Дата документу 08.02.2017
Справа № 334/4739/16-ц
Провадження № 2-п/334/28/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017 р. Ленінського райсуду м. Запоріжжя у складі:

головуючого Добрєва М.В.

при секретарі - Матвієнко О.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11.11.2016 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, винесеного Ленінським райсудом м.Запоріжжя 11.11.2016 р., відповідно до якого, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, було задоволено в повному обсязі, шлюб сторін, зареєстрований 29.09.2012 року відділом державної РАЦС Калініського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 469, розірвано.

В обґрунтування своїх вимог відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, судові повістки не отримував та не знав про час та місце слухання справи, та не мав можливості попросити та використати строк для примирення з метою збереження сімї. Крім того, він посилається на те, що копію заочного рішення він отримав тільки 12.12.2016 р., тому, відповідач просить суд скасувати заочне рішення та призначити справу для повторного розгляду.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 двічі не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно рекомендованою кореспонденцією, а також телефонограмою.

Позивачка в судове засідання не зявилась, просить розглянути справу без її участі, проти доводів, викладених у заяві заперечує.

Згідно ч. 1 ст. 231 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши додані до заяви про перегляд заочного рішення документи, а також, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заяву відповідача про перегляд заочного рішення Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 11.11.2016р., та його скасування слід залишити без задоволення, оскільки доводи, викладені в заяві, протирічать представленим по справі доказам, а саме:

Відповідно до вимог ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим місцем її перебування.

Згідно копії паспорту, наданої до позовної, відповідач ОСОБА_1 з 17.08.2001 року і до моменту розгляду справи зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/. Однак, як встановлено в судовому засіданні, з початком бойових дій на тимчасово окупованих територіях Донецької області, він був переведений на робо в м. Київ. При цьому, подружні стосунки з позивачкою вони припинили з 2014 року, сумісних дітей не мають, місце його проживання та роботи позивачці невідомі.

Згідно ч.9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Тому, копія заочного рішення була направлена відповідачу за останньою відомою адресою, зазначеною у його паспорті.

При цьому, відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Тому, позов про розірвання шлюбу був поданий позивачкою та розглядався відповідним судом за місцем її тимчасового проживання у звязку із окупацією частини Донецької області, а саме вул. Рельєфна, 8/128 (Ленінський район м. Запоріжжя).

Копія заочного рішення була направлена відповідачу рекомендованою поштою під супровідний лист/а.с.26/ за останнім відомим місцем проживання (реєстрації), оскільки нова адреса проживання та місця роботи ні позивачці, ні суду не відомі.

При цьому, суд також бере до уваги і той факт, що відповідачу було телефонограмою, за номером його мобільного телефону, особисто повідомлено про дату і час розгляду його заяви про перегляд заочного рішення /а.с.35/, однак, він двічі не зявився в судове засідання, причини неявки не повідомив, підтвердження поважності причин неявки та жодних письмових заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Частиною 3 ст. 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За положеннями ч. 8 ст. 8 ЦПК України вказані норми розповсюджуються і на питання вручення судової кореспонденції особі, яка приймає участь у справі.

Отже, суд приходить до висновку, що заява відповідача про перегляд заочного рішення, з усіма викладеними в ній обставинами, не спрямована на збереження сімї, оскільки вони з позивачкою дітей не мають, більше двох років проживають окремо в різним містах та не ведуть подружніх стосунків, а навпаки є спробою затягнути розгляд справи та створити перешкоди для налагодження особистого життя колишньої дружини, тобто в діях ОСОБА_1Л вбачається зловживання правами.

Тому, враховуючи вищевикладене та керуючись ст.10,60,231 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11.11.2016 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Добрєв М. В.