Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/3968/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Рижого О.А.

при секретарі - Мороз Ю.М.

за участі: позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до Кузьмівської сільської ради, третя особа яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Кузьмівської сільської ради про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кузьмівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою с. Підгірник вул. Підгірницька,18, Сарненського району Рівненської області в порядку набувальної давності.

З позовної заяви позивачки вбачається, що причиною, яка спонукала її звернутися до суду з даним позовом є те, що вона бажає визнати право власності на вказаний житловий будинок, оскільки з січня місяця 2005 р. проживає разом зі своїми дітьми в даному будинку з дозволу ОСОБА_7, який написав розписку про відмову від частини вказаного будинку, що належав його батьку ОСОБА_8 ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_8 помер 12.02.2003 р., правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок не мав. На час його смерті, відповідно до відомостей сільської ради, з ним не проживав ніхто. А тому, позивачка, отримавши розписку від сина померлого ОСОБА_7 в 2005 р. про те, що він не бажає спадкувати належну частину житлового будинку після смерті батька, почала проживати у вказаному будинку зі своїми дітьми на протязі 2005-2016 рр. ОСОБА_1 пояснила, що в той момент, коли вона вселилася в будинок померлого ОСОБА_8, він був не доглянутий, двері не були обладнані замком. У продовж всіх 10 років, до неї ніхто не звертався з осіб, які б заявляли про свої спадкові права, та претензій щодо звільнення житла не було. На сьогоднішній день вона продовжує там проживати, тобто добросовісно та відкрито володіє майном у продовж десяти років, постійно сплачує комунальні послуги, обслуговує будинок. ОСОБА_1 вказала, що є добросовісним набувачем.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, дала пояснення відповідно до позовної заяви.

Від Кузьмівської сільської ради до суду надійшла заява, де відповідач просить справу розглядати без їх участі.

На вимогу суду Сарненська районна державна нотаріальна контора надіслала суду повідомлення про те, що була подана заява про прийняття спадщини ОСОБА_6, в звязку з чим була заведена спадкова справа 525/2003 31.07.2003 р. на майно померлого. Саме з таких підстав суд залучив у справі ОСОБА_6 третьою особою без самостійних вимог на предмет спору.

Судом також по справі було залучено третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 за клопотанням його представника, який позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав і який подав до суду позов до ОСОБА_1 та до Кузьмівської сільської ради про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_3 є внуком померлого ОСОБА_8 та сином ОСОБА_7, який помер 26.01.2015 р., який у свою чергу являється сином померлого ОСОБА_8 Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3, ОСОБА_7, після смерті ОСОБА_8 проживав у будинку в с. Підгірник Сарненського району по вул. Підгірницька,18, Рівненської області, а тому ОСОБА_3 вважає, що його батько вважається таким, що спадщину прийняв, оскільки вступив в управління майном після смерті його діда ОСОБА_8, проте право власності за собою на вказане майно не оформив. Померлий ОСОБА_8 правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок теж не мав. Саме з цих підстав ОСОБА_3 було відмовлено постановою державного нотаріуса Сарненської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Підгірник Сарненського району Рівненської області вул. Підгірницька,18.

ОСОБА_1 даний позов не визнала, посилаючись на те, що вона більше десяти років проживає у вказаному будинку, а тому вважає, що саме за нею має бути визнано право власності на вказане житло.

Кузьмівська сільська рада проти позову ОСОБА_3 не заперечила.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 з позовними вимогами ОСОБА_3 погодилась. Не заперечила проти того, щоб ОСОБА_3 успадкував 1/2 частину вказаного житлового будинку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа вище зазначеним майном, а саме житловим будинком, що знаходиться в с. Підгірник, так як почала проживати в ньому з дозволу сина померлого ОСОБА_8 ОСОБА_7, який ще за життя забрав свого батька ОСОБА_8 до себе додому на проживання. Вказана свідок пояснила також, що зазначений житловий будинок знаходився в задовільному стані, оскільки збудований дуже давно та мав запущений вигляд, оскільки за ним ніхто не дивився. Зазначила, що ОСОБА_1 провела ремонтні роботи даного будинку, в результаті чого він став мати охайний вигляд, постійно підтримувала його в належному стані. Дані пояснення свідка підтверджуються поясненнями інших свідків, допитаних в судовому засіданні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, суду пояснила, що вона неодноразово після смерті ОСОБА_8 зверталася до ОСОБА_10, вказувала їй, щоб вона не проводила ніяких ремонтних робіт у вказаному будинку, так як після смерті ОСОБА_8 є спадкоємці, які претендують на спадщину. Неодноразово попереджувала її, щоб вона звільнила вказаний будинок.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, беручи до уваги пояснення свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в позові ОСОБА_1 до Кузьмівської сільської ради, третя особа яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю слід відмовити, а позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги вимоги н предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Кузьмівської сільської ради про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно задоволити, при цьому суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з січня місяця 2005 р. проживає в житловому будинку, який знаходиться за адресою с. Підгірник вул. Підгірницька,18, Сарненського району Рівненської області, Дозвіл сина померлого власника вказаного будинку ОСОБА_7, що підтверджує розписка вказаної особи на думку ОСОБА_1 є підставою для визнання за нею права власності, проте в вказаній розписці вказано, що ОСОБА_7 відмовляється від свого права на частку батьківського будинку, проте не зазначив на чию користь він відмовляється, тому така розписка не може бути доказом того, що ОСОБА_1 правомірно, тобто з дозволу спадкоємця, проживала у вказаному будинку даною їй вказаною особою (а.с. 10). Вказана розписка свідчить також про те, що ознайомившись з нею ОСОБА_10, їй стало відомо, що окрім спадкоємця ОСОБА_7 є ще і інші спадкоємці, так як в розписці він відмовляється тільки від своєї часки зазначеного будинку.

Відповідно до ст. 344 ч.1 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

В матеріалах справи містяться долучені ОСОБА_1 до позовної заяви товарний чек про купівлю нею будівельних матеріалів від 07.08.2014 р. (а.с.18), що може підтверджувати те, що ОСОБА_1 купувала будівельні матеріали, але не підтверджує те, що вона виконувала ремонтно-будівельні роботи, коли проживала в будинку, на який бажає оформити право власності.

Відповідно до договору про користування електричною енергією від 22.02.2006 р., який було укладено ОСОБА_1, вона була споживачем електроенергії за адресою с. Підгірник вул. Центральна,13, Сарненського району (а.с.19-22). Проте рішення сільської ради про перейменування вулиці в с. Підгірсь Сарненського району позивачка не надала, та жодні пояснення про розбіжності найменування вулиці відсутні. В долучених до матеріалів справи квитанцій вбачається, що здійснювалася оплата за послуги з постачання електроенергії за адресою в с. Підгірськ по вул. Польова Сарненського району на протязі 2005-2009 р.р. за окремі місяці (а.с.29). Споживачем електроенергії у вказаних квитанціях вказаний ОСОБА_8. З аналогічних квитанцій за 2009-2016 р.р. (а.с.32-53) вбачається, що споживачем електроенергії являється ОСОБА_8 в с. Підгірник вул. Підгірницька,13. З квитанції за грудень 2012 р. споживачем електроенергії є ОСОБА_11 в с. Підгірник по вул. Центральна ,1, (а.с.32).

З повідомлення Сарненської районної державної нотаріальної контори від 05.01.2016 р. №5/01-16 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 подала 31.07.2003 р. тільки ОСОБА_6 (а.с. 59).

ОСОБА_12 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З свідоцтва про народження від 12.05.2016 р. вбачається, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_7 (а.с.75).

ОСОБА_7 помер 26.01.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.01.2015 р. актовий запис №14. (а.с. 76).

Відповідно до ОСОБА_11 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 26.05.2016 р. вбачається, що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_8 (а.с.77-78).

ОСОБА_8 помер 12.02.2003 р., про свідчить свідоцтво про смерть від 26.05.2016 р. актовий запис №2.(а.с.79).

Відповідно до рішення Сарненського районного суду від 24.11.2016 р. ОСОБА_13 було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_7

Відповідно до постанови державного нотаріуса 06.01.2017 р. ОСОБА_3 було відмовлено у оформленні права власності на спірний будинок в звязку з відсутністю в спадкодавця правовстановлюючих документів.

Судом також було досліджено спадкову справу №525/2003 до майна померлого 04.02.2003 р. ОСОБА_8, з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_6

Із наданих доказів суд не вбачає, що позивачка добросовісно заволоділа житловим будинкок в с. Підгірник по вул. Підгірницька,18, Сарненського району Рівненської області і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, а навпаки, суд встановив, що в розписці на яку вона посилається, що спадкоємець ОСОБА_7 відмовився від спадщини, а саме вказаного житлового будинку, вбачається, що вказана особа відмовилася від своєї частини в спадщині, тобто позивачка могла зробити висновок з написаного, що крім нього є ще спадкоємці, що ставить під сумнів добросовісність набуття права. Крім того, відповідно до ст. 553 ЦК Української PCP від 18.07.1963р. та ст. 1273 ЦК України відмова від спадщини допускається лише протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (п.9 Постанови Пленуми Верховного Суду УРСР від 24.06.1983р. № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Доказів сплати саме нею комунальних послуг немає, так як в квитанціях вказаний ОСОБА_8 В договорі укладеному ОСОБА_1 про електропостачання вказана інша адреса, що ставить під сумнів безперервність володіння майном. Наявні спадкоємці, що свідчить про те, що даний житловий будинок не був нічийним майном. Докази проведення нею будь-яких комунікацій теж відсутні. Тому підстави для набуття нею права власності на житловий будинок в с. Підгірник по вул. Підгірницька,18, Сарненського району Рівненської області в порядку набувальної давності відсутні.

Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством.

Посилання ОСОБА_1 в позові на п.14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», беручи до уваги ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у звязку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю, то суд вважає, що у відповідності до вимог за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК (особа заволоділа чужим майном). Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном по волі власника і завжди знає, хто є її власником. Тобто виключено набуття права власності на майно, яке належить володільцю в силу певного титулу - оренди, найму, зберігання, оперативного управління, застави тощо. Такий володілець завжди знає похідний та обмежений характер свого права на майно, знає, що його право має певну підставу - право власності чи речове право іншої особи.

На підставі наведеного суд вважає, що в даному випадку положення ч. 1 ст. 344 ЦК України не можуть бути застосовані.

У відповідності до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Обов'язковість державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що знаходиться на території України, визначена Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Визнання позову Кузьмівською сільською радою не є обставиною, що не підлягає доказуванню, а свідчить про відсутність спору між ОСОБА_1 та Кузьмівською сільською радою, яку ОСОБА_1 визначила як відповідача у спорі.

З врахуванням положень ст. 328 ЦК України суд не знаходить підстав для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, оскільки законом прямо визначені критерії, дотримання яких необхідне для правомірності набуття права власності, і наявність яких позивач не довів.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно.

ст. 526 ЦК Української PCP від 18.07.1963 р було встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до абз. 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Разом з тим, з огляду на те, що згідно виписки №1 від 28.11.2016 р. Кузьмівської сільської ради, вказаний житловий будинок рахується за ОСОБА_8, та належав йому, чого ніхто не заперечує, хоча правовстановлюючі документи на вказану особу відсутні, та враховуючи, що ОСОБА_7 після смерті свого батька вступив в управління та розпорядження майном, а тому саме з таких підстав вважається таким, що спадщину прийняв, беручи до уваги, що ОСОБА_3 рішенням Сарненського районного суду було продовжено строк для подання заяви для прийняття спадщини, в оформленні якої йому було відмовлено саме з причин відсутності правовстановлюючих документів в спадкодавця, суд приходить до висновку про достатність доказів у справі для задоволення позову ОСОБА_3 про встановлення факту належності спірного житлового будинку ОСОБА_8, факту прийняття спадщини ОСОБА_7, визнати право власності на за ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в с. Підгірник Сарненського району Рівненської області по вул. Підгірницька,13, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 26.01.2015 р., як такого, що прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_8, померлого 12.02.2003 р.

На підставі ст.ст. 182, 328, 344, 1258, 1269 ЦК України, ст. 526 ЦК Української PCP від 18.07.1963 р, Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності", Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування, керуючись ст.ст. 209, 212, 213 214, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Кузьмівської сільської ради, третя особа яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Кузьмівської сільської ради про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Встановити факт належності житлового будинку з надвірними будівлями в с. Підгірник по вул. Підгірницька,18, Сарненського району Рівненської області померлому ОСОБА_8, який помер 12.02.2003 р.

Встановити факт прийняття спадщини померлим ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що відкрилася внаслідок смерті його батька ОСОБА_8, який помер 12.02.2003 р.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в с. Підгірник Сарненського району Рівненської області вул. Підгірницька,18, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, який помер 26.01.2015 р., як такого що прийняв спадщину після смерті діда, ОСОБА_8, який помер 12.02.2003 р.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сарненського районного суду О.А. Рижий