справа №619/986/17
провадження №2/619/767/17
У Х В А Л А

28 березня 2017 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсною додаткової угоди,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсною додаткову угоду №1 від 05.11.2015 до Договору оренди землі, зареєстрованого 06.01.2005 року за №51, що укладена між ним та відповідачем; скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки №26864116 від 08.12.2015 та вилучити запис про державну реєстрацію речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №12422001 від 08.12.2015 за Додатковою угодою №1 від 05.11.2015; скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки №26881829 від 08.12.2015 та вилучити запис про державну реєстрацію речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №12431458 від 08.12.2015 за Додатковою угодою №1 від 05.11.2015.

У позові ОСОБА_1 подав клопотання про звільнення від сплати судового збору посилаючись на норми законодавства, що передбачають вирішення даного питання.

Згідно ч. 1 с. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 82 цього Кодексу визначено, що з підстав, зазначених у частині 1 цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Як розяснено у п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Аналізуючи зміст п.29 Пленуму та ст.ст.10, 82 ЦПК України суд вирішує питання про відстрочення сплати судового збору на підставі відповідного обґрунтованого клопотання та наданих доказів на підтвердження вказаних доводів.

Саме на особу, яка заявляє відповідне клопотання, покладається обовязок надання доказів на підтвердження тяжкого матеріального становища (ст. 10 ЦПК України).

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору позивач не надав суду доказів, що свідчать про його майновий стан, який би унеможливлював сплату нею судового збору.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позову задоволенню не підлягає.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст.119-120 ЦПК України, а саме:

-згідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що

підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до Закону «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (640,00грн.).

Згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року роз'яснено, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (ст. 121 ЦПК України) або залишення заяви без розгляду (п.8.ч.1ст. 207 ЦПК України).

Враховуючи, що позивачем заявлено три вимоги немайного характеру і при цьому, не додано квитанцію про сплату судового збору, то позивачу необхідно сплатити 1920,00грн. за наступними реквізитами: рахунок №0200, отримувач: УДКСУ у Дергачівському районі Харківської області, код отримувача: 37981703, банк отримувача: ГУ ДКСУ в Харківській області, код банку: 851011.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.121 ч.1, 208-210 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсною додаткової угоди залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви та надати строк п'ять днів з дня отримання ним ухвали для їх усунення.

Роз'яснити позивачу, що у разі невиконання вимог, визначених статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і повернена позивачам.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. М. Нечипоренко