відповідач не прибрав дерева та собаку, звернувся до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив суд врахувати його звернення до селищної ради та особисто до відповідача усунути перешкоди добровільно, однак відповідач ухиляється від добровільного усунення перешкод. Також зазначив що відповідачем при установці вольєру та садінні дерев не враховані вимоги Державних будівельних норм України "Планування та забудови сільських поселень", відповідно яких, відстань від вольєра до паркана та до зовнішніх стін будівель та споруд повинна становити три метри, а відстань від зовнішньої стіни його будинку та межі його земельної ділянки до осі стебла дерева - 5 метрів.

Відповідач заперечив проти позову, заначивши, що дійсно має спір з позивачем щодо розташування вольєру для собаки та фруктових дерев. Такий спір був предметом розгляду в Нижньосірогозькій селищній раді, після чого він утримує собаку не в вольєрі, а в іншому місці на господарчому подвір"ї, гілки горіха він пообрізав, а інші фруктові дерева він пообрізає навесні, коли така обрізка дерев проводиться сезонно. Заперечив, що внаслідок поливу дерев він спричиняє шкоду майну позивача.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_4 пояснив що є селищним головою та до селищної ради в жовтні 2016 року звертався ОСОБА_2, 28.10.2016 року його звернення щодо розміщення вольєру для собаки та фруктових дерев було розглянуто.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_5 пояснив що працює в селищній раді, перебував у складі комісії по розгляду питання ОСОБА_2 щодо дотримання добросусідських відносин з ОСОБА_3, останньому було рекомендовано спиляти гілки дерев, які проникають на земельну ділянку ОСОБА_2

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_6 пояснив що буває в гостях у ОСОБА_2, в кімнатах житлового будинку якого з сторони , де мешкає відповідач відсирює та пошкоджується підлога.

Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовної заяви.

Судом встановлено, що позивач мешкає в будинку по вул. Шевченка, 98 в смт. Нижні Сірогози Нижньосірогозького району Херсонської області, який належав померлій ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва на право власності на даний будинок. (а.с.4)

Відповідно до акту про обстеження порушеного у зверненні ОСОБА_2 від 28 жовтня 2016 року, комісією викинкому Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області було рекомендовано ОСОБА_3 спиляти гілки дерев, які проникають на земельну ділянку по вул. Шевченка, 98, дотримуватися правил утримання собак на подвір`ї, встановити та в подальшому підтримувати добросусідські відносини між собою; ОСОБА_2 рекомендовано дотримуватися правил утримування собак на подвір"ї, встановити та в подальшому підтримувати добросусідські відносини між собою.

Відповідно до повторного акту обстеження земельних ділянок по вул. Шевченка № 96, 98 від 16 січня 2017 року комісією виконкома Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району Херсонської області було встановлено, що між домоволодіннями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на земельній ділянці проживаючого ОСОБА_3 на відстані 2-2,3 метрів від житлового будинку в якому проживає ОСОБА_2 ростуть молоді дерева фруктових порід. Їх крона не торкається покрівлі будинку № 98. На відстані 1,3 м від житлового будинку №98 знаходиться тимчасова споруда вольєр. На момент обстеження собаки у вольєрі не було, слідів утримання собаки у вольєрі не видно.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Крім того, п. п. 2.12, 2.13 Державних будівельних норм України (Житлові будинки для індивідуальних забудовників України ДБН 79-92) встановлено, що відстань від межі суміжної ділянки до стін житлового будинку або господарської споруди слід приймати не менше 1 м, конструкції будинків та споруд, що виступають, не повинні перетинати межі сусідніх ділянок.

Виїздом та оглядом комісією селищної ради земельних ділянок було встановлено, що спірний обєкт - вольєр для утримування собак знаходиться на території земельної ділянки, якою користується відповідач ОСОБА_3, безпосередньо на межі з територією позивача. Споруда - вольєр для утримування собак знаходиться порівняно із земельною ділянкою позивача впритул огорожі, та відповідно план - схеми до акту обстеження земельних ділянок від 16.01.2017 року, вольєр для утримування собаки розміром 2,2х2,2 м розташований на відстані 1,3 м від будинку ОСОБА_2, та на відстані менше одного метра від межі земельних ділянок, якими користуються позивач та відповідач.

Відповідач визнав що така споруда не має фундаменту та не зазначена в технічному паспорту на будинок.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом досліджені всі докази надані сторонами, з огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача перенести вольєр для утримування собаки на відстань не менше ніж на 1 метр від земельної ділянки позивача підлягають задоволенню, шляхом зобов"язання відповідача - власника вольєра на відстань не менше ніж на 1 метр від земельної ділянки позивача, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник майна не може використовувати власність на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

У відповідності до ст. 105 ЗК України, у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно акту обстеження від 16.01.2017 року, встановлено, що крона дерев не торкається покрівлі будинку позивача. Однак позивачем не доведено те, що відповідач обмежує право позивача відрізати гілки дерева, тому в задоволенні позовної вимоги щодо зобовязання відповідача прибрати дерева які ростуть на земельній ділянці відповідача з боку задньої стіни будинку позивача необхідно відмовити.

Посилання позивача про необхідність застосування при вирішенні спору вимоги Державних будівельних норм України "Планування та забудови сільських поселень" суд не приймає до уваги, оскільки смт. Нижні Сірогози не відноситься до сільських населених пунктів, у розумінні вимог зазначених норм.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (а. с. 1), тому витрати по справі слід стягнути з відповідача в сумі 275 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 319 ЦК України, ст. 105, 120 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов"язати ОСОБА_3. який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити перенесення вольєру для утримування собак, який належить йому та знаходиться на території його домоволодіння за вказаною адресою на відстань не менше 1 метра від межі суміжної земельної ділянки за адресою вул. Шевченка, 98 в смт. Нижні Сірогози Херсонської області.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 275 гривень 60 копійок витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8