Провадження № 22ц/790/802/17 Головуючий 1-ї інстанції - Довготько Т.М.
Справа № 643/1253/14-ц Доповідач - Бровченко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів -Бурлака І.В., Швецової Л.А.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2016 року за поданням головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Баранової Вікторії Володимирівни, зацікавлені особи: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -

В С Т А Н О В И Л А :

Головний державний виконавець звернувся до суду з поданням про визначення частку квартири належної боржнику - ОСОБА_1, у майні яким він володіє спільно з ОСОБА_5, з метою подальшої реалізації для задоволення вимог стягувача.

В обґрунтування вимог зазначає, що на виконанні виконавчої служби знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №643/1253/14-ц виданого 11 червня 2015 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в розмірі 111830 грн. Боржником рішення самостійно не виконано. В ході примусового виконання було встановлено, що у боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки та рухоме майно. Згідно відповіді Департаменту містобудування архітектури та генерального плану за ОСОБА_1 зареєстровано 2/9 частини квартири АДРЕСА_1 на праві приватної власності. За ОСОБА_1, ОСОБА_5 зареєстровано на праві спільної сумісної власності 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, тому необхідно визначити частку майна боржника.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2016 року подання головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Баранової В.В. задоволено. Визначено, що частка ОСОБА_1 у квартирі № АДРЕСА_1, якою він володіє на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого АТ «Житлобуд-2» від 03 листопада 1997 року № НОМЕР_3, становить 1/3 частина.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та нову, якою відмовити у задоволені подання державного виконавця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2015року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 - 111830 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі - 1118,30грн.

Рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

На виконання рішення Московського районного суду м.Харкова від 27 травня 2015року видано 11 червня 2015 року виконавчий лист №643/1253/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 111830 грн.

31 липня 2015 року постановою головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, на підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження ВП №48315013.

Відповідно до довідки Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану від 24 червня 2016року, за ОСОБА_1 зареєстровано на праві приватної власності 2/9 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 від 18 листопада 2011року №6629. За ОСОБА_1, ОСОБА_5 зареєстровано на праві спільної сумісної власності 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого АТ «Житлобуд-2» від 03 листопада 1997 року НОМЕР_3.

З відповіді № від 03 серпня 2015 року на запит до Державної податкової служби України про номери рахунків, у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями вбачається, що платник податків з податковим номером НОМЕР_2 на обліку о органах ДВС не перебуває.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується, суд першої інстанції виходив із того, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано на праві спільної сумісної власності 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК України ОСОБА_1 належить 1/3 частина у праві спільної сумісної власності вищевказаної квартири.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна з наступних підстав.

За змістом ст. 379 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Таким чином, лише в разі вирішення питання про звернення стягнення на частку майна боржника у випадках, коли він володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця, у порядку визначеному ст.379 ЦПК України.

З матеріалів справи не вбачається, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє рухоме майно, земельні ділянки чи інше нерухоме майне ніж те, про визначення частки якого звернувся державний виконавець.

Суд першої інстанції порушив порядок встановлений ст. 379 ЦПК України щодо вирішення вказаного питання і це у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з передачею вказаного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 304, п. 3 ч. 1 ст. 312, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суд набирає законної сили негайно і оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді -