Справа № 163/2193/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гайдук А.Л.
Провадження № 22-ц/773/504/17 Категорія: 2 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Русинчука М. М., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря Лимар Р. С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування нерухомим майном, що належить на праві спільної часткової власності, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 17 лютого 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. Покликався на те, що він є власником 5/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями і споруди, які знаходяться по АДРЕСА_1 а 1/6 частина цього ж будинковолодіння належить відповідачці ОСОБА_3, з якого у них склалися та існують тривалий час неприязні стосунки.

Під час розгляду справи в суді позивач змінив вимоги та просив суд визначити між ним та ОСОБА_3 порядок користування вказаним житловим будинком і господарськими будівлями, відшкодувати йому судові витрати.

17 лютого 2017 року рішенням Ковельського міськрайонного суду позов задоволено частково. Встановлено порядок користування сторонами спору спірним будинковолодінням, яким виділено у користування ОСОБА_1: жилу кімнату 1-6 площею 14,1 кв. м.; кімнату 1-7 площею 18,0 кв. м.; господарську споруду - сарай В - 1, та у користування ОСОБА_3: кімнату 1-5 площею 13,7 кв. м.; господарську споруду - гараж Г-1, коридор 1-1 площею 7,8 кв.м., коридор 1-2 площею 8,0 кв. м., кладову 1-3 площею 8,1 кв. м., прохідну кімнату 1-4 площею 14,1 кв. м. у житловому будинку та господарські споруди: літню кухню Б -1, веранду Б залишено у спільному користуванні.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 грн.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне, прийняте судом з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги повністю.

У письмовому запереченні на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3, вважаючи оскаржуване рішення таким, що відповідає чинному законодавству, просить залишити його без змін.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши обставини справи і перевіривши їх доказами колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ст. 356 ЦК України).

Учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно (ч. 1 ст. 356 ЦК України), а не на конкретно визначену частку в майні, тобто кожному із співвласників часткової власності без попереднього виділення в натурі не може належати частка самого майна.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У разі недосягнення згоди між співвласниками у праві спільної часткової власності про порядок володіння і користування спільним майном співвласник має право звернутись до суду з позовом про надання йому у володіння і користування тієї частки спільною майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, а якщо це неможливо - вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Встановлено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 має загальну площу 83,8 кв. м. з яких 59,9 кв. м. житлова та складається з чотирьох жилих кімнат, одна з яких прохідна, площею: 14,1 кв. м., 13,7 кв. м., 14,1 кв. м., 18,0 кв. м., коридору - 7,8 кв. м., коридору - 8,0 кв. м., кладовки 8,1 кв. м. (а. с. 18 - 23). ОСОБА_1 в порядку спадкування набув право власності на 5/6 частин житлового будинку (69,8 кв. м.), решта якого 1/6 частина (14,0 кв. м.) належить ОСОБА_3 (а. с. 32 - 34).

Крім того встановлено, що у спірному житловому будинку зареєстрована і проживає з сім'єю сестра позивача відповідачка ОСОБА_3, з якою у нього існують неприязні стосунки (а. с. 35-40, 85).

З оскаржуваного рішення вбачається, що між сторонами спору було встановлено такий порядок користування спільним житловим будинком: позивачу ОСОБА_1 виділено дві жилі кімнати площею 14,1 кв. м. та 18,0 кв. м., що є меншим від ідеальної його частки у будинку; відповідачці ОСОБА_3 виділено одну жилу кімнату площею 13,7 кв. м., що майже відповідає її ідеальній частці у будинку, решта приміщень будинку загальною площею 38, 0 кв. м. залишено у їх спільному користуванні.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонами спору в натурі частки, які найбільш наближені до розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що встановлений порядок користування спільним будинком та господарськими будівлями і спорудами найбільше враховує баланс інтересів кожного із співвласників, стосунки які існують між ними та технічні особливості житлового будинку.

Отже, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, рішення Любомльського районного суду Волинської області від 17 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді