Справа № 209/3292/16-ц
Провадження № 2-п/209/16/17
У Х В А Л А

23 березня 2017 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді Замкової Я.В.,

при секретарі Шепель О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та направлення справи за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, суд -

в с т а н о в и в:

17.12.2017 року заявник звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.12.2016 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" до приватного нотаріуса ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обгрунтування заявлених вимог, заявник вказує, що справу було розглянуто за її відсутності, у зв'язку з чим вона не змогла скористатися своїми правами, крім цього, справу розглянуто з порушенням підсудності, та не враховано судом строк позовної давності при ухваленні рішення.

Також, 23.03.2017 року заявником до канцелярії суду подано клопотання про направлення вказаної цивільної справи за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська. В обгрунтування клопотання зазначено, що приватний нотаріус ОСОБА_1 знаходиться за адресою - пр. ОСОБА_2 ( вул. Сировця) , 6-15, що відноситься до території Заводського району м. Кам'янського. Посилаючись на п. 8 ст. 110 ЦПК України, вважає що даний спір виник з договору на відпуск теплової енергії, в якому зазначено місце його виконання, а тому такий позов повинен розглядатися за місцем виконання договору, тобто в Заводському районному суді м. Дніпродзержинська.

В судове засідання заявник не зявилася, хоча про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, крім цього, 23.03.2017 року в день судового засідання заявник перебувала в приміщенні суду, оскільки подала до канцелярію суду письмове клопотання про направлення справи для розгляду до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.03.2017 року. В той же час, до початку судового засідання заявником клопотань або заяв про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи, до суду не надходило.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду свої письмові заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення, згідно яких просив суд у задоволенні заяви про прегляд заочного рішення відповідачу відмовити, та розглянути заяву без їх участі. В обгрунтування своїх заперечень зазначив, що як вбачається з матеріалів справи відповідачем не доведено, що вона мала поважні причини неявки до суду, а також немає жодних посилань на докази якими б відповідач міг обгрунтувати свої заперечення проти їх позовних вимог.

З'ясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2016 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська було постановлено заочне рішення по цивільній справі за позовом Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" до приватного нотаріуса ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

13 лютого 2017 року апеляційну скаргу приватного нотаріуса ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 12.12.2016 року - повернуто як передчасно подану.

17.12.2017 року відповідач звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.12.2016 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" до приватного нотаріуса ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

До початку судового засідання, 23.03.2017 року відповідачем до канцелярії суду подана заява про направлення цивільної справи за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська.

Суд вважає заяву відповідача про перегляд заочного рішення необгрунтованою виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст.ст. 228, 229 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі. У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім'я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв'язку; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач, належним чином повідомлений, не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом, зокрема, згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 85, 93), відповідач отримала копію позовної заяви з дадатками, та двічі була повідомлена судом належним чином про місце та час розгляду справи, про що свідчить її особистий підпис в рекомендованих повідомленнях від 15.11.2016р. і від 24.11.2016р. Крім цього, дані обставини повністю визнаються відповідачем в її заяві про перегляд заочного рішення від 15.02.2017 року, а тому на підставі ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Судом не визнані поважними вказані заявником причини її неявки до суду з тих підстав, що її квартира за місцем її реєстрації перебуває не в житловому стані і вона там не проживає (перебуваючи там епізодично один-два рази на місяць), що на її думку було поважною причиниою для неявки в судове засідання та не повідомлення суду про свою неявку.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, остання не містить жодних посилань на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом враховано, що заявник займає посаду приватного нотаріуса, має багаторічний юридичний досвід, здійснює професійну діяльність в області права і її діяльність повязана з реалізацією повноважень на вчинення юридично значущих дій, отже усвідомлювала наслідки не сплати нею послуг теплопостачання з 2011 року. Крім цього, відповідач визнає отримання нею поштою позовної заяви з додатками та два повідомлення про необхідність явки до суду і ознайомлення з ними, однак з 15.11.2016 року до дня отримання рішення суду в 2017 році до суду не являлался, причини неявки не повідомляла і рухом даної цивільної справи не цікавилася, в той час як повинна усвідомлювати наслідки своєї неявки в судове засідання і мала достатню можливість надати суду свої письмові заперечення проти позову, в тому числі і заяву про застосування строків позовної давності до ухвалення судом рішення у справі.

Відповідно до частин третьої статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Отже, враховуючи, що заява про застосування строків позовної давності під час розгляду справи до суду відповідачем не подавалася за відсутності у неї будь-яких перешкод для цього, суд не може розцінювати це посилання заявника як підставу для скасування заочного рішення, перегляду справи і відмови в частині позовних вимог, оскільки така підстава скасування заочного рішення не передбачена ст. 232 ЦПК України.

Верховний Суд України в узагальненні «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» зазначав, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ознайомившись з клопотанням відповідача про направлення справи за підсудністю, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до п. 8 ст. 110 ЦПК України, позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); 2) після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності; 3) після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 4) ліквідовано суд, який розглядав справу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач КП ДМР "Дніпродзержинськтепломережа" звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначивши місце реєстрації проживання відповідача адресу : Дніпропетровська область, м. Кам'янське, пр. Наддніпрянський, 8-2А, що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами у справі.

У позові позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за надану теплову енергію за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Сировця 6-15, тобто позов пред'явлений не з приводу здійснення відповідачем своєї діяльності як приватного нотаріуса, а як до фізичної особи з приводу виконання нею своїх зобов'язань відповідно до укладеного договору.

Крім цього, при наявності альтернативної підсудності передбаченої ст. 110 ЦПК України, позов подається до суду за вибором позивача.

Зважаючи на викладене, клопотання відповідача про направлення даної цивільної справи для розгляду за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, тобто за місцем здійснення нею своєї діяльності як приватного нотаріуса не підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи, що судом не було встановлено поважних причин неявки відповідача до суду, та обґрунтовних підстав для перегляду заочного рішення, в тому числі не подано жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та які можуть бути прийняті судом як підстава для скасування заочного рішення,суд вважає подані ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення і клопотання про направлення справи за підсудністю не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 61, 109, 110, 116, 228, 229, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" до приватного нотаріуса ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про направлення цивільної справи за позовом Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" до приватного нотаріуса ОСОБА_1 про стягнення заборгованості для розгляду за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Я.В. Замкова