Справа № 462/233/16 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/783/899/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю представника позивача Жарського І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк" на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 10 листопада 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 10 листопада 2016 року провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості закрито.

Відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи з огляду на презумпцію правомірності правочину, питання дійсності якого виходять за межі позовних вимог, що розглядаються судом.

Вищезгадану ухвалу в частині закриття провадження оскаржив позивач - Публічне акціонерне товариство /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк". Вважає ухвалу в оскаржуваній частині незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу, що зобов"язання відповідачів є пов"язаними оскільки такі зобов"язання виникли на підставі одного і того ж договору. В апеляційній скарзі просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 листопада 2016 року в частині закриття провадження скасувати та направити справу до розгляду у загальному порядку до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з участю представника позивача Жарського І.Р., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк" не підлягає до задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу в частині закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості суд виходив з тих обставин, розгляд справи в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України право на звернення до господарського суду підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи - позичальника і до юридичної особи - поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин - отримання кредиту.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.

Разом із тим, оскільки пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком банку чи іншої фінансової установи (частина перша статті 543 ЦК України), у разі пред'явлення позову до кожного з них окремо суди мають враховувати визначену ЦПК України компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Зокрема, позов банку (іншої фінансової установи) до юридичної особи - поручителя із залученням фізичної особи - позичальника як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-1323цс15, відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд провадиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст. 16 ЦПК України, не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк" в січні 2016 року звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5 з позовом про стягнення заборгованості, тобто в даному випадку, об"єднано дві вимоги, до фізичної і до юридичної особи, які розглядаються за різними правилами судочинства.

За таких обстави, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовом Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в зв"язку з чим закрив провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк" жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк"- відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 10 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк