Провадження № 22ц/790/2408/17 Головуючий 1-ї інстанції - Усенко С.І.
Справа № 610/3259/16-ц Доповідач - Бровченко І.О.
Категорія - договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Швецової Л.А., Малінської С.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 07 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив визнати недійсним договір інформаційного обслуговування б/н від 11 червня 2016 року, укладений між ним та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1

Позов обґрунтовано тим, що 11 червня 2016 року він звернувся до агентства нерухомості, яке розташоване в м. Харків по вул. Дарвіна,21, де господарюючим суб'єктом є ФОП ОСОБА_1, з проханням надати йому інформаційні послуги. Того ж дня, між ФОП ОСОБА_1, в особі ОСОБА_1, як зазначено в даному договорі та ним було укладено договір інформаційного обслуговування б/н. В главі 6 вищезазначеного договору «Юридичні адреси сторін», де зазначено реквізити ФОП ОСОБА_1, вказано про те, що цей договір укладався саме з менеджером ОСОБА_1, тобто було вказано посада особи, його прізвище та ініціали, а також знаходився підпис цієї особи. Після підписання договору ним було сплачено послуги в сумі 5000грн.

Фактично даний договір від імені ФОП ОСОБА_1 укладався саме з однією із співробітниць ФОП ОСОБА_1, яка на той момент була присутня в офісі та був особисто нею підписаний.

Вважає, що під час укладання вище зазначеного договору волевиявлення як самого ОСОБА_1, так і менеджера з аналогічними даними (ОСОБА_1.) не було, в зв'язку з чим було суттєво порушені норми діючого ЦК України, а тому даний договір є недійсним.

Заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 07 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано договір інформаційного обслуговування б/н від 11 червня 2016 року, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 недійсним та застосовано наслідки визнання правочину недійсним. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 5000 грн. та судовий збір у сумі 1102 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги суду першої інстанції виходив з того, що договір фінансового обслуговування від 11 червня 2016 року був укладений співробітницею ФОП ОСОБА_1, а не самим відповідачем, у зв'язку з чим останній підлягає визнанню недійсним відповідно до вимог ст. 203, 215 ЦПК України.

Разом з тим, судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 11 червня 2016 року між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договір інформаційного обслуговування б/н. В розділі 6 зазначеного договору зазначено реквізити ФОП ОСОБА_1, мається відповідний підпис та печатка фізичної особи - підприємця.

Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язався надати ОСОБА_2 інформацію про варіанти житлових приміщень на ринку оренди м. Харкова та Харківської області в обсязі та на умовах передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1 договору, ФОП ОСОБА_1 зобов'язався надати клієнту послугу особисто або доручити її виконання третій особі, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед клієнтом за виконання цього договору.

Під час судового розгляду справи представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 пояснив, що на виконання договору про інформаційне обслуговування ОСОБА_2 була надана відповідна інформація, але неналежної якості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором інформаційного обслуговування б/н від 11 червня 2016 року, надавши інформації про можливі варіанти житлових приміщень на ринку оренди м. Харкова.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтверджуючих, що при укладанні договору інформаційного обслуговування волевиявлення ФОП ОСОБА_1 було відсутнє та останній не підписував відповідний договір.

За таких обставин, позивач не довів підстав для визнання договору недійсним у зв'язку з відсутністю волевиявлення ФОП ОСОБА_1, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки районний суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; ухвалив своє рішення при недоведеності обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушив і неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, то відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судова колегія здійснює розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319-324, 327 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Балаклійського районного суду Харківської області скасувати, ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1212 грн. 64 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: