Справа № 653/354/17
Провадження № 2/653/456/17
РІШЕННЯ

іменем України

20.03.2017 м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Шарко Н.А.,

при секретарі - Тимашовій Т.А.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача від спільного проживання у шлюбі з відповідачем, народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що й стало підставою звернення до суду з позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що по можливості завжди намагається допомагати дитині.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №101, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3.

Від спільного проживання у шлюбі, сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 жовтня 2015 року, серії НОМЕР_4. Згідно вказаного свідоцтва батьком дитини записаний - ОСОБА_2.

Згідно довідки сільського голови Сокологірненської сільської ради Генічеського району Херсонської області Демяненка В.В. № 130 від 13 лютого 2017 року, ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач проживає окремо, та в добровільному порядку не бажає надавати допомогу на утримання своєї дитини, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, у судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня ОСОБА_3 знаходиться на утриманні своєї матері, батько дитини достатню матеріальну допомогу не надає, тому, враховуючи матеріальний стан матері, яка працює медичною сестрою у школі, та отримує заробітну плату у розмірі 1400 грн., а також батька, який офіційно працює продавцем у магазині, та отримує заробітну плату у розмірі 3200 грн., що дозволяє надавати матеріальну допомогу дитині, його стан здоров'я, відсутність інших утриманців, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У разі зміни обставин сторони не позбавлені можливості і мають право ставити вимоги в суді про збільшення чи зменшення присудженого розміру аліментів.

На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2), аліменти на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1) на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2), на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. А. Шарко