Справа № 587/429/16-ц
Провадження № 2/587/31/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року Сумський районний суд Сумської області

під головуванням судді Моісеєнко О.М,

при секретарі Землюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом

ОСОБА_1

До Н.Сироватської сільської ради Сумського району

ОСОБА_3

Про визнання права власності на земельні ділянки та частину пайового фонду в порядку спадкування,

Встановив:

Позивач звернулась до суду з тих підстав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на належне померлому майно. За життя він уклав заповіт. Спадок після ОСОБА_4 складає: земельна ділянка площею 3,9601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Н.Сироватської сільської ради Сумського району; земельна ділянка площею 0,9142 га для ведення особистого селянського виробництва на території Н.Сироватської сільської ради; частка пайового фонду майна ТОВ «Хлібороб». Позивач звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, однак отримала відмову з тих підстав, що з заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернулась відповідач ОСОБА_3 Оскільки позивач має право на спадщину за заповітом, просила визнати за нею право власності на спадщину у вигляді земельних ділянок площами 3,6901 га та 0,9142 га та частку пайового фонду майна ТОВ «Хлібороб».

У письмовій заяві до суду позовні вимоги позивач та її представник підтримали повністю. Крім того, зазначили, що між спадкодавцем та спадкоємицею ОСОБА_3 за життя існували негативні відносини, які мають істотне значення для визначення частки у спадщині відповідача. Відповідач не є рідною донькою померлого, не опікувалась ним, не спілкувалась та не відвідувала його. Позивач та її мати лікували, утримували померлого, понесли витрати на його поховання. Мати позивача також є спадкоємицею за законом після померлого.

Представник відповідача Н.Сироватської сільської ради подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень до позову не надав.

Відповідач ОСОБА_3 з позовними вимогами не погодилась, подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила наступне. Згідно свідоцтва про народження відповідач є донькою ОСОБА_4 На час його смерті відповідач була особою пенсійного віку та має право на обов'язкову частку і має право успадкувати половину частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом. Позбавлення права на обов'язкову частку не передбачене. Просила у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області помер ОСОБА_4 (а.с.10), після смерті якого відкрилась спадщина на належне померлому майно: земельну ділянку площею 3,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Н.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області, що належала йому на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Н.Сироватської сільською радою Сумського району 26 грудня 2002 року (а.с.13); земельну ділянку площею 0,91 га для ведення особистого

селянського господарства на території Н.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області, що належала йому на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Н.Сироватської сільською радою Сумського району 17 березня 2003 року (а.с.14); майновий пай члена КСП ТОВ «Хлібороб» відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_3 від 1 січня 2002 року (а.с.22). Відповідно до довідки ТОВ «Хлібороб» від 17 лютого 2015 року №26, вище вказане свідоцтво на майновий пай реформованого КСП в розмірі 7051 грн. станом на 1 січня 2002 року є дійсним (а.с.23).

За життя ОСОБА_4 уклав заповіт на спадкове майно у вигляді земельних ділянок площами 3,96 га та 0,91 га та майновий пай на користь позивача - ОСОБА_1 Заповіт посвідчений секретарем Н.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області у приміщенні сільської ради 21 липня 2011 року і підписаний ним особисто, реєстровий №189 (а.с.66).

Спадкова справа після померлого заведена Нововодолажською державною нотаріальною конторою Харківської області 23 жовтня 2014 року за заявою позивача ОСОБА_1, яка заявила про прийняття спадщини за заповітом (а.с.79).

12 листопада 2014 року до вказаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась ОСОБА_3 (а.с.80). Згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 16 лютого 2016 року, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказаний ОСОБА_4 (актовий запис від 12 липня 1956 року №26 виконавчого комітету Крайненської сільської ради Сакського району Автономної Республіки Крим) (а.с.60).

2 лютого 2016 року позивач зверталась до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно (а.с.24-25), на що отримала постанову нотаріуса від 2 лютого 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії через наявність спору між спадкоємцями з питання оформлення спадщини після померлого ОСОБА_4 (а.с.26).

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Сумському районі від 18 лютого 2016 року №68, відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні та одержує пенсію довічно (а.с.61). Пенсійне посвідчення серії НОМЕР_5 видане 30 травня 2012 року (а.с.62). Тобто, на час відкриття спадщини відповідач була непрацездатною.

Згідно акту депутата Старовірівської сільської ради Нововодолажського району Харківської області, ОСОБА_4, 1937 року народження, поживав в с. Старовірівка з жовтня 2012 року по день смерті разом зі співмешканкою ОСОБА_5, яка вела з ним спільне господарство, піклувалась та доглядала, понесла витрати на поховання. Допомогу у цьому, зокрема у похованні, надавала ОСОБА_1 (а.с.101). За час проживання в с. Старовірівка ОСОБА_4 потребував медичної допомоги та неодноразово проходив стаціонарне та амбулаторне лікування (а.с.93-100).

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом мають особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Статтею 1241 ЦКУ України визначено коло осіб, які мають право на обов'язкову частку, тобто, на спадкування за законом половини частки, яка належала б їм у разі спадкування за законом. До кола цих осіб входять непрацездатні діти спадкодавця. Передбачена підстава для зменшення розміру обов'язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Ухиляння від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані законом визначене як підстава для усунення від права на спадкування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що позивач з 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 - часу смерті спадкодавця, піклувалась про нього разом з його співмешканкою, надавала допомогу та понесла витрати на поховання. Вказана обставина стороною відповідача не оспорена. Разом з тим, стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження посилань про наявність між спадкодавцем та відповідачем негативних відносин, ухиляння від надання допомоги, тощо.

За недоведеністю цієї обставини відсутні підстави для задоволення вимог позивача про визнання за нею права власності на все спадкове майно. Відповідач на час відкриття спадщини внаслідок непрацездатності має право на обов'язкову частку у розмірі ? частини від спадкового майна. Позивач має право на спадкування іншої ? частини на підставі заповіту. Посилання позивача на право її матері на право на спадщину на законом доказами не підтверджені, позовні вимоги в цій частині не заявлялись і судовому розгляду не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.58-60, 213,215 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1241,1261 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 3,96 га з кадастровим номером НОМЕР_6 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Н.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий 26 грудня 2002 року, зареєстрований в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 52).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,9142 га з кадастровим номером НОМЕР_7 для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Н.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданий 17 березня 2003 року, зареєстрований в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за №1853).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Хлібороб» с. Н.Сироватка Сумського району Сумської області у розмірі 7051 грн. або 10% загальної вартості майна пайового фонду (Сертифікат серії НОМЕР_3 від 1 січня 2002 року).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сімсот десять грн. 50 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Моісеєнко