Справа № 456/474/17
Провадження № 2/456/862/2017
УХВАЛА

01 березня 2017 року Стрийського міськрайонного суду Львівської області

в складі: головуючого-судді Гулкевича О.В.,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши заяву представника ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 01.03.2017р. відкрито провадження в справі.

Разом з позовною заявою представником позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

У поданій заяві ОСОБА_1 просив забезпечити позов про стягнення 80 599,18 грн. шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно,Ю а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz 200D 1983р.в., автомобіль марки ВАЗ 2106 1980 р.в., будинок загальною площею 198,9 кв. м, житловою площею 91,9 кв. м, розташований в с. Задеревач Стрийського району Львівської області по вул. Л.Українки,3А та нежитлові будівлі в м. Моршин по вул. Озерна,8, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Заяву мотивував тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором не здійснює щомісячних погашень кредиту; у банку відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обовязків перед кредитором. Найчастіше за таких умов відповідачі вживають заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачам майна, передаючи майно у власність третім особам, або приховуючи його від банку та ДВС, а також проводять інші операції з майном та коштами щодо позбавлення банку можливості задовольнити вимоги за рахунок належного відповідачу майна. Позивачем, в ході відпрацювання проблемної заборгованості виявлено вищезазначене майно ОСОБА_2 та просить суд вжити заходів забезпечення позову з огляду на те, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначений у ст.152 ЦПК.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними у п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник майновий спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 7 цієї Постанови передбачено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст.209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Крім того, згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При прийнятті заходів забезпечення позову суду необхідно перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову і застосовувати такі заходи у випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, що внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди (хоча останнє обґрунтування не зазначено в ч.3 ст.151 ЦПК України). Все це повинно бути мотивовано, а не наведено шаблонний перепис диспозиції норми права. Тому не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.3 ст.151 ЦПК України, за винятком випадків, коли такі наслідки безпосередньо випливають із суті рішення, дії.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони (ст. 60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

У заяві про забезпечення позову заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про вартість рухомого та нерухомого майно, на яке він просив накласти арешт; не вбачається підстав, з яких позивач - заявник дійшов висновку про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду по даній справі і настання для нього незворотних негативних наслідків, оскільки мотивація заяви загальна та спирається на типову, на думку заявника, поведінку відповідачів, а не конкретно ОСОБА_2 Також, позивачем не обгрунтовано причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; відсутня будь-яка оцінка кожного обєкта, на які заявник просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості прийти до висновку про співмірність заявлених позовних вимог із обраним способом забезпечення позову. Окрім цього доказів щодо належності відповідачу транспортних засобів - автомобіля Mercedes-Benz 200D 1983 р. випуску та автомобіля ВАЗ 2106 1980 р. випуску представником позивача взагалі не долучено.

Враховуючи, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивач не позбавляється права звернутися до суду із заявою про забезпечення позову у разі наявності доказів, що підтверджують необхідність застосування будь-якого виду забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151,152,153,197 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя ОСОБА_3