Справа № 147/123/17
Провадження № 2/147/290/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Лаврентієвни в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, до Оляницької сільської ради Тростянецького району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, яка являється представником недієздатних ОСОБА_2 та ОСОБА_3, звернулась до суду, в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з позовом до Оляницької сільської ради Тростянецького району про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 05.07.1998 року померла мати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4.

15.12.2012 року помер їх батько ОСОБА_5.

До смерті батьки постійно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Вищевказаний будинок станом на 15.04.1991 року відносився до групи колгоспних дворів, головою був ОСОБА_5, членами мати ОСОБА_4, син ОСОБА_3, син ОСОБА_2

Після смерті матері на її 1/4 частину житлового будинку з погосподарськими спорудами спадкоємцями стали: 1/12 чоловік ОСОБА_5, син ОСОБА_2-1/12 частина, син ОСОБА_3 1/12 частини. Таким чином на день смерті батька за ним рахувалось 1/3 частини вищевказаного будинку(1/12 після смерті дружини та 1/4 як члена колгоспного двору).

Спадкоємцем після смерті батька відповідно до рішення Тростянецького районного суду від 09.12.2016 року до 2/9 частин житлового будинку є позивач ОСОБА_1

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на обовязкову частку після смерті батька, тобто ОСОБА_2 отримав 1/18 частину будинку після смерті батька та ОСОБА_3 також отримав 1/18 частину будинку після смерті батька.

Крім того, вони мають право на 1/12 частину після смерті матері кожний.

Таким чином на день звернення до суду з даною заявою ОСОБА_2 має право на спадщину на частину житлового будинку з погосподарськими спорудами всього 5/36 частин( 1/12 частина +1/18 частина) і ОСОБА_3 також має право на спадщину на частину житлового будинку з погосподарськими спорудами всього 5/36 частин( 1/12 частина +1/18 частина).

Позивач звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою від імені своїх братів, однак 04.02.2017 року отримала відмову де вказано, що в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не можливо оформити спадкові права через нотаріальну контору.

Тому представник позивачів змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за ОСОБА_2 права власності на 5/36 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул.Першотравневій, 96, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області та визнання за ОСОБА_3 права власності на 5/36 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул.Першотравневій, 96, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання за ОСОБА_2 права власності на 5/36 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул.Першотравневій, 96, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області та визнання за ОСОБА_3 права власності на 5/36 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул.Першотравневій, 96, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області, та просять справу розглянути в їх відсутності.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Безспірно підтверджено та не оспорюється сторонами факт того, що відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.12.2016 року ОСОБА_1 являється опікуном над недієздатним ОСОБА_3Л.(справа №147/684/16-ц) та над недієздатним ОСОБА_2Л.(справа №147/682/16-ц)(а.с.10-13).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ №037416, виданого 06.07.1998 року та зареєстрованого виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_4 померла 05.07.1998 року.(а.с.14).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ №242299, виданого 17.12.2012 року та зареєстрованого виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_5 помер 15.12.2012 року.(а.с.15).

Копією свідоцтва про одруження серії ЯР №575793 від 28.10.1948 року підтверджено, що померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували за життя в зареєстрованому шлюбі.

Родинний звязок позивачів та померлих підтверджується копіями свідоцтва про народження кожного, де в графі батьки значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_5К.(а.с.18,19).

Відповідно до довідки від 27.01.2017 року встановлено, що померлі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до дня смерті були зареєстровані та проживали ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкоємцями після смерті матері ОСОБА_4 являються чоловік ОСОБА_5 та діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, які фактично вступили в управління спадковим майном, проживаючи разом з спадкодавцем. Спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_5 за заповітом являється дочка ОСОБА_1 Сини ОСОБА_2, ОСОБА_3 мають право на обовязкову частку в спадщині, являючись інвалідами групи Б з дитинства. За даними погосподарських кних житловий будинок з погосподарськими спорудами станом на 15.04.1991 року відносився до групи колгоспних дворів, головою двору був ОСОБА_5, члени двору ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.21).

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3. відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме по 1/4 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 96, Тростянецького району Вінницької області кожний.

Після смерті ОСОБА_4С.(05.07.1998 року) залишилось спадкове майно, що складається з ? частини житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Першотрвневій, 96, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області, яка була розділена слідуючим чином: 1/12 чоловік ОСОБА_5, син ОСОБА_2-1/12 частина, син ОСОБА_3 1/12 частини. Таким чином на день смерті батька за ним рахувалось 1/3 частини вищевказаного будинку(1/12 після смерті дружини та 1/4 як члена колгоспного двору).

Після смерті батька ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Першотравневій, 96, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємцями стали за заповітом дочка ОСОБА_6 на 2/9 частин спадкової маси, на 1/18 син ОСОБА_2 та на 1/18 син ОСОБА_3, оскільки мають право на обовязкову частку в спадщині.

Статтею 1241 ЦК України передбачено, що право на обов'язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, незалежно від змісту заповіту, яка становить половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Таким чином позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали по спадщині всього по 5/36 частин житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Першотравневій, 96, с.Оляниця, тростянецького району Вінницької області( 1/12 частина після смерті матері та 1/18 частина після смерті батька).

Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 27.04.2012 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 96, Тростянецького району Вінницької області, частина якого являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 79,4кв.м., житловою площею 35,7кв.м., допоміжною площею 43,7кв.м.(а.с.23-28).

З копії домової книги вбачається, що за адресою с.Оляниця, вул.Першотравнева, 96, Тростянецького району Вінницької області були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3Л.(а.с.с29-31).

Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області встановлено, що за ОСОБА_1 визнано право власності на 2/9 частини житлового будинку з погосподарськими спорудами в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 96, Тростянецького району Вінницької області.(а.с.35-37).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 за №54/02-14 від 04.02.2017 року випливає, що позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійсно мають право на визнання за ними право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однак за відсутності правовстановлюючих документів не мають змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.17).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, позивачі дійсно являються спадкоємцями за законом, які мають право на обовязкову частку після смерті батьків, прийняли спадщину, тому мають всі підстави для визнання за ними права власності кожному на 5/36 частин житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Першотравневій, 96, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), ст. 328,392,1216,1268,1269 ЦК України ст. ст. 10, 60,158, 174, ч.2 ст.197, 212, 213, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на 5/36 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в с.Оляниця, вул.Першотрвнева, 96, Тростянецького району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, в порядку спадкування за законом право власності на 5/36 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в с.Оляниця, вул.Першотрвнева, 96, Тростянецького району Вінницької області.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя