Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/423/16-ц
провадження: 2/614/1/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

05.04.2017 року Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Гуляєвої Г. М.

при секретарі Євтіхієвій С.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2

ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника ОСОБА_5 сільської ради ОСОБА_6

представника служби у справах дітей Борівської РДА ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Борова обєднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільської ради Борівського району Харківської області, 3 особа: служба у справах дітей Борівської районної державної адміністрації про визнання права користування квартирою, визнання незаконною реєстрацію в квартирі відповідачів, скасування приватизації квартири, виселення з квартири та за позовом ОСОБА_5 сільської ради Борівського району Харківської області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

26.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що заочним рішенням Борівського районного суду Харківської обл. від 06.07.2010 р. він був виселений з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 зобовязано орган реєстрації зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Рішенням апеляційного суду Харківської обл. від 14 квітня 2016 р. вказане рішення скасовано частково, відмовлено в задоволенні позову про виселення його зі спірної квартири.

Указане рішення суду апеляційної інстанції дає йому підставу звернутись з позовом про поновлення права користування квартирою, про визнання незаконною реєстрацію в квартирі відповідачів, скасування приватизації квартири, виселення з квартири указаних осіб, так як вони вселилися в його квартиру незаконно.

Квартира за вказаною адресою, в якій проживав та був зареєстрований позивач, була виділена відповідачам 23.11.2010 р. за рішенням виконавчого комітету ОСОБА_5 с/ради №01 «ПРГ поліпшення житлових умов гр. ОСОБА_3С.».

Рішенням виконкому ОСОБА_5 с/ради №4 від 10 вересня 2013 р. вказана квартира передана у власність ОСОБА_3

Оскільки позивач був виселений незаконно, то вважає, що необхідно поновити його право на квартиру, його реєстрацію у вказаній квартирі, а відповідачів виселити з квартири, зняти з реєстраційного обліку в ній та визнати недійсною приватизацію квартири.

Позивач вказує, що в результаті незаконного рішення суду були порушені його права, передбачені ст.47 Конституції України. Оскільки за рішенням суду апеляційної інстанції скасовано рішення про виселення позивача з квартири, то він має тепер право на цю квартиру, таке право користування, яке він мав до виселення з відновленням реєстрації в квартирі.

04.09.2013 р. рішенням виконкому ОСОБА_5 с/ради №4 квартира була передана у власність відповідачів та видане свідоцтво про право власності на підставі вказаного рішення сільради. Свідоцтво про право власності було видане в порядку державної приватизації на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Вважає, що вказана приватизація квартири була проведена з порушенням норм закону.

Необхідність судового скасування приватизації ґрунтується на тому, що вказаною приватизацією були порушені його права на житло, а відповідачі не бажають самостійно повернути йому квартиру.

Вважає, що рішення виконкому №01 від 23.11.2010 р. «Про поліпшення житлових умов гр. ОСОБА_3С.» необхідно визнати незаконним, так як воно ухвалено з порушенням закону на фактично невільну квартиру.

Просив поновити його право на користування квартирою, зареєструвати його в квартирі АДРЕСА_2, скасувавши рішення виконкому ОСОБА_5 с/ради Борівського р-ну Харківської обл. 01 від 23.11.2010 р. «Про поліпшення житлових умов гр. ОСОБА_3С.», визнавши право користування квартирою та реєстрацію в ній відповідачів незаконною, скасувавши рішення виконкому ОСОБА_5 с/ради №4 від 10.09.2013 р. про передачу у власність ОСОБА_3 квартири, визнавши недійсним свідоцтво про визнання права власності квартири АДРЕСА_3, видане на відповідачів. Скасувавши державну реєстрацію власності на вказану квартиру, виселивши відповідачів з квартири.

03.06.2016 р. відповідач ОСОБА_3 надав заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в якому просив в звязку з ненаданням доказів про офіційну причетність до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4, позивачу ОСОБА_1 відмовити в заявлених вимогах повністю.

29.06.2016 р. до Борівського районного суду надійшла позовна заява від ОСОБА_5 с/ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила на право користування жилим приміщенням, в якій просили ОСОБА_1, який проживає на теперішній час за адресою: АДРЕСА_5, визнати особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_6.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. від 10.10.2016 р. об'єднано в одне провадження наступні цивільні справи: - за позовом ОСОБА_5 сільської ради Борівського району Харківської області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільської ради Борівського району Харківської області про визнання права користування квартирою, визнання незаконною реєстрацію в квартирі відповідачів, скасування приватизації квартири, виселення з квартири.

Крім того, ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. від 10.10.2016 р. притягнуто до участі у обєднаній цивільній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог службу у справах дітей Борівської районної державної адміністрації.

В судовому засіданні позивач за основним позовом ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити, з обставин, викладених у позові, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_5 с/ради заперечував через необгрунтованість.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 с/рада в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечували, просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Представник служби у справах дітей Борівської РДА проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала та просила ухвалити рішення в інтересах дитини.

Позивач ОСОБА_5 с/рада просила залишити без розгляду її позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свідок на боці позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що заборгованість за комунальні платежі у ОСОБА_1 за 2010 р. складала 1170 грн., які вона мала намір сплатити за нього, так як хотіла зареєструвати спільну дитину з ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_7, але ОСОБА_5 сільська рада їй відмовила.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 орендує у нього квартиру в м. Купянськ. Як зазначає, ОСОБА_1 дуже охайний, в квартирі чисто, нарікань на нього не було.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні основного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії заочного рішення Борівського районного суду від 6 липня 2010 р. позовні вимоги ОСОБА_5 сільської ради Борівського району Харківської області задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 сільської ради Борівського району Харківської області заборгованість в сумі 1170,45 грн. та ухвалено виселити ОСОБА_1 з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_8., с. Богуславка Борівського району Харківської області. Зобовязати СГІРФО Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області зняти з реєстрації ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_8., с. Богуславка Борівського району Харківської області (а.с.6).

Згідно з копією рішення апеляційного суду Харківської обл. від 14 квітня 2016 р. заочне рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 06 липня 2010 р. змінено; у частині виселення ОСОБА_1 з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_9, рішення суду скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено; в іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.7-8).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 р., рішення апеляційного суду Харківської обл. від 14 квітня 2016 р. в частині позову ОСОБА_5 с/ради Борівського р-ну Харківської обл. до ОСОБА_1, третя особа сектор громадянства і реєстрації фізичних осіб Борівського РВ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській обл., про виселення з квартири комунального житлового фонду, зобовязання зняти з реєстрації скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Харківської обл. від 16 лютого 2017 р. заочне рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 6 липня 2010 р. змінено. Скасовано рішення суду в частині зобовязання СГІРФО Борівського РВ ГУМВС України у Харківській обл. зняти з реєстрації ОСОБА_1 за адресою: пров. Шкільний, б.№2, кв.№15, в с. Богуславка Борівського р-ну Харківської обл. та постановлено ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 с/ради Борівського р-ну Харківської обл. в цій частині. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Таким чином, на час розгляду судом даного позову ОСОБА_1, рішення суду про його виселення із спірної квартири є чинним.

Виселення ОСОБА_1 відбулося 19.10.2010 р.На примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Борівського РУЮ Харківської обл. перебував виконавчий лист №2-324, виданий 15.09.2010 р. Борівським районним судом Харківської обл., за позовом ОСОБА_5 с/ради про виселення ОСОБА_1, що підтверджується копією повідомлення ВДВС Борівського РУЮ Харківської обл. (а.с.120).

Відповідно до копії акту від 28 січня 2011 р., всі речі, які знаходились на квартирі за адресою: с. Богуславка, пр. Шкільний.б.2, кв.15, передані особисто ОСОБА_1; гр. ОСОБА_1 претензій до ОСОБА_5 с/ради не мав (а.с.126).

До липня 2010 р. право власності на квартиру №15, пров. Шкільний,2, с. Богуславка Борівського р-ну Харківської обл. не було зареєстровано та технічна інвентаризація не проводилася, що підтверджується довідкою КП «Борівське БТІ» (а.с.208).

Після фактичного виселення ОСОБА_1 ,згідно рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 с/ради №4 від 10.09.2013 р. передано житлову квартиру за адресою АДРЕСА_10, у приватну власність: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_8 по 1/3 частині в рівних долях, що підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 с/ради (а.с.9).

Згідно записів у погосподарській книзі №7 о/рахунок №345 за 2006-2010 роки за адресою: АДРЕСА_10, станом на 01.01.2010 р. значились зареєстрованими ОСОБА_1, який за даною адресою значився зареєстрованим з 1983 р., в 1984 р. вибув на навчання та в 1989 р. 16 травня прибув, зареєструвався та проживав до виселення та зняття з реєстрації за рішенням Борівського районного суду від 06.07.2010 р.; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на 01.01.2010 р. проживали та значились зареєстрованими за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (прибули в 2008 р.), що підтверджується повідомленням ОСОБА_5 с/ради (а.с.68).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Позивач ОСОБА_1 систематично псував житлове приміщення, порушував правила соціалістичного співжиття, що робило неможливим для інших проживання з ним в одному житловому будинку, а заходи запобігання і громадського впливу застосовані до нього виявились безрезультатними, тому позивача обґрунтовано рішенням Борівського районного суду від 6 липня 2010 р. було виселено з вищевказаної квартири (в цій частині вказане рішення рішенням апеляційного суду Харківської обл. від 16 лютого 2017 р. залишено без змін).

Що стосується вимог позивача про визнання незаконною реєстрацію в квартирі позивачів та скасування приватизації квартири, то відповідно до ст.1, ч.1 ст.5, ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі (будинку) разом із наймачем або за яким зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир (будинків) шляхом передачі їм цих квартир (будинків) у спільну сумісну власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї відповідного органу приватизації.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 с/ради №01 від 23 листопада 2010 р. «Про поліпшення житлових умов гр. ОСОБА_3С.», яке він вважає незаконним.

Однак, приватизація є врегульованою законом процедурою передачі квартир державного житлового фонду у приватну власність громадян, яка включає в себе відповідні етапи, які оформлюються відповідними документами.

Так, згідно з ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Таким чином, визнання приватизації недійсною як такої, без визнання недійсними розпорядження про передачу квартири у власність, свідоцтва про право власності та скасування його державної реєстрації, спір по суті не вирішується.

Однак, таких позовних вимог до органу приватизації та реєстраційної служби позивач ОСОБА_1 не заявляв, а відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 вселившись у квартиру №15 будинку №2 с. Богуславка разом із членами своєї сімї набули права користування цим жилим приміщенням, також набули права на придбання цього житлового приміщення шляхом приватизації. З моменту вселення по сьогоднішній день постійно мешкають за цією адресою та ніколи не позбавлялись права користування цим житлом.

Крім того, відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що вищевказаний закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Зняття особи з реєстрації місця проживання можливе лише за таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Отже, за таких підстав позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільської ради Борівського р-ну Харківської обл. про визнання права користування квартирою, реєстрацію в квартирі, визнання незаконною реєстрацію в квартирі відповідачів, скасування приватизації квартири, виселення з квартири необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Крім того, оскільки позивачем ОСОБА_5 с/радою заявлене клопотання про залишення їхньої позовної заяви до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, без розгляду, підстав для неприйняття вказаної заяви судом не встановлено, оскільки відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, ч.3 ст.60, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.116 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 сільської ради Борівського району Харківської області, 3 особа: служба у справах дітей Борівської районної державної адміністрації про визнання права користування квартирою, визнання незаконною реєстрацію в квартирі відповідачів, скасування приватизації квартири, виселення з квартири - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_5 сільської ради Борівського району Харківської області до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07 квітня 2017 р.

Головуючий суддя Гуляєва Г. М.