Справа №150/179/17
Провадження по справі №2/150/103/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2017 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі Горбей О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 із зазначеним позовом.

Сторони в судове засідання не зявилися, подавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Позивач свої вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач - виконком Борівської сільської ради Чернівецького району, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, ґрунтуючись на наступних підставах.

Встановлено, що 23.12.2003 року померла бабка позивача по батьковій лінії ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №153322, видане 03.02.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,9235 га., кадастровий номер :06:006:0149, яка розташована на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН №049781 від 10.05.2001 року, виданого на імя ОСОБА_2 (а. с. 8).

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 являється її донька ЖуравельОльга Кифорівна, яка від прийняття обовязкової частки спадщини відмовилися, на неї не претендує, про що свідчить її письмова заява від 10.02.2016 року, належним чином засвідчена (а.с.11).

Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 являється її онука ОСОБА_1 (позивач по справі), що стверджується заповітом, складеним 03.11.1994 року та належним чином посвідченим (а.с. 12).

У звязку із тим, що на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 23.12.2003 року спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 була неповнолітньою, тому самостійно звернутися до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про прийняття спадщини не мала можливості.

Пунктом 4 статті 1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Однак, являючись єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 не має можливості належним чином оформити спадкові права на вище вказану земельну ділянку, у звязку із тим, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН №049781 від 10.05.2001 року, виданого на імя ОСОБА_2, втрачено, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2, про що свідчить постанова завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори від 22.02.2017 року, №239/02-14 (а.с. 10).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

На підставі вище наведеного, суд з метою захисту майнових прав ОСОБА_1 прийшов до висновку про задоволення її позовних вимог.

На підставі ст., ст.1217, 1218, 1225, 1268 ч.5, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст., ст.10, 11, 60, 174 ч.4, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Борівка Чернівецького району Вінницької області, право на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла 23.12.2003 року, у вигляді земельної ділянки площею 1,9235 га., кадастровий номер :06:006:0149, розташованої на території Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя: Цимбалюк Л.П.