У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

06.04.2017 Справа №607/4564/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Грицак Р.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про стягнення коштів в сумі 51777, 56 доларів США.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів що додаються до позовної заяви.

Відповідно до вимог ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору. Пунктом 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (640,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (8000 грн.).

Судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме:позивачем ОСОБА_1 при поданні позову судового збору не сплачено, однак містяться посилання на Закон України «Про захист прав споживачів» та позицію ВСУ від 29.11.2016 року у справі 761/14537/15-ц.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначаються Законом України «Про судовий збір», про що прямо вказано у статті 1 цього Закону.

Пунктом 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачалося, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Разом із тим, 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», відповідно до якого статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Суд, звичайно, бере до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Однак, як уже зазначалося, правові засади звільнення від сплати судового збору в Україні визначаються Законом України «Про судовий збір». При цьому цей закон не містить відсилань до інших нормативно-правових актів держави.

Крім цього, Закон України «Про судовий збір» прийнятий пізніше від Закону України «Про захист прав споживачів».

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше.

Суд не бере до уваги посилання позивача на позицію ВСУ від 29.11.2016 року у справі 761/14537/15-ц, оскільки суд касаційної інстанції задовольнив клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги позивача, який на час його звернення до суду першої інстанції був звільнений від сплати судового збору згідно ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів» в період дії п. 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», яким передбачалося, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

З огляду на викладене, при зверненні до суду позивач повинен оплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

За нормами ст.121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За вказаних обставин, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 119, 120,121 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір»,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про стягнення коштів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали суду.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.]

СУддя Р.М. Грицак