Справа № 175/4236/16-ц
Провадження № 2/175/1735/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 лютого 2017 року сел. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Новік Л.М.
за участю секретаря Паленко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Слобожанське Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської (Красногвардійської) районної у м. Дніпро ради про відібрання малолітньої дитини,-
Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року у справі №175/619/16-ц, яке набрало законної сили 11 жовтня 2016 року, було визначено місце проживання їхнього спільного із відповідачем сина - малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею. В задоволенні зустрічного позову про визначення місця проживання дитини разом із батьком - ОСОБА_2 було відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 - без задоволення.
З 8 травня 2016 року син проживав разом з нею за місцем їхньої із ним реєстрації за адресою: АДРЕСА_1. В цей період часу вона провела повне медичне обстеження стану здоров'я сина, в ході якого було виявлено наявність хронічних процесів, пов'язаних із загальним хворобливим станом його здоровя.
28 липня 2016 року, приблизно біля 14 год. 30 хв., з лікарняної палати кишкового відділення КЗ «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 6» ДОР», яка розташована за адресою: вул. Караваєва, 68, м. Дніпро, в якій вона разом із дитиною знаходилась на лікуванні, групою осіб у складі: Відповідача - її колишнього чоловіка, його рідного брата та їх матері - бабусі дитини, ОСОБА_3 у важкому стані здоров'я було силоміць викрадено з лікарні в присутності медичного персоналу та батьків інших дітей, які знаходились у відділенні, що підтверджується випискою з медичної карти ОСОБА_3. За даним фактом позивачкою було подано відповідну заяву до Ленінського відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, кримінальне провадження по якому було відкрито лише через місяць на підставі ухвали слідчого судді.
Також, нею було подано відповідні заяви і до органу опіки та піклування за зареєстрованим місцем проживання дитини - в Управління службу у справах дітей виконкому Красногвардійської районної у місті Ради та до Чечелівського (Красногвардійського) відділенні поліції. Вказані заяви було залишено з боку державних та правоохоронних органів без відповіді та належного реагування.
Починаючи з 28 липня 2016 року, вона більше жодного разу не бачила свого сина не мала змоги поспілкуватися із ним навіть по телефону, а тому їй достеменно не відомо в якому стані здоров'я знаходиться її син, а також місце його мешкання.
Окрім того, 20 травня 2016 року сину виповнилося 6 років і він мав би 1-го вересня 2016 року піти до школи у перший клас за місцем їхнього із нею мешкання.
За таких обставин, вона вважає, що відповідач утримує малолітню дитину у себе незаконно. Вона бажає, щоб її син проживав разом з нею. У відповідності із ст. 162 ІСімейного кодексу України вона має на це право. Їй у спілкуванні з сином Відповідач категорично відмовляє. Це порушує її права як матері дитини. Повернути їй сина добровільно відповідач відмовляється, що підтверджується відсутністю відповіді на її письмову вимогу про повернення дитини 21.10.2016 р.
Просить суд відібрати її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у особи, яка незаконно його утримує - ОСОБА_2, РНКОПП НОМЕР_1, та передати його їй - ОСОБА_1 Стягнути з ОСОБА_2 на мою користь судові витрати. Допустити негайне виконання рішення суду у частині відібрання її сина і повернення його їй.
До початку відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився.
За цих обставин, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на думку позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача і його представника, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-КИ №284051 від 07 червня 2010 року.
Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно довідки про склад сімї від 29.11.2016 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Як вбачається із виписки медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 28.07.2016 року ОСОБА_3, 28 липня 2016 року о14 год. 45 хв., зі слів медсестри, в палату, де знаходилась мати та дитина, яка отримувала інфузійну терапію, увірвалися невідомі чоловіки. Які побили матір та насильно забрали дитину, висмикнувши в/в систему з катетором. Медсестра Баринова встигла закрити заглушку катетора, за що була відброшена в сторону, дитину унесено в невідомому напрямку. Зі слів позивачки дитину забрали відповідач разом зі своїм братом.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 по факту викрадення відповідачем малолітнього сина 28.07.2016 року звернулась із заявою про негайне відібрання дитини та повернення матері до Служби у справах дітей виконкому Красногвардійської районної у місті Ради, проте їй відповіді надано не було та до Ленінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується Витягом з кримінального правопорушення №0003362 від 29.07.2016 року за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень та Витягом з кримінального правопорушення №0003781 від 30.08.2016 року за фактом самоправних дій.

Згідно ст. 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

За таких обставин факт самочинного відібрання у матері відповідачем дитини без згоди позивачки, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, до якої приєдналась і Україна, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Виключні обставини, які б давали право позбавити її на проживання з малолітньою дитиною, відсутні.

Суд також враховує і вік малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, а також те, що він знаходячись у шестирічному віці у списках учнів загальноосвітніх навчальних закладів області не значиться, згідно з інформацію Департаменту освіти і науки від 14.09.2016 року №14/09/2-16.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач вчинив протиправні дії, свавільно змінив місце проживання 6-ти річної дитини без згоди її матері, позивачки по справі, чим порушив права дитини в частині місця її проживання, а тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та відібрати у відповідача малолітнього сина ОСОБА_3 та передати матері - позивачці по справі. Допустити до негайного виконання судове рішення в частині відібрання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 551,20 грн.

Виходячи з вищевикладеного. керуючись Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року, ст.162 СК України, ст.ст.3, 10-11, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 218, 221, 223, ст.ст.224-225, 228 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської (Красногвардійської) районної у м. Дніпро ради про відібрання малолітньої дитини - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_2, РНКОПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, сел.. Слобожанське, вул.. В. Сухомлинського, 46/5, дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та повернути матері ОСОБА_1, РНКОПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з у ОСОБА_2, РНКОПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, сел.. Слобожанське, вул.. В. Сухомлинського, 46/5на користь ОСОБА_1, РНКОПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одну гривню 20 коп.).

Допустити негайне виконання рішення в частині відібрання дитини та повернення її матері.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, тобто до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя Л.М. Новік