overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 315/352/17
Номер провадження № 2/315/162/17
У Х В А Л А

30 березня 2017 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Телегуз С.М., розглянувши заяву

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулися в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою суду від 29.03.2017 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду.

Разом з позовною заявою ПАТ КБ "Приватбанк" подав заяву про забезпечення позову. Заявник у заяві про забезпечення позову зазначає, що у порушення ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, щомісячних погашень кредиту не здійснював внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, а тому заявник вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду. Враховуючи вищезазначене, позивач просить накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: м.Гуляйполе, вул.Цвітна, 12/64, яка належить відповідачу на праві приватної власності, шляхом заборони будь яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Суд, вивчивши заяву, матеріали позову, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За роз'ясненнями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, заявником не вказані обставини та докази, які вказують на реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не наведені належні аргументи щодо застосування вказаних в заяві заходів, а тому підстави для забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову залишити без задоволення.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суд Запорізької області через Гуляйпільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2
Справа № 2-4915/10
Номер провадження 6/404/40/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді Куценко О.В.

при секретарі Колісник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за її позовом про стягнення аліментів, суд ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, про видачу дубліката виконавчого листа згідно рішення Кіровського районного суду від 8 вересня 2010 року про призначення з ОСОБА_2 на її користь аліментів.

В судовому засіданні заявник вимоги підтримала та пояснила, що рішенням суду на її користь призначено аліменти з відповідача на утримання сина. Вона звернулася з виконавчим листом до державної виконавчої служби і виконавчий лист направлено за місцем роботи відповідача на ПАТ "Полтавське хлібоприймальне підприємство". Однак, в подальшому, відповідач уклав контракт та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , де також отримує доходи. Про даний факт вона повідомила державного виконавця, який сказав, що йому потрібен другий екземпляр виконавчого листа. На даний час, оригінал виконавчого листа не втрачено і вона отримує аліменти.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Однак будь-яких доказів втрати оригіналу виконавчого листа суду надано не було. Більш того, заявник стверджує, що виконавчий лист перебуває на виконанні і йому потрібна фактично копія цього листа.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
В даному випадку, згідно виконавчого листа, з відповідача повинні стягуватися періодичні платежі. Тому, видача кількох примірників виконавчого листа даною нормою не передбачена.
За вказаних обставин, суд не знаходить підстав для видачі дубліката виконавчого листа

Тому, керуючись ст. 368, 370, 293 ЦПК України, , суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №2-4915/10 відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Куценко
Провадження №2/523/1780/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді -Виноградової Н.В.,

при секретарі Одарія В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери. З літа 2015року сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивачка зазначає, що примирення неможливе, подальше сімейне життя і збереження сімї також неможливе.

Позивачка надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу у її відсутність.

Відповідач надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність.

Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

05.03.2005 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 69.

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження.

З літа 2015 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться.

Обставин перешкоджаючих праву на подання позову про розірвання шлюбу, встановлених ст. 110 СК України, судом не виявлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки, згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним із подружжя.

На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд може розірвати шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має суттєве значення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 05.03.2005 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 69 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Суворовського районного суду м. Одеси апеляційної скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня винесення рішення.

Суддя:
Справа № 404/1406/17
Номер провадження 2/404/1690/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Павелко І.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, що належить йому на праві приватної" власності - житловим будинком та земельною ділянкою, а саме: прибрати залізобетонні конструкції які перекривають вхід до житлової будівлі з тильної сторони.

Зазначена заява подана з порушеннями ст.120 ЦПК України, а саме: оригіналу квитанції про сплату судового збору, договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 12.01.2006 p., реєстр. № 16.; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9591855 від 27.01.2006 р.; рішення виконкому Кіровоградської MP № 576 від 12.09.2013 р. про переведення нежитлової будівлі по вул. Короленка , 4 до категорії житлових; фототаблиці/на 2-х арк./ про блокування вихідних дверей житлової будівлі; рішення Кіровоградської MP № 642 від 10.11.2016 р. про передачу ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки по вул. Короленка, 4; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 74095856 від 28.11.2016 р. про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку по вул. Короленка , 4; технічного паспорту ОКП КООБТІ № 12706 на житловий будинок № 4 по вул. Короленка у м. Кіровоград/Кропивницький/; примірника позовної заяви з додатками для відповідача.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.03.2017 року заяву залишено без руху, а позивачу було запропоновано надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору та копії вищевказаних документів.

15.03.2017 року позивач та його представник отримали ухвали про залишення заяви без руху, проте станом на 27.03.2017 року вимоги суду у встановлений термін залишились не виконаними.

За таких обставин суд дійшов висновку, що дана позовна заява про про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном підлягає поверненню як неподана.

Керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном вважати неподаною і повернути позивачу.

Позивачу роз`яснюється, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. В разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко
Ñïðàâà ¹ 523/1030/17
Ïðîâàäæåííÿ ¹6/523/103/17
"23" ñ³÷íÿ 2017 ð. ì. Îäåñà
Ñóääÿ Ñóâîðîâñüêîãî ðàéîííîãî ñóäó ì³ñòà Îäåñè Âèíîãðàäîâà Í.Â., ðîçãëÿíóâøè ìàòåð³àëè öèâ³ëüíî¿ ñïðàâè çà çàÿâîþ  Á³ëÿ¿âñüêîãî ì³ñüêðàéîííîãî â³ää³ëó äåðæàâíî¿ ðåºñòðàö³¿ âèêîíàâ÷î¿ ñëóæáè Ãîëîâíîãî òåðèòîð³àëüíîãî óïðàâë³ííÿ þñòèö³¿ â Îäåñüê³é îáëàñò³ ïðî âèäà÷ó äóáë³êàòó âèêîíàâ÷îãî ëèñòà, ïî ñïðàâ³ ¹ 2-640/11, -
Äî ñóäó íàä³éøëà çàÿâà Á³ëÿ¿âñüêîãî ì³ñüêðàéîííîãî â³ää³ëó äåðæàâíî¿ ðåºñòðàö³¿ âèêîíàâ÷î¿ ñëóæáè Ãîëîâíîãî òåðèòîð³àëüíîãî óïðàâë³ííÿ þñòèö³¿ â Îäåñüê³é îáëàñò³ ïðî âèäà÷ó äóáë³êàòó âèêîíàâ÷îãî ëèñòà, ïî ñïðàâ³ ¹ 2-640/11.
Ðîçãëÿíóâøè âêàçàíó çàÿâó, òà äîäàí³ äî íå¿ ìàòåð³àëè, ñóääÿ ââàæàº, ùî çàÿâà â³äïîâ³äàº âèìîãàì ñò. ñò. 371 ÖÏÊ Óêðà¿íè, ñïðàâà ï³äñóäíà Ñóâîðîâñüêîìó ðàéîííîìó ñóäó ì. Îäåñè.
Â³äïîâ³äíî äî ñò. 371 ÖÏÊ Óêðà¿íè ñóääÿ ââàæàº ìîæëèâèì ïðèçíà÷èòè ñóäîâèé ðîçãëÿä çàÿâè.
Êåðóþ÷èñü ñò. 371 ÖÏÊ Óêðà¿íè, ñóääÿ, -
Ñóäîâèé ðîçãëÿä ñïðàâè çà çàÿâîþ Á³ëÿ¿âñüêîãî ì³ñüêðàéîííîãî â³ää³ëó äåðæàâíî¿ ðåºñòðàö³¿ âèêîíàâ÷î¿ ñëóæáè Ãîëîâíîãî òåðèòîð³àëüíîãî óïðàâë³ííÿ þñòèö³¿ â Îäåñüê³é îáëàñò³ ïðî âèäà÷ó äóáë³êàòó âèêîíàâ÷îãî ëèñòà, ïî ñïðàâ³ ¹ 2-640/11, ïðèçíà÷èòè 23 ëþòîãî 2017 ðîêó, íà 09-40   ãîäèíó, â çàë³ ñóäîâèõ çàñ³äàíü ¹ 19 â ïðèì³ùåíí³ Ñóâîðîâñüêîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Îäåñè.
Справа №295/708/17
У х в а л а

"20" січня 2017 р.

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н. В. ,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В с т а н о в и в :

20.01.2017 року позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Також, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, при подачі позовної заяви мають зазначатися докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до позиції Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у п. 17 Постанови № 3 від 15.05.2016р. «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем не долучено до позовної заяви довідку про склад сімї, яка підтверджує те, що дитини проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Враховуючи викладене вище, відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 60, 119, 120, 121 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, що не перевищує 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3
Справа № 404/1561/17
Номер провадження 2/404/1753/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Павелко І.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

Форма і зміст позовної заяви відповідають вимогам ст.ст.119-120 ЦПК України.

Підстави для відмови в прийнятті позову, які зазначені в ч.2 ст.122 ЦПК України відсутні .

Керуючись ст. ст. 122 , 127 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у цивільній справі № 404/1561/17, 2/404/1753/17 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, призначивши судове засідання на 03.05.2017 року о 12-30 год. в приміщенні Кіровського районного суду м. Кіровограда, зал № 20.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Згідно ч.1 ст.128 ЦПК України запропонувати відповідачу в строк до 03.05.2017 року подати до суду письмові заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують їх заперечення.

Розяснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач предявити зустрічний позов.

Розяснити відповідачу, що відповідно до ч.1 ст. 123 ЦПК України він має право предявити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Роз'яснити сторонам, що згідно ст. 131 ЦПК України зобовязані подати свої докази суду до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених ч.1 ст. 131 ЦПК України не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подані несвоєчасно з поважних причин. Сторони до початку розгляду справи по суті, зобовязані відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження , що стосуються предмету спору.

Відповідно до ч.3 та 4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. У разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко
Справа № 505/2150/16-ц
Провадження № 2/505/109/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 07 червня 2016 року в суд з цим позовом та наполягав на розірванні шлюбу з відповідачкою ОСОБА_1 (до шлюбу прізвище Маценко) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який вони зареєстрували 27 листопада 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, за актовим записом № 72.

Від шлюбу мають малолітню доньку: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стверджував, що життя з відповідачкою не склалось, у звязку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Сімейні стосунки припинені 5 років назад. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сімї та примирення є не можливим.

Відповідачка у судове засідання не зявилась, сповіщалась про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання. Про причини неявки суду не повідомила, клопотань або заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала. Заперечень до позову не виказала. Клопотань про зміну прізвища після розірвання шлюбу не заявляла. Тому за згоди позивача справу розглянуто у її відсутність.

Дослідивши обставини справи, беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Питання розподілу понесених сторонами судових витрат по справі суд не вирішує, оскільки таких вимог сторони не заявляли.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88,212215 ЦПК України, ст.ст.24, 110, 112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 листопада 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, за актовим записом № 72, між ОСОБА_1 і ОСОБА_1 (до шлюбу прізвище Маценко) ОСОБА_3 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Ряба».

Надіслати копію рішення після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив на протязі 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Су д д я