справа №176/45/17
провадження №2/176/337/17
у х в а л а

23 січня 2017 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

11 січня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом здійснено витребування інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

23.01.2017 року на адресу суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1

Ознайомившись із поданою позовною заявою та доданими до неї документами приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Статтею 4 Закону України Про судовий збір передбачені розміри ставок по сплаті судового збору, відповідно до яких, при подачі юридичною особою позовної заяви у справах майнового характеру сплачується судовий збір 1,5 відсотка ціни позову, але не менше ніж 1 розміру мінімальної заробітної плати, що на момент звернення позивачем до суду, а саме 11.01.2017 року, становить 1600 грн. 00 коп.

Однак, із доданих до матеріалів справи платіжних доручень вбачається, що позивачем сплачено лише 1544 грн. 00 коп., що на 54 грн. 00 коп. менше, ніж передбачено законом.

Так, п.п. 3,5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України встановили, що позовна заява, окрім іншого, повинна містити у собі зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Разом з тим, позивачем надано, як додаток до позову, ксерокопію заяви ОСОБА_1 про видачу кредиту, проте в заяві взагалі не зазаначено розмір кредиту та не зазаначено розмір відсотків за користування кредитом.

Доказів того, що ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 2000 грн. позивачем не надано.

В позовній заяві позивач не зазначає термін повернення кредиту позичальником ОСОБА_1, тобто суду не подано документів в підтвердження строку дії кредитного договору.

Не подано позивачем документів, які визначають заборгованість по сплаті штрафу (фіксована частина та процентна складова).

Копії документів поданих до позову належним чином не завірені. Наявність лише одного підпису на копіях документів не може свідчити про належне їх посвідчення. Не подано позивачем документів в підтвердження направлення відповідачеві листа з вимогою про необхідність погашення заборгованості.

Окрім того, не представляється за можливе вивчити зміст копії позовної заяви з додатками для відповідача, оскільки вони виготовлені при копіюванні у такий спосіб, що унеможливлює прочитати текст таких документів, що є неприпустимим.

За таких обставин вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статею 119 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст.121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати пяти днів з часу отримання ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків та розяснивши йому, що у разі не виконання вимог ухвали подана позовна заява буде йому повернута.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає.

Суддя