Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/52/17
Номер провадження 2/540/91/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Порохні І.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії, -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 06 лютого 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у січні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що до 30.06.2016 року відповідач перебував на обліку в Карлівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримував пенсію по інвалідності (як інвалід ІІІ групи). 01.04.2016 відповідач був призначений за конкурсом на посаду головного спеціаліста інформаційних технологій та захисту інформації з присвоєнням 15 рангу державного службовця 7 категорії, а тому, у відповідності із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015, а в подальшому у відповідності із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015, втратив право на отримання пенсії. Разом з тим, Карлівське ОУПФ України вчасно повідомлене не було про працевлаштування ОСОБА_2, а тому за період з 01.04.2016 по 31.07.2016 року виникла переплата пенсії в сумі 4 464,00 грн. У своїй заяві від 30.06.2016 відповідач зобовязався повернути переплату, яка виникла у звязку з його працевлаштуванням, однак на даний час погашено лише 1130 грн. 17.10.2016 відповідачу надіслана претензія на суму 3334 грн з проханням сплатити суму боргу, натомість борг залишається не погашеним. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача переплату пенсії, яка виникла з його вини у розмірі 3334,00 грн.

Відповідач направив до суду заперечення у якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоровя, внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, загального захворювання. Відповідно до ст. 34 вказаного Закону, пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідач стверджує, що жодних зловживань з його боку з приводу даного питання не було. Навпаки, він неодноразово звертався до позивача з метою розяснити звідки взялася заборгованість. З 01.06.2015 року на нього не поширюються встановлені ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 02.03.2015) обмеження щодо виплати пенсії, адже робота на займаній ним посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку на та умовах, передбачених спеціальними Законами. Згідно з приписами частини першої ст. 58 Конституції України закони й інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» наголосив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином установленої соціальної допомоги може становити втручання в право власності. Вважає, що позивач незаконно припинив виплату йому пенсії по інвалідності, і продовжує свої незаконні дії шляхом стягнення з нього вже виплаченої пенсії (а.с. 21-22).

У судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві та зазначила, що ще з 2000 року, коли відповідач писав заяви спочатку до управління праці, а потім до пенсійного органу зобовязувався при будь-яких змінах повідомляти вказані органи. 30.06.2016р. ОСОБА_2 звернувся до пенсійного органу та написав заяву після якої виплата пенсії припинилася, але оскільки списки формуються виплатним центром м. Полтави до 25.06., а тому пенсія за липень відповідачу також була виплачена.

Відповідач проти задоволення позову заперечує з тих підстав, що не знав про вказаний позивачем закон, а коли дізнався звернувся до пенсійного органу з заявою та частину коштів повернув, а решту не зміг, так як мав кредит. В той час, при зверненні за юридичною консультацією дізнався, що його права не можуть бути звужені.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Карлівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області (Машівський район) та отримував пенсію по інвалідності, як інвалід ІІІ групи (а.с. 6).

Як свідчить запис в трудовій книжці ОСОБА_2, заповненій 07.04.2008 року, він, з 01.04.2016 призначений за конкурсом на посаду головного спеціаліста інформаційних технологій та захисту інформації в Управління Державної казначейської служби України в Машівському районі, з присвоєнням 15 рангу державного службовця 7 категорії і цього ж числа прийняв присягу державного службовця (а.с.5).

Розпорядженням Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (Машівський район) від 30.06.2016 року ОСОБА_2 виплату пенсії припинено з 01.04.2016р. у звязку з працевлаштуванням (а.с. 6).

17.10.2016 Карлівське ОУПФ України Полтавської області направило ОСОБА_2 претензію, в якій повідомило, що внаслідок працевлаштування на державну службу виникла переплата пенсії в розмірі 3334 грн, яку необхідно сплатити в 10-денний термін, а також надати відповідь на цей лист (а.с.4, 8).

Згідно зі ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Статтею 103 цього Закону визначено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонеру внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Статтею 50 цього Закону передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління ПФУ № 22-1 від від 25.11.2005 р., передбачено обов'язок пенсіонера повідомити орган, який призначає та виплачує пенсію, про прийняття на роботу, зміни в складі сімї, зміну місця проживання та інші обставини, що можуть вплинути на призначення пенсії.

Діючим законодавством встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених грошових коштів у вигляді пенсії з одержувача.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тимчасово, по 31 грудня 2017 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які займають посади державної служби, визначені Законом України "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Виходячи з викладеного, законодавець не позбавив відповідача права на отримання пенсії по 3 групі інвалідності, а врегулював у вказаному Законі, що таку пенсію не отримують в т.ч. державні службовці на період знаходження на державній службі.

Таким чином, посилання відповідача на звуження його прав, в т.ч. вручання в право власності є безпідставним.

Посилання відповідача про те, що він не знав про існуючі зміни, правового значення у справі не мають, оскільки вказаний закон був оприлюднений у встановлений спосіб, є доступним, а тому відповідач міг з ним в будь-який час ознайомитися.

За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідач після працевлаштування на державну службу не повідомив пенсійний орган про вказані зміни, що призвело до неправомірного отримання ним пенсії протягом квітня-липня 2016 року, внаслідок чого він отримав пенсію в розмірі 4464 грн з яких повернув 1130 грн, а відтак приходить до висновку, що решта суми в розмірі 3334,00 грн підлягає стягненню з відповідача, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а позивач звільнений від сплати судового збору при його подачі, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн, що передбачено пп.1 п.1 ч.2 ст. Закону України «Про судовий збір», оскільки позов є майновим, подано юридичною особою, а відтак до сплати підлягає 1, 5 ціни позову, але не менші 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд, -

в и р і ш и в :

позов Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої пенсії задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області надміру виплачену пенсію у розмірі 3334,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1600 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 07 лютого 2017 року

Суддя: