АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/1642/17 Головуючий 1 інстанції
Справа № 635/5855/15ц ОСОБА_1
Категорія: право власності Доповідач Хорошевський О.М.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

ОСОБА_2

за участю секретаря - Гончар А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Комунарська сільська рада Харківського району Харківської області про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом де вказує, що їй, на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 12.05.1999 року на праві власності належить 11/25 часток домоволодіння № 12 по вулиці Польовій у с. Комунар Харківського району Харківської області.

На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 28.08.1992 року ОСОБА_5 належить 14/100 часток зазначеного домоволодіння, а ОСОБА_3 42/100 часток. У загальному користуванні співвласників домоволодіння перебувають земельна ділянка, розташована за цією ж адресою, а також - сарай літер Е та ворота № 10.

Між нею та відповідачем ОСОБА_3 виникають конфлікти з приводу користування надвірними будівлями і земельною ділянкою. Тому просила припинити право спільної часткової власності на спірне домоволодіння, виділити їй в натурі належну їй частку домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою.

У травні 2016 року позивач уточнила свої позовні вимоги і просила перерозподілити ідеальні частки на домоволодіння № 12 по вулиці Польовій у с. Комунар Харківського району Харківської області, визнавши за нею право власності на 39/100 часток домоволодіння, за ОСОБА_3 на 46/100 часток, за ОСОБА_5 на 15/100 часток. Також просила виділити їй в натурі належну їй частку спірного домоволодіння, припинивши на нього право спільної часткової власності.

Крім того, просила встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Комунар, вул. Польова, 12, виділивши їй в користування земельну ділянку площею 1164 кв. м., а відповідачам земельну ділянку площею 1415 кв. м., стягнути з відповідачів компенсацію у розмірі 12412 грн. та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3072 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Перерозподілено ідеальні частки у праві власності на домоволодіння №12 по вулиці Польовій у с. Комунар Харківського району Харківської області згідно з фактичним порядком користування, що склався та визнано за ОСОБА_4 право власності на 39/100 частин домоволодіння; за ОСОБА_3 визнано право власності на 46/100 частин домоволодіння; за ОСОБА_5 визнано право власності на 15/100 частин домоволодіння.

Виділено ОСОБА_4 в натурі належній їй на праві власності 39/100 частин домоволодіння № 12 по вулиці Польовій у с. Комунар Харківського району Харківської області, які складаються з: житлового будинку літер Б-1, який складається з: коридору літер 2-1 площею 3,9 кв. м., коридору літер 2-2 площею 4,1 кв. м., житлової кімнати літер 2-3 площею 5,9 кв. м., житлової кімнаті літер 2-4 площею 19,2 кв. м., житлової кімнати літер 2-5 площею 14 кв. м., кухні літер 2-6 площею 9 кв. м., загальною вартістю 84793грн.; надвірних споруд: ганку літер б, вартістю 502 грн.; сараю літер 3, вартістю 1966 грн., підвал літер зп, вартістю 6998 грн., вбиральні літер К, вартістю 667 грн., частини сараю літер Е, вартістю 728 грн., огорожі №7, вартістю 1700 грн., 1/3 частки хвіртки №9, вартістю 53 грн., на загальну суму 97407 грн.

Встановлено наступний порядок користування земельною ділянкою № 12 по вулиці Польовій у с. Комунар Харківського району Харківської області загальною площею 2855 кв. м.:

ОСОБА_4 виділено у користування земельну ділянку площею 1164 кв. м., у межах, згідно з варіантом № 2 судової будівельно-технічної експертизи №8707/11193 від 29 лютого 2016 року;

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виділено у користування земельну ділянку площею 1415 кв. м., у межах, згідно з варіантом № 2 судової будівельно-технічної експертизи №8707/11193 від 29 лютого 2016 року;

земельну ділянку площею 276 кв. м., у межах, згідно з варіантом № 2 судової будівельно-технічної експертизи №8707/11193 від 29 лютого 2016 року, залишити у спільному користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_4 компенсацію у розмірі 12412 (дванадцять тисяч чотириста дванадцять) грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати по проведенню судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 1536 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати по проведенню судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 1536 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, та визначення порядку користування земельною ділянкою і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 в задоволенні вказаної частини позовних вимог, в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності залишити без змін.

Вважає, що рішення суду ухвалене з неповним зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивач не заявив вимог в своєму позові про встановлення права власності на самочинно збудовані споруди, не надав документи на право будівельних робіт, а також документів, що питання самочинного будівництва було предметом розгляду компетентних органів та була отримана відмова про визнання права, а тому при вирішення питання по суті суд не досліджував ці обставини, що, на його думку, і призвело до неправильного рішення.

Вказує, що позивачем не надано належних доказів, як на підставу своїх вимог, а висновок експертизи не відповідає матеріалам справи; на той час як відповідачами докази надавалися, але не були взяті до уваги судом.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду, доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні з таких підстав.

Судом першої інстанції, за клопотанням позивача, призначалась судова будівельно-технічна експертиза, яка надала варіант виділу ОСОБА_4 частини домоволодіння у відповідності з порядком користування, який склався між сторонами та з відступом від розміру частки.

Клопотань про призначення додаткової чи повторної експертизи відповідачами не заявлялось.

З доводів відповідачів, наданих у суді апеляційної інстанції вбачається, що проти виділу ОСОБА_4 частки у домоволодінні вони не заперечують, але не погоджуються з виділенням позивачу сараю «З» у цілому, оскільки згідно існуючого порядку їм сумісно користуються позивач і ОСОБА_5, крім того не погоджуються з встановленням судом порядком користування земельною ділянкою, оскільки загальний розмір ділянки визначений не правильно.

Проти того, що позивачу виділені приміщення у житловому будинку, їх оцінки, розміру і порядку сплати компенсації не заперечували.

Вирішуючи питання про виділ частки домоволодіння позивачу суд виходив з висновків судової будівельнотехнічної експертизи № 8707/11193 від 29.02.2016 року, яка містить один варіант такого виділу.

При цьому експертом був взятий до уваги фактичний порядок користування майном, що склався між співвласником (а.с. 58-68).

З матеріалів справи вбачається, що у 1989 році ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домовились про розподіл часток спірного домоволодіння та оформлення права власності на нього. При цьому визначились, що сарай «З» буде належати їм на праві власності по ? частин кожному (а.с. 144-145).

Однак право власності на спірний сарай оформлено за ними не було. Крім того ОСОБА_3 не є учасником цієї угоди, з пояснень сторін він не користується сараєм «З», а тому його право з цього питання оскаржуване рішення суду не стосується.

Доводи про те, що на території домоволодіння знаходяться обєкти самочинного будівництва матеріалами справи не підтверджується. Технічний паспорт домоволодіння посилань на таку обставину не містить.

Разом з тим не можна погодитись з висновком експертизи, взятий до уваги судом, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

З матеріалів справи вбачається, що розмір земельної ділянки, яка була виділена для будівництва та обслуговування будинку не відповідає розміру ділянки, яким користуються сторони на час проведення дослідження.

Згідно відповіді на адвокатський запит Комунарського сільського голови від 31.07.2015 року відповідно з записами по земельношнуровій книзі радгоспу «Безлюдівський» за ОСОБА_6 числиться земельна ділянка площею 0,27 га (а.с. 29).

Визначаючи порядок користування земельною ділянкою експерт виходив з того, що ділянка, якою користуються сторони складає 0,2855 га.

Оскільки сторонами не були надані докази, які б підтверджували що вони користуються земельною ділянкою у межах, що перевищують надані, на законних підставах, висновок експерта у цій частині не можна вважати обґрунтованим.

Оскільки висновок суду у цій частині не відповідає обставинам справи оскаржуване рішення підлягає зміні з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року змінити. Скасувати у частині визначення порядку користування земельною ділянкою.

У задоволенні цих вимог відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - П.В. Кісь

ОСОБА_2