АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Петренко Н.О.
№22-ц/796/2272/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2016 року в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренка Артема Матвійовича, заінтересована особа: ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И Л А

У листопаді 2016 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренка Артема Матвійовича.

У мотивування вимог посилалося на те, що 29.07.2015 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

ПАТ «Родовід Банк» звернулося до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення коштів з ОСОБА_4

11.11.2016 року банк отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.10.2016 року по ВП №52304027, яка винесена головним державним виконавцем Федоренком А.М.

Так, головний державний виконавець Федоренко А.М. порушив вимоги ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкодив процесу виконання судового рішення, а саме, не здійснив усі дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного банк просив суд:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.10.2016 року по виконавчому провадженню №52304027;

- скасувати постанову головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню №52304027.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Федоренка Артема Матвійовича Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГУЮ у м. Києві.

Не погоджуючись з ухвалою, ПАТ «Родовід Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу банку.

Зазначає, що головним державним виконавцем Федоренком А.М. не було вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів у виконавчому провадженні №52304027 по примусовому виконанню рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь банку кредитної заборгованості, а тому оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа винесена передчасно та неправомірно.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні вимог скарги, суд першої інстанції дійшов висновку, що державним виконавцем проведені всі необхідні дії для виявлення майна боржника, а тому в зв'язку з відсутністю такого майна останнім правомірно винесено постанову про повернення виконавчого документа.

Проте з таким висновком суду погодитися не можливо з огляду на наступне.

04 жовтня 2016 року головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренком А.М. винесено постанову про повернення виконавчого листа №2/759/584/15, виданого 29.07.2015 року Святошинським районним судом м. Києва, стягувачу, згідно якої у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, та вжиті заходи щодо виявлення такого майна виявились безрезультатними.(а.с. 148)

За ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно із ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року роз'яснено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

В обґрунтування своєї скарги на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренка А.М. ПАТ «Родовід Банк» посилалося на те, що головним державним виконавцем не було вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів по примусовому виконанню рішення суду.

Звертаючись до суду зі скаргою, представник ПАТ «Родовід Банк» просив суд до початку розгляду скарги витребувати копію матеріалів виконавчого провадження.

Згідно матеріалів справи суд не витребував матеріали виконавчого провадження, а дослідив лише копію виконавчого листа та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій зазначено, що у боржника відсутнє майно на яке можна звернути стягнення. (а.с. 147)

Отже, суд не дослідив матеріалів виконавчого провадження, не перевірив доводів скарги щодо невчинення виконавцем всіх передбачених законом дій для встановлення належного майна боржнику і дійшов передчасного висновку про відмову в задоволені скарги.

Ухвала суду не містить переліку вчинених виконавцем дій на виконання рішення суду, оцінки повноти вчинених дій, відповідність їх вимогам закону та спростувань доводів скарги, що позбавляє апеляційну інстанцію перевірити законність та обґрунтованість висновку суду про правомірність дій державного виконавця.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ складається в тому числі з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вище вимогам не відповідає, так як не містить у собі посилань на недоведеність незаконних дій державного виконавця, про які вказує стягувач ПАТ «Родовід Банк».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2016року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва