Справа № 755/5433/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Гаврилової О.В.,

при секретарі Томіленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування», на дії начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження -

встановив:

23.03.2016 ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить: визнати бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві незаконною; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №49321080 від 23.12.2015р.; зобов'язати начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві вжити передбачених законом заходів для повного виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по стягненню із ПАТ «Укргазвидобування» на її користь 31116,73грн. та направити на адресу заявника копії документів по вчинених виконавчих діях (а.с.1-2, 23).

Заявник мотивує свої вимоги тим, що 17.03.2016 року на адресу скаржника надійшла постанова ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 23.12.2015р. про закінчення виконавчого провадження ВП №4932080. Відповідно до виконавчого листа постановою ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 11.11.2015 р. про відкриття виконавчого провадження ВП №49321080 встановлено стягнення з ПАТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 борг в сумі 147561,56грн. Проте, на рахунок заявника надійшло лише 116444,83грн., отже заявник вважає, що рішення суду та відповідний виконавчий документ виконано частково. В постанові відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві від 23.12.2015р. про закінчення виконавчого провадження ВП №49321080 зазначено про сплату заявнику коштів в сумі 116444,83грн. без будь яких пояснень причин неповного виконання рішення суду. Закриття виконавчого провадження при неповному виконанні рішення суду та виконавчих документів є грубим порушенням законодавства.

В провадження судді Гаврилової О.В. справу передано відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2016р. (а.с.71).

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги поданої скарги підтримала в повному обсязі, з підстав, що містить зміст скарги. Додатково зазначила, що боржник не виконав свої зобов'язання в повному обсязі відповідно до рішення суду. Вважає, що стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не повинно стягуватись з урахуванням податків, оскільки це не заробітна плата, а неустойка. Також зазначила, що при розгляді справи судом нею був здійснений розрахунок середнього заробітку за день в сумі 689,54грн. (який був прийнятий судом апеляційної інстанції), без вирахування з цієї суми податків та інших обов'язкових платежів. Також заявник подала письмові пояснення (а.с.86-87).

Представник заінтересованої особи ПАТ «Укргазвидобування» в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, зазначивши, що боржник сплатив всю суму з вирахуванням обов'язкових платежів (які перераховані державі), що узгоджується з положеннями податкового законодавства, отже рішення виконано в повному обсязі.

Представник Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві в судове засідання неодноразово не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав.

Вислухавши пояснення скаржника, представника заінтересованої особи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вивчивши матеріали цивільної справи №755/5584/15-ц, суд приходить до наступного.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення державним виконавцем постанов у ВП №49321080).

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 Цивільного процесуального кодексу України). Як убачається з матеріалів скарги, оскаржувана постанова направлена ОСОБА_1 15.03.2016р. (а.с.4), заявник звернулась до суду з даною скаргою 23.03.2016р. (а.с.5).

Зазначена норма відсилає до статті 10 Закону України „Про виконавче провадження" (у відповідній редакції), якою визначено коло учасників виконавчого провадження, які мають право звернутися до суду із скаргою, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження" (у відповідній редакції), державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі про примусове виконання рішення у спосіб і порядку, визначеному виконавчим документом.

Згідно положення ч. 2 ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження" (у відповідній редакції), державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.07.2015 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укргазвидобування» про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні та індексації заробітної плати та відшкодування моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 49800,33грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та 8991,21грн. індексації за несвоєчасний розрахунок при звільненні, а всього стягнуто 58791,54грн. В іншій частині задоволення позову відмовлено (справа №755/5584/15-ц, а.с.61-64).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2015р. рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року, в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення індексації за несвоєчасний розрахунок при звільненні - скасовано та ухвалити нове рішення в цій частині наступного змісту. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення індексації заробітної плати - відмовлено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення судового збору - змінено та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 147561,56грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в дохід держави 1475,62 грн. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди - скасовано та ухвалено нове рішення в цій частині наступного змісту: стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 1000,00грн. (справа №755/5584/15-ц, а.с.114-120).

11.11.2015 року постановою головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №49321080 з примусового виконання виконавчого листа №755/5584/15-ц, виданого 04.11.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ПАТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 147561,56грн. (а.с.100-101).

24.11.2015р. ПАТ «Укргазвидобування» звернулось до державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м Києві із заявою про закінчення виконавчого провадження мотивуючи заяву тим, що боржником фактично виконано в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом (а.с.42).

До цієї заяви були долучені платіжні доручення від 23.11.2015р., за якими ПАТ «Укргазвидобування» сплатив ОСОБА_1 116444,83грн. (а.с.41) після відрахування до державного бюджету податку з доходів фізичних осіб в розмір 28903,31грн., що підтверджується платіжним дорученням №5478 (а.с.40) та відрахування до державного бюджету військового збору в розмірі 2213,42грн., що підтверджується платіжним дорученням №5479 (а.с.39). Отримання заявником ОСОБА_1 коштів в сумі 116444,83грн. не оспорюється останньою.

23.12.2015 року постановою головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві закінчено виконавче провадження №49321080 з примусового виконання виконавчого листа №755/5584/15-ц, виданого 04.11.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ПАТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 147561,56 грн. (а.с.3).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» (у відповідній редакції), державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» (у відповідній редакції), працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України, законами України.

Згідно з п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (надалі Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 3 Порядку, всі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Згідно з положеннями п.162.1. ст.162 Податкового кодексу України, платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об'єктом оподаткування резидента, в порядку п.163.1.1. ст.163 ПК України є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (ст. 164 ПК України).

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (ст. 164 ПК України).

Отримані на підставі рішення суду кошти, в силу ст. 165 ПК України, не є таким, що не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Відповідно до п.168.1.1 ст.168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Виходячи з положень ст. 167 ПК України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків

Як роз'яснив Верховний Суд України в п. 6 Постанови Пленуму від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

З наведеного вбачається, що справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника. При цьому податок відраховується від суми доходу працівника, а утримується та перераховується до державного бюджету роботодавцем. Отже, сплата даного податку за рахунок роботодавця, не передбачена нормами чинного законодавства та не є неустойкою, як стверджує заявник, тобто її доводи про те, що вказана сума не підлягає оподаткуванню є безпідставним.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналізуючи зміст поданої скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, приймаючи до уваги пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що державний виконавець, при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах наданих йому законом повноважень та у відповідності до вимог законодавства України, яке регулює діяльність державної виконавчої служби.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування», на дії начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження є необґрунтованою, та залишається судом без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції), ст.ст. 208-210, 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування», на дії начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я :