Справа № 355/877/14-ц Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/1197/17 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 21 23.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаною скаргою та просив про її задоволення, посилаючись на те, що у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться на виконанні виконавчий лист № 355/877/14-ц від 08.10.2015 року, виданий Баришівським районним судом Київської області про стягнення з нього, ОСОБА_2, боргу у сумі 754 296,60 грн. на користь ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

19.10.2015 року в даному виконавчому провадженні винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49076603.

22.09.2016 року було проведено опис майна боржника, а саме: складено акт опису й арешту квартири АДРЕСА_5

26.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Даною постановою суб'єктом оціночної діяльності було призначено ТОВ «Українська експертна група» в особі директора Душинського Є.І., якому було доручено надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань квартири АДРЕСА_2, згідно акту опису й арешту від 22.09.2016 року.

06.12.2016 року ОСОБА_2 отримав Звіт про оцінку вищезазначеного описаного майна від 01.11.2016 року, відповідно до якого описану квартиру було оцінено у 881 085,00 грн.

Разом з тим, вищевказаний звіт, на думку заявника, є необ'єктивним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки оцінювачем не була проведена особиста інспекція квартири, належної боржнику, в зв»язку з чим він не зміг об»єктивно оцінити її стан.

З метою з»ясування об»єктивної вартості квартири АДРЕСА_3, ОСОБА_2 замовив проведення незалежної оцінки ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки», відповідно до звіту якого про оцінку квартири, вартість останньої складає 1 387 514,98 грн., що значно більше вартості, визначеної у звіті від 01.11.2016 року.

Враховуючи викладене, заявник просив суд визнати протиправним звіт про оцінку майна (нерухоме майно - трикімнатна квартира АДРЕСА_2 вих. № 16420 від 01.11.2016 року та скасувати його, а також зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві призначити повторну експертизу із залученням Інституту судових експертиз.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправним звіт про оцінку майна (нерухоме майно - трикімнатна квартира АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_2) вих. № 16420 від 01.11.2016 року та скасовано його.

Зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві призначити повторну комісійну експертизу в складі не менше двох експертів із залученням Київського Державного інституту судових експертиз.

Зупинено вчинення виконавчих дій в частині реалізації описаного та арештованого майна у виконавчому провадженні № 49076603 за виконавчим листом № 355/877/14-ц від 08.10.2015 року, виданим Баришівським районним судом Київської області про стягнення боргу у сумі 754 296,60 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до отримання відповідного висновку експертної установи.

В апеляційній скарзі Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Києва, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року про задоволення скарги ОСОБА_2 скасувати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться на виконанні виконавчий лист № 355/877/14-ц від 08.10.2015 року, виданий Баришівським районним судом Київської області, про стягнення боргу у сумі 754 296,60 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

22.09.2016 року було проведено опис майна боржника ОСОБА_2, а саме: складено акт опису й арешту належної йому квартири АДРЕСА_5

Під час виконання даного виконавчого листа 26.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою суб'єктом оціночної діяльності було призначено ТОВ «Українська експертна група» в особі директора Душинського Є.І. Суб'єкту оціночної діяльності було доручено надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань квартири АДРЕСА_2, згідно акту опису й арешту від 22.09.2016 року.

06.12.2016 року заявник отримав Звіт про оцінку вищезазначеного описаного майна від 01.11.2016 року, відповідно до якого належну йому квартиру АДРЕСА_4 було оцінено у 881 085 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з даною оцінкою, ОСОБА_2 замовив проведення незалежної оцінки ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки», відповідно до Звіту про оцінку майна якого вартість квартири АДРЕСА_2 становить 1 387 514 грн. 98 коп.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з порушень, допущених особою, яка проводила оцінку майна, однак з такими висновками суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Суд першої інстанції, задовольняючи скаргу ОСОБА_2 та скасовуючи звіт про оцінку майна, не врахував того, що звіт про оцінку майна суб»єкта оціночної діяльності не може бути самостійним об»єктом оскарження та скасування, а повинен оскаржуватись як рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, що відповідає і положенням ст. 387 ЦПК України, відповідно до якої у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця неправомірними і, як наслідок, зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки судом першої інстанції порушено порядок, встановлений для вирішення даного питання, ухвала Баришівського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві - задовольнити.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: