Ульяновський районний суд Кіровоградської області
Справа № 385/1413/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої-судді Терновенко А. В.

при секретарі- Рудь Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Благовіщенське цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа -ОСОБА_5

про відшкодування матеріальних та моральних збитків , спричинених в наслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

До Ульяновського районного суду в порядку зміни підсудності надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних та моральних збитків. Позивачка позов обґрунтувала тим , що їй як власниці домоволодіння , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 внаслідок ДТП , яке сталося 4 липня 2015 року о 22 годині 15 хв. з вини водія ОСОБА_3, який керував транспортним засобом Chevrolet Evanda р. н. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, було спричинено матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода виразилась в пошкодженні огорожі паркану та житлового будинку, яку вона оцінила в 25000 грн. та моральну шкоду вона оцінила в 20 000 грн. Просить стягнути на її користь 25000 грн. матеріальної та 20000 грн. моральної шкоди солідарно з відповідачів.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Вважає ОСОБА_4 та ОСОБА_3 винними в спричиненні їй шкоди та моральних страждань.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився . Про день слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Його представник Блажкевич в судовому засіданні позов не визнав , вказав на те , що він є безпідставним та не обґрунтованим, оскільки вважає, що позивачка не довела спричинення їй шкоди не обґрунтована сума стягненняю.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 позов не визнали та пояснили, що оскільки вина ОСОБА_4 в спричиненні шкоди не доведена, вона дій пов'язаних з спричиненням шкоди не вчиняла, і як власниця транспортного засобу свій автомобіль ОСОБА_3 не передавала. В день скоєння ДТП знаходилась поза межа області. Про ДТП дізналася з телефонної розмови. Вважає себе потерпілою.

Третя сторона без самостійних вимог на предмет спору -ОСОБА_5 позов не визнав і вважає , що він задоволенню не підлягає. Просить в задоволенні позову відмовити. Вказав на те, що ДТП вчинив ОСОБА_3, який скористався автомобілем його матері.

Вислухавши пояснення сторін , беручи до уваги свідчення свідків, вивчивши та проаналізувавши докази в справі, суд прийшов до висновку , що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановленні слідуючі обставини.

ОСОБА_7 -позивачка є власницею домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 про право особистої власності на житловий будинок, видане 5.09.2007 року виконкомом Гайворонської міської ради. Факт вчинення ДТП , що сталося 4 липня 2015 року о 22 годині за участю водія ОСОБА_3, який керував транспортним засобом Chevrolet Evanda р. н. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 підтверджується постановою Гайоворнського районного суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 , ст.124 КУпАП (а.с.26-27) , постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 27.08.2015 року (а.с.28-29) , в якій встановлено факт спричинення матеріальної шкоди внаслідок даного ДТП ОСОБА_2

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_3 в спричиненні шкоди ОСОБА_2 доведена.

У відповідності до ст.1166 ч.1,2 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Суд прийшов до висновку, що шкода спричинена ОСОБА_2 джерелом підвищеної небезпеки. При цьому в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено , що ОСОБА_4, як власник автомобіля за мовчазною згодою надавала право керування в будь-який час транспортним засобом своєму синові ОСОБА_5 Однак ОСОБА_4 в судовому засіданні не довела , що її син мав відповідну правову підставу для користування даним автомобілем. Крім цього вона пояснила , що їй було невідомо про ту обставину , що її син взяв даний автомобіль для того щоб поїхати на дачу з друзями для розпиття спиртних напоїв. Сама ж вона даний автомобіль ОСОБА_3 в користування не надавала. Виходячи з вимог ст..1166 ч.2 ЦК України , на відповідачку покладається обов'язок довести, що шкоду було завдано не з її вини. В судовому засіданні відповідачка не довела ту обставину , що її автомобіль ОСОБА_3 був угнаний, вибув з її власності проти її волі . У відповідності до постанови Гайворонського районного суду від 21.09.2015 року(а.с.24) встановлено , що ОСОБА_5.в момент коли ОСОБА_3 сів за руль автомобіля знаходився в ньому в стані сильного алкогольного сп'яніння керування транспортним засобом не передавав, ОСОБА_3 скористався залишеними ключами в замку автомобіля .

Вина - психічне ставлення особи до своїх протиправних дій або до бездіяльності та їхніх наслідків у формі умислу чи необережності. Недбалістю визнається необережність, за якою особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити. У відповідності до ч.4 ,5 ст.319 ЦК України Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.Надавши мовчазну згоду на періодичне використання її автомобіля іншій особі без відповідної правової підстави , ОСОБА_4 повинна була вжити заходів для уникнення суспільно небезпечних наслідків, і мала б передбачати їх настаття в разі залишення майна, що належить їй без нагляду ( наявність ключів в замку запалювання, без охорони, вільного доступу стороннім особам для початку руху) . Таким чином суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_4 , як власника джерела підвищеної небезпеки в вигляді недбалості і вважає обставини заволодіння джерелом підвищеної небезпеки з боку ОСОБА_3, як наслідок недбалості щодо збереження свого майна з боку ОСОБА_4 істотними для вирішення даного спору щодо становлення частки відшкодування кожним з відповідачів. При цьому суд відмовляє в солідарному стягненні з відповідачів шкоди , оскільки у відповідності до ст.1190 ЦК України, лише особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

У відповідності до ч.2 ст.1192 ЦК України , розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Щодо встановлення суми , що підлягає відшкодуванню , суд враховує висновок судової будівельно-технічної експертизи №1617 -1618 від 11.10.2016 року , в якій визначена дійсна вартість будівельно- монтажних робіт, використаних будівельних матеріалів і механізмів для здійснення відновлювального ремонту та становить до стану на 4 липня 2015 року 21364,67 грн. ,12207,69 грн. - вартість матеріалів, виробів та конструкцій 262,52 грн . вартість машин та механізмів для здійснення відновлювального ремонту. Крім цього висновком експертизи також підтверджено , що вартість пошкодженого майна випливає з наслідків ДТП , що сталося 4.07.2015 року. Суд бере до уваги свідчення ОСОБА_8та ОСОБА_9, які вказали , що саме вони були запрошені ОСОБА_2, після ДТП для проведення часткових будівельних робіт будинку. Ця обставина врахована експертизою.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню в вигляді часток з відповідачів з врахуванням їх вини.У відповідності до ст.23 ЦК України , Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд вважає доведеною ту обставину , що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 та бездіяльності відповідачки ОСОБА_4 пов'язаними з ДТП, ОСОБА_2 спричинено моральну шкоду , яка виразилась в перенесеному стресовому розладі , що підтверджується консультативним листом від 9.07.2015 року №82 , і як наслідок втратою нормальних життєвих зв'язків, через хворобу . Суд вважає , що ОСОБА_2 понесла душевні страждання, у зв'язку із пошкодженням її майна.

З врахування усіх зазначених обставин, суд приходить до висновку, що законним та справедливим буде стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідачів в частках з врахуванням ступеню вини з ОСОБА_3 23786,36 грн. матеріальної та 8000 грн. моральної шкоди. З ОСОБА_4 -10000 грн. матеріальної та 1500 грн. моральної шкоди. Судові витрати , які складаються з судового збору , витрат на адвоката та на проведення судової будівельно-технічної експертизи підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.23,319,1166,1189,1192 ЦК України,ст.212-215 ЦПК суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_10 ОСОБА_11 , третя особа -ОСОБА_12 про відшкодування матеріальних та моральних збитків внаслідок ДТП - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 23786,36 грн. матеріальної шкоди. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 10000 грн. матеріальної шкоди. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 8000 грн . моральної шкоди .Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1500 грн. моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 7577,14 грн.. . Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3247,5 грн. судових витрат у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ульяновський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. В. Терновенко