АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Махлай Л.Д., Пікуль А.А.

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року по матеріалам позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року позивач звернувся із зазначеним позовом в порядку цивільного судочинства, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не включення кредиторських вимог ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів;

- зобов'язати відповідачів включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.А. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 як кредитора, який має право на відшкодування коштів вкладами (рахунками) у ПАТ «ВіЕйБі Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату ОСОБА_1 належних йому коштів у повному обсязі у порядку та у спосіб, що встановлені чинним законодавством. (а.с.1-8)

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті провадження по справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України. (а.с.10-11)

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для її прийняття до розгляду. На обґрунтування скарги зазначив, що ухвалою окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року закрито провадження, а ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 вересня 2016 року відмовлено у прийнятті його позовної заяви до відповідачів про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Вважає, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб формує реєстр акцептованих вкладників банку незалежно від перебігу процедури ліквідації банку. Вказує, що даному випадку його майнові вимоги не стосуються банка, що перебуває на стадії ліквідації, крім того, ОСОБА_1 не є суб'єктом підприємницької діяльності, а тому не може бути позивачем у розумінні ст. 21 ГПК України. (а.с.13-15)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження суддя районного суду виходив з того, що ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним, тому із посиланням на ст. 12 ГПК України, Постанову Верховного Суду України від 15 червня 2016 року у справі 21-286а16, дійшов висновку, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить розглядати в порядку господарського судочинства. (а.с.10-11)

Колегія суддів не погодилась з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) установлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Відповідно до статті 47 Закону уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов'язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження Фонду, визначені цим Законом та делеговані їй Фондом; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду.

Разом з тим згідно зі статтею 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. заявлені вимоги, якщодо визнання протиправною бездіяльність відповідачів і зобов'язання включення позивача до реєстру кредиторів так і вимоги як кредитора про стягнення грошей за договорами про банківський рахунок та банківські вклади, укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Тобто у справі, яка переглядається, спірні правовідносини виникли у зв'язку з порушенням банком цивільного права позивача, а саме: невиконання банком умов Договору банківського рахунку від 15 грудня 2011 року та неповернення грошей за цим Договором в сумі 705 880.13 грн., невиконання Договору банківського вкладу від 17 липня 2013 року і неповернення грошей за цим Договором на суму 200 000 грн., та Договору банківського вкладу від 12 листопада 2013 року і неповернення грошей за цим Договором на суму 229729 грн.

Згідно із частинами першою, другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Зважаючи на зазначене, звернення позивача до Фонду не є підставою для розгляду спору в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-2309цс16 та від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2735цс16, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

В матеріалах справи відсутні відомості, що відносно Банку порушено справу про банкрутство, тому висновок районного суду, що зазначений спір має розглядатись за правилами господарського судочинства із посиланням на п.п. 2,7 ч. 1 ст. 12 ГПК України, колегія суддів визнала передчасним.

Крім того, районний суд не звернув уваги на доводи позивача, що ухвалою окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року закрито провадження у його справі з такими ж вимогами, а ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 вересня 2016 року відмовлено у прийнятті його позовної заяви до відповідачів з тими ж самими вимогами. Тому, відмова у відкритті провадженні у цивільній справі фактично створює перешкоди позивачу у реалізації його права на доступ до суду гарантований статтею 6 Конвенції (див. рішення у справі «Буланов та Купчик проти України» від 09 грудня 2010 року, остаточне від 09 березня 2011 року).

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню із передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року скасувати і передати позовну заяву разом із доданими матеріалами до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі в порядку. встановленому процесуальним законом.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

А.А.Пікуль

Справа № 22-ц/796/1069/2017

Унікальний номер 761/37387/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Макаренко І.О.

Доповідач Левенець Б.Б.