АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/239/17 Головуючий 1 інст. Зелінський В.Г.
Справа № 623/735/16-ц Доповідач - Пономаренко Ю.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Каплоух Н.Б.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: відділ державної виконавчої служби Ізюмського МРУЮ Харківської області про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути щомісячно додаткові витрати на лікування дитини, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 12 червня 2015 року ОСОБА_3 визнано батьком сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, доходу щомісячно, починаючи з 06.04.2015 року. Оскільки дитина хворіє та потребує постійного медикаментозного лікування, ОСОБА_4 просила стягнути додаткові витрати на дитину.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 додаткові витрати на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, викликані його хворобою у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати (доходів), починаючи з 16 березня 2016 року до зміни стану здоровя дитини.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що позивачем не надано суду доказів того, що дитина тяжко хворіє і потребує на лікування визначену позивачем суму.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, дослідивши обставини справи та, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду 1 інстанції скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно зі ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, задовольняючи частково позовні вимоги виходив з того, що оскільки дитина хворіє, а встановити постійний розмір витрат на лікування дитини неможливо, то стягнув додаткові витрати на дитину у частині від заробітку (доходу) відповідача.

Проте погодитися з таким висновком суду судова колегія не може, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 12 червня 2015 року ОСОБА_3 визнано батьком сина ОСОБА_5 та стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, доходу щомісячно, починаючи з 06.04.2015 року.

Матеріали справи також містять дані про те, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 має вроджену генетичну хворобу та потребує постійного лікування.

Так, згідно генетичної картки хворого та наданих до суду висновків Спеціалізованого медико-генетичного центру Харківської обласної державної адміністрації Управління охорони здоровя, функціональна диспепсія є хронічним генетичним захворюванням, що потребує постійних витрат на лікування та відповідне харчування, при цьому зазначала, що дитина постійно повинна перебувати на диспансерному клінічному обліку. Відповідачем, в свою чергу, не надано суду доказів на спростування існування генетичної хвороби у дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно наданого позивачем до суду розрахунку додаткових витрат на дитину вбачається, що на придбання ліків(Елькар, фолієва кислота, хофітол, нейровітан, магне В6 капс., Р5Р (пиридоксальфосфат) 50 мг, омега 3-6-9 500 мг) та спеціального харчування дитини, позивачем повинно додатково витрачатися 21088 грн. на рік, що відповідно становить 1757 грн. щомісячно. Відповідачем вказаний розрахунок, або вартість ліків та вартість спеціального харчування не спростовані.

У звязку з викладеним, колегія суддів вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що позивачем ОСОБА_4 доведені позовні вимоги та, що дитина потребує додаткових витрат саме в зазначеному нею розмірі, проте як відповідачем вказані дані не спростовані.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» передбачено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі.

Отже, розмір суми, стягуваної з одного з батьків, зобовязаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатись залежно від понесених або передбачуваних витрат і не може бути визначений у частці від заробітку (доходу) платника.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені у вигляді конкретної суми, яка підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно, наприклад, у разі тривалої хвороби або каліцтва.

Тому колегія суддів вважає помилковим висновок суду 1 інстанції про стягнення додаткових витрат у частині від заробітку (доходу) боржника, а ні в твердій грошовій сумі, відповідно до вимог діючого законодавства.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції та постановляє нове рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на лікування ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 878 грн., на підставі п.п.3,4 ст.309 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.309 п.3,4 ч.1, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: відділ державної виконавчої служби Ізюмського МРУЮ Харківської області про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на лікування ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 878 грн., починаючи з 16 березня 2016 року до зміни його стану здоровя.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Ю.А. Пономаренко

Судді Н.О. Міненкова

ОСОБА_1