Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1313/16-ц

23 березня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді: Круль І.В.

з участю: секретаря: Матлюк Л.Г.

позивачки: ОСОБА_1

представника позивачки: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

представника третьої особи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, суспільно-політичного тижневика "Галицький кореспондент", третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6, про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, суспільно-політичного тижневика «Галицький кореспондент», про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду 09 лютого 2017 року ОСОБА_6 залучено в якості третьої особи на стороні відповідача.

В позовній заяві позивачка зазначила, що відповідачем 19 травня 2016 року подано недостовірну інформацію в газету "Галицький Кориспондент" № 20, в якій він стверджує "що на поверх вище над тим газдою. ОСОБА_7, який зараз перебуває за кордоном, проживає жінка-інвалід. Саме з її помешкання, як стверджують очевидці конфлікту відбулось затоплення. "Я її неодноразово захищав, звертався до громадських організацій, сільського голови, дільничного з тим, що жінка потребує опіки. Сусіди, які раніше зневажали її , підговорили її. Виставили рахунок за затоплення на понад тисячу доларів, то вона і пристала на їхні умови і зводить на нас наклеп"- стверджує пан ОСОБА_3".

Відповідач розповсюдив про неї відомості, що не відповідають дійсності, чим заплямував честь та гідність. Просить зобов'язати відповідачів вибачитися, спростувати недостовірну інформацію та стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Позивачка та її представник в судовому засіданні повні вимоги підтримали в повному обсязі

Представник відповідача - суспільно-політичного тижневика "Галицький кореспондент" в судові засідання не з'явися.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позов вважають не обгрунтованим та безпідставним, просять в його задоволенні відмовити. Вказав, що звертався до суспільно-політичного тижневика «Галицький кореспондент», висловлював свої проблеми, що, як переселенць зі сходу, вже два тижні живе без водопостачання та каналізації. Його помешкання від центральної мережі сусіди самовільно від'єднали. Прізвище Копилець не згадувалось. Відомості, що не відповідають дійсності, чим заплямували честь та гідність позивачки не поширював.

Третя особа та її представник позов вважають безпідставним, в задоволенні якого просять відмовити та врахувати, що дана інформація є дослівним відтворенням викладених обставин в прямій мові, вона не містить фактичних даних, критики, оцінки дій позивачки. Вона також не зверталася в редакцію щодо спростування інформації.

Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (статті 3, 28). Разом із цим, у статті 34 Конституції України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Як встановлено в судовому засіданні, 19 травня 2016 року в суспільно-політичному тижневику «Галицький кореспондент» № 20, надруковано статтю Добрі сусіди, в якій розповідається про те, що в с. Дзвиняч Богородчанського району сім'я переселенців зі сходу вже два тижні живе без водопостачання та каналізації Добрі люди самовільно відєднали їхнє помешкання від центральної мережі. Хоча випадок, цей не перший - у будинку і раніше допомогали виїхати кільком орендарям.

Частиною 4 статті 25 Закону України «Про інформацію» встановлює, що після пред'явлення документа, що засвідчує його професійну належність, працівник засобу масової інформації має право збирати інформацію в районах стихійного лиха, катастроф, у місцях аварій, масових безпорядків, воєнних дій, крім випадків, передбачених законом.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», роз'яснено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Згідно положень ст. 277 ЦК України та роз'яснень, які містяться в п. 19 вказаної постанови фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Із поданої інформації, суспільно-політичного тижневика «Галицький кореспондент», де в своїй статті процитував факти, викладені ОСОБА_3 про його проживання без водопостачання та каналізації, про сусідів, які самовільно від'єднали їхнє помешкання від центральної мережі вбачається, саме звернення, яке носить інформаційний характер щодо порушень правил водопостачання та каналізації, і не є такими, що принижують честь та гідність особи, оскільки це оціночне судження, висловлена думка, переконання і погляд відповідача. В позовній заяві позивачка вказала прізвище газди Семківа. Що не відповідає надрукованій статті. В статті не вказано прізвища позивачки.

Відповідно до ст. 37 ч..1 Закону України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їхні законні представника мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність.

Позивачка до суспільно-політичного тижневика «Галицький кореспондент» з таким зверненням не зверталася. В поданім зверненні позивачкою (а.с.8) 08.09.2016 року було надруковано статтю Винний винного не розуміє, в якій було викладено її позиція в даному конфлікті (а.с.8).

За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи те, що доводи позивачки про викладення недостовірної інформації у суспільно-політичному тижневику «Галицький кореспондент», не знайшли свого підтвердження, вимоги в частині спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди також є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 15, 16, 22, 277, 1166 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213-215, ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, суспільно-політичного тижневика «Галицький кореспондент», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6, про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошенн.

Головуюча Круль І.В.