Справа № 301/2607/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Ільницької сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 комітету Ільницької сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що 22 жовтня 2013 року померла її бабуся ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ФМ №163023 від 24.10.2013 року.

На випадок своєї смерті вона склала заповіт посвідчений секретарем виконкому Ільницької сільської ради ОСОБА_4 01.06.1999 року за реєстровим №37 в книзі запису для нотаріальних дій, відповідно до якого позивачка успадковує після її смерті все її майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с.Ільниця, вул.Комарова №1 (після перенумерації буд №7).

Даний заповіт не змінений та не скасований, що стверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 17.05.2016 року.

Після смерті спадкодавця-бабусі ОСОБА_5, відкрилася спадщина на все її майно. До складу спадщини входить також житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область Іршавський район с.Ільниця, вул.Комарова №7, власником якого, згідно записів господарської книги Ільницької сільської ради була покійна бабуся позивача ОСОБА_5

Так, ОСОБА_1, будучи онукою ОСОБА_5, яка залишила за заповітом своє майно відповідно до ст.1222, ст.1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом.

У звязку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини в квітні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Іршавського районного суду від 20 квітня 2016 року позивачу було визначено додатковий строк терміном в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої бабусі.

У встановлений рішенням суду строк, позивач звернулася до приватного нотаріуса Іршавського нотаріального округу ОСОБА_6 за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_5

Приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі заяви Позивачки було заведено спадкову справу №35/2016, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі за №43877168 від 17.05.2016 року.

Спадщину прийняла фактично тільки позивачка, оскільки інших спадкоємців передбачених законом України, в тому числі осіб, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні немає, що стверджується довідкою, виданої виконавчим комітетом Ільницької сільської ради за вих.№2690 від 04.08.2015 року згідно якої на день смерті бабусі ОСОБА_5, в спадковому будинку ніхто не був зареєстрований і не проживав.

На теперішній час позивачка є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини.

Приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6 позивачку було повідомлено про неможливість юридичного оформлення за нею спадкових прав після смерті її бабусі ОСОБА_5, на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Закарпатська область Іршавський район с.Ільниця, вул.Комарова №7 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (зареєстровані у встановленому порядку) щодо належності вищезазначеного житлового будинку спадкодавцю і тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і запропоновано звернутися до суду.

Згідно довідки Ільницької сільської ради від 04.08.2015 року за вих.№2689 вбачається, що згідно відомостей погосподарського обліку Ільницької сільської ради власником житлового будинку в с.Ільниця, вул. Комарова,7 Іршавського району, була покійна бабуся ОСОБА_5 Однак, за життя нею не було проведено державної реєстрації нерухомого майна, що стверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що житловий будинок та надвірні споруди в с.Ільниця, вул.Комарова,7 Іршавського району, збудований в 1950 роках.

Позивач є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_5, яке складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: Закарпатська область Іршавський район с.Ільниця, вул.Комарова №7. У передбачений рішенням суду строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, отже, відповідно до ч.1 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України, прийняла спадщину. Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб,які мають право на обовязкову частку в спадковому майні немає. Зробити цього Позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності вищезазначеного житлового будинку спадкодавцю, а тому вона немає можливості як спадкоємець за заповітом оформити у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок. Тому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Закарпатська область Іршавський район с.Ільниця, вул.Комарова буд. №7.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але надіслала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі,позовні вимоги підтримує повністю , просить такі задовольнити , тому на підставі ст.169 ЦПК України справу розглянуто в її відсутності.

Відповідач представник виконавчого комітету Ільницької сільської ради в судове засідання не з?явився, але надіслав клопотання, в якому просить розглянути справу без участі їх представника , тому на підставі ст.169 ЦПК України справу розглянуто в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 22 жовтня 2013 року померла її бабуся ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ФМ №163023 від 24.10.2013 року.

На випадок своєї смерті вона склала заповіт посвідчений секретарем виконкому Ільницької сільської ради ОСОБА_4 01.06.1999 року за реєстровим №37 в книзі запису для нотаріальних дій, відповідно до якого позивачка успадковує після її смерті все її майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с.Ільниця, вул.Комарова №1 (після перенумерації буд №7).

Даний заповіт не змінений та не скасований, що стверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 17.05.2016 року.

Після смерті спадкодавця-бабусі ОСОБА_5, відкрилася спадщина на все її майно. До складу спадщини входить також житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область Іршавський район с.Ільниця, вул.Комарова №7, власником якого, згідно записів господарської книги Ільницької сільської ради була покійна бабуся позивача ОСОБА_5

Спадкування, згідно ст.1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Так, ОСОБА_1, будучи онукою ОСОБА_5, яка залишила за заповітом своє майно відповідно до ст.1222, ст.1223 ЦК України є спадкоємцем за заповітом.

Спадщину прийняла фактично тільки позивачка, оскільки інших спадкоємців передбачених законом України, в тому числі осіб, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні немає, що стверджується довідкою, виданої виконавчим комітетом Ільницької сільської ради за вих.№2690 від 04.08.2015 року згідно якої на день смерті бабусі ОСОБА_5, в спадковому будинку ніхто не був зареєстрований і не проживав.

На теперішній час позивач є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини.

Приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_6 Позивача було повідомлено про неможливість юридичного оформлення за нею спадкових прав після смерті її бабусі ОСОБА_5, на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Закарпатська область Іршавський район с.Ільниця, вул.Комарова №7 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (зареєстровані у встановленому порядку) щодо належності вищезазначеного житлового будинку спадкодавцю і тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і запропоновано звернутися до суду.

Відповідно до ч.4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними в разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалися підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у Постанові від 18.12.2013 у справі №6-137цс13, яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК є обовязковою для судів.

Згідно довідки Ільницької сільської ради від 04.08.2015 року за вих.№2689 вбачається, що згідно відомостей погосподарського обліку Ільницької сільської ради власником житлового будинку в с.Ільниця, вул. Комарова,7 Іршавського району, була покійна бабуся ОСОБА_5 Однак, за життя нею не було проведено державної реєстрації нерухомого майна, що стверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що житловий будинок та надвірні споруди в с.Ільниця, вул.Комарова,7 Іршавського району, збудований в 1950 роках.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідое смерті особи. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ст.1218 ЦК України закріплює, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1296 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до норм ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є «визнання права».

Згідно п.4.15 та п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_5, яке складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: Закарпатська область Іршавський район с.Ільниця, вул.Комарова №7. У передбачений рішенням суду строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, отже, відповідно до ч.1 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України, прийняла спадщину. Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця, в тому числі осіб,які мають право на обовязкову частку в спадковому майні немає. Зробити цього Позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності вищезазначеного житлового будинку спадкодавцю, а тому вона немає можливості як спадкоємець за заповітом оформити у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України та ст.ст.3, 15, 118, 119 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Закарпатська область Іршавський район с.Ільниця, вул.Комарова буд. №7

На рішення може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду. Особи. які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.А.Даруда