Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0604/2-769/12 Головуючий у 1-й інст. Полонець С.М.
Категорія 81 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Борисюка Р.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 22 жовтня 2013 року

за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 08 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою, в якій просила скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 22 жовтня 2013 року по ВП №37221009. В обґрунтування скарги зазначала, що 08.08.2016 року під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження ВП № 37221009 дізналась про видачу Богунським районним судом м. Житомира 01.02.2013 року виконавчого листа № 2-769/12 про стягнення із неї (за рахунок іпотечного майна) на користь ПАТ «Західінкомбанк» суми заборгованості, а також про винесення 28.03.2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого листа. Вказала, що вона не отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження №37221009, оскільки підпис на повідомленні про врученні поштового відправлення не її. Зазначила, що за виконавчим листом у справі №2-769/12 звернуто стягнення на предмети іпотеки в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 шляхом проведення прилюдних торгів, а тому, надаючи строк для добровільного виконання рішення суду боржником, державним виконавцем не зазначено, яким чином боржник може добровільно виконати рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Окрім того вона, як майновий поручитель, несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, отже виконавчий збір мав бути розрахований державним виконавцем виходячи із вартості іпотечного майна, а не розміру кредитної заборгованості.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08 грудня 2016 року скаргу задоволено. Скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3 про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 жовтня 2013 року, винесену в рамках ВП №37221009.

У поданій апеляційній скарзі Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги. Зазначає, що ОСОБА_1 пропустила строк на оскарження, оскільки отримала постанову про відкриття виконавчого провадження 09.04.2013 року. Вказує, що виконавчий збір стягується у розміри 10% від суми боргу, а тому оскаржувана постанова є законною.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Апелянт до суду апеляційної інстанції не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.03. 2013 року за заявою стягувача ПАТ «Західінкомбанк» головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа № 2-769/12, виданого 01.02.2013 року Богунським районним судом м. Житомира винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про звернення стягнення на належне ОСОБА_1 майно, надане в забезпечення повернення кредитних коштів по кредитному договору № 211207/2203-279 від 21 грудня 2007 року згідно договору іпотеки: на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 279-04 від 21.12.2007 року, а саме будинок загальною площею 56,10 кв.м. (до будинку належить: сарай „Б, уборна „У, огорожа № 1 та криниця № 2), що розташований за адресою: м. Житомир, Київське шосе, 15-а, та належить ОСОБА_1; на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 279-05 від 03.06.2008 року, а саме земельну ділянку загальною площею 840 кв.м., що розташована за адресою: м. Житомир, Київське шосе, 15-а, та належить ОСОБА_1 Задовольнити з вартості предметів іпотеки грошові вимоги ПАТ «Західінкомбанк» на загальну суму 4 049 839грн.45коп. Встановити спосіб реалізації предметів іпотеки в порядку, передбаченому ст..41 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом проведення прилюдних торгів.

Згідно пункту 2. зазначеної постанови боржнику надано строк до семи днів з моменту винесення постанови для самостійного виконання.

Пунктом 3. постанови передбачено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

Копія даної постанови була одержана гр. ОСОБА_1 09.04.2013 року, що підтверджується наявною в матеріалах виконавчого провадження копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заявниця вказує, що лише 08.08.2016 року під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження ВП № 37221009 дізналась про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження, будь-яких підписів про її отримання вона не проставляла.

22.10.2013 року, в ході виконавчого провадження № 37221009, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_3 винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 404 983,94 грн. Жодних доказів про направлення цієї постанови ОСОБА_1 а відтак її отримання останньою матеріали справи не містять.

14.05.2013 року державним виконавцем проведеного опис майна, належного боржнику та переданого в іпотеку, що підтверджується Актом опису й арешту майна.

04.06.2013 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Висновком ПП «України-Експерт-Центр» від 23.03.2016 року визначено вартість іпотечного майна на загальну суму 499 305грн., в тому числі: житловий будинок з господарськими будівлями площею 56,1кв.м. 434 875грн., земельна ділянка площею 0,0840га 64 430грн.

08.08. 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, на підставі якої за цим виконавчим провадженням замінено стягувача ПАТ «Західінкомбанк» на ТОВ «Карбін».

23.09.2016 року ТОВ «Карбін» звернулось до начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області із письмовою заявою про повернення виконавчого листа № 2-769/12, виданого Богунським районним судом м. Житомира від 01.02.2013 року відповідно до п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому стягувач посилався на низьку вартість іпотечного майна, яка в результаті реалізації може бути ще знижена.

27.09.2016 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 про повернення виконавчого документа стягувачеві виконавчий лист № 2-769/12, виданий 01.02.2013 року, повернуто стягувачу на підставі заяви останнього.

Згідно п.3 названої постанови постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.10.2013 року виділена в окреме виконавче провадження.

Розглядаючи скаргу, суд правильно застосував норми матеріального права, зокрема, Закон України «Про виконавче провадження» саме в тій редакції, яка була чинною на час винесення постанов державним виконавцем.

Так, згідно із ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення постанови від 28.03. 2013 року ) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, на час винесення оскаржуваної постанови) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника фізичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Суд першої інстанції проаналізувавши відповідні норми Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозвязку з нормами Закону України «Про іпотеку» дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1, яка була майновим поручителем за основним зобовязанням не мала можливості виконати рішення суду самостійно у визначений державним виконавцем семиденний строк, оскільки реалізація майна, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, здійснюється виключно державним виконавцем не інакше, ніж на прилюдних торгах, ініційованих державним виконавцем в межах виконавчого провадження.

Окрім того майновий поручитель за основним зобовязанням ОСОБА_1 несе відповідальність за невиконання основним боржником зобовязання виключно в межах вартості іпотечного майна. Документами, які містяться у виконавчому провадженні, копії яких долучені до матеріалів цивільної справи, підтверджується, що сума основного боргу значно перевищує вартість іпотечного майна, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова від 22 жовтня 2013 року про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 404 983,94грн. винесена державним виконавцем з порушенням вимог закону і порушує права та свободи заявника ОСОБА_1, отже є такою, що підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на правильність його прийняття.

Ухвала суду першої інстанції є законною і обгрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

За клопотанням Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 4 січня 2017 року відстрочено сплату судового збору в сумі 1378грн. до ухвалення судового рішення у справі, а тому зазначена сума підлягає стягненню з нього в дохід держави відповідно до ч.2 ст.82 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 1378грн. судових витрат в дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді