АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/2440/16-ц Головуючий суддя І інстанції Сілантьєва Е. Є.
Провадження № 22-ц/790/136/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин про поновлення на роботі
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерної компанії «Харківобленерго» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерної компанії «Харківобленерго», виконуючого обов'язок голови правління Акціонерної компанії «Харківобленерго» Яворського Володимира Георгійовича про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 липня 2016 року позов ОСОБА_3 було задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 186к АК «Харківобленерго» від 21.04.2016 року про звільнення ОСОБА_3 з посади заступника начальника управління кадрів АК «Харківобленерго» у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці за п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді заступника начальника управління кадрів АК «Харківобленерго».

Стягнуто з АК «Харківобленерго» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22.04.2016 року по 07.07.2016 року у сумі 32057 (тридцять дві тисячі п'ятдесят сім) грн. 50 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць у розмірі 11626 (одинадцять тисяч шістсот двадцять шість) грн. 41 коп. звернено до негайного виконання.

Стягнуто з АК «Харківобленерго» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у сумі 2000 (дві тисячі) грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 14 липня 2016 року АК «Харківобленерго» подали апеляційну скаргу, в якій просять вказане рішення змінити, повністю відмовивши в задоволенні позовних вимог; допустити поворот виконання рішення відповідно до ст. 380 ЦПК України щодо поновлення ОСОБА_5 на посаді заступника начальника управління кадрів АК «Харківобленерго» та виплати їй заробітної плати за один місяць у розмірі 11 626 грн. 41 коп., яке підлягало негайному виконанню.

В обґрунтування скарги зазначили, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи. Зазначили, що істотні зміни в організації виробництва та праці були проведені на підставі наказу від 15.02.2016 № 186, який є чинним, відповідно до якого був змінений штатний розклад управління кадрів станом на 01.07.2016 року, витяги з якого були надані до справи. За таких обставин висновок суду про відсутність проведення запланованих змін у штатному розкладі управління кадрів АК «Харківобленерго» та змін істотних умов праці на підставі аналізу наданих витягів зі штатного розкладу станом на 15.04.2016 і 01.07.2016 та листа до голови профспілкового комітету є необґрунтованим. Посилаються на те, що суд не вказав, яким чином порушується право позивача на труд при повному дотриманні відповідачем вимог ст. 32 КЗпП України щодо повідомлення саме про зміну істотних умов праці, а саме - найменування посади та зменшення розміру посадового окладу, що підтверджено матеріалами справи, за відсутності законодавчо встановленого обов'язку відповідача надавати при такому повідомленні для ознайомлення накази та посадові інструкції стосовно запропонованої нової посади. Свої висновки суд відповідним посиланням на норми права не обґрунтував. Відмова позивача від підпису попередження про зміну істотних умов правці свідчить також про неможливість отримати від ОСОБА_5 будь-яку заяву про відмову від продовження роботи в нових умовах. Зазначили, що висновок суду про те, що не може вважатися зміною істотних умов праці зміна найменування посади, якщо при цьому не змінюється зміст трудового договору, про що не надані докази, прямо суперечить змісту ч. 3 ст. 32 КЗпП України, яка серед істотних умов праці, про зміну яких попереджається працівник прямо, визначає зміну найменування посад.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Стаття 32 КЗпП України передбачає наступні правила переведення на іншу роботу, зміни істотних умов праці.

Переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є відмова працівника від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці;

Судом встановлені такі обставини.

З 01.11.2007 року ОСОБА_3 працювала на посаді заступника начальника управління кадрів Акціонерної компанії «Харківобленерго». Згідно Наказу № 186к про припинення трудового договору від 21.04.2016 року позивача було звільнено із займаної посади у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Як підставу зміни в організації виробництва і праці зазначено було зазначено про наказ по компанії від 15.02.2016 року № 186.

Наказом АК «Харківобленерго» №186 від 15.02.2016 року «Про зміни в штатному розкладі компанії» у зв'язку з виробничою необхідністю та з метою приведення штатного розкладу управління кадрів у відповідність до Положення про управління з 22.04.2016 року було затверджено новий штатний розклад управління кадрів згідно з додатком до цього наказу.

Згідно наявних в матеріалах справи витягів зі штатного розкладу АК «Харківобленерго» по управлінню кадрів - на час праці позивача в управлінні кадрами працювали: начальник управління, заступник начальника управління, п'ять провідних інженерів, інженер, два інженера першої категорії, п'ять інженерів другої категорії. Станом на 01.07.2016 р. у відділі управління кадрами працює начальник управління, п'ять провідних інженерів, п'ять інженерів першої категорії, два інженера другої категорії.

Відповідач надав до справи копію акту від 16 лютого 2016 року, згідно до якого заступник начальника управління кадрів ОСОБА_3 була попереджена про зміну істотних умов праці, а саме про найменування посади та розміру посадового окладу з 22.04.2016р., від підпису якого вона відмовилася. В акті також вказано, що по закінченню двох місяців з моменту вручення цього попередження відбудеться виведення зі штатного розкладу управління кадрів посади заступника начальника управління з посадовим окладом 12 756 грн. та введення посади інженера ІІ категорії групи по роботі з персоналом Харківських міських електричних мереж з посадовим окладом 7998 грн.

Відповідно до вказаних змін директор по кадрам та соціальним питанням 18.02.2016р. звернувся до голови профспілкового комітету АК «Харківобленерго» щодо запланованих змін у штатному розкладі управління кадрів АК «Харківобленерго»: було запропоновано створення груп за напрямками діяльності підрозділів компанії та відповідні переведення працівників управління кадрів до цих груп. При цьому відбувалося виведення зі штатного розкладу таких посад: заступник начальника управління, провідного інженера, чотири посади інженерів II категорії, інженера. Також у листі зазначалось, що за рахунок виведення вищезазначених посад з'явиться реальна можливість підвищити кваліфікаційну категорію та посадові оклади 6 працівникам управління кадрів, які за обсягами виробничого навантаження, стажем роботи та особистими характеристиками об'єктивно потребують відповідного заохочення.

В результаті розгляду звернення адміністрації АК «Харківобленерго» до профспілкового комітету компанії про надання згоди на зміну штатного розпису управління кадрів, яке призведе до зміни істотних умов праці заступника начальника управління кадрів компанії ОСОБА_3, рішенням президії профспілкового комітету від 29 лютого 2016 року була надана згода адміністрації компанії на зміну умов її трудового договору.

Також, у судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами по справі, що позивачем на адресу відповідача 01 березня 2016 року та 21 березня 2016 року були подані заяви для отримання відповідної інформації, необхідної для прийняття рішення щодо погодження або непогодження на зміну істотних умов праці. Станом на момент звільнення позивача, таку інформація вона не отримала. Відповідь на інформацію щодо умов праці на запропонованій посаді, ОСОБА_3 отримала тільки 26 квітня 2016 року, тобто після звільнення.

Відповідно ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За змістом п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» звільнений без законних підстав або з порушенням установленого порядку працівник не поновлюється на попередній роботі лише у випадку, коли поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який розраховується відповідно до Порядку, який затверджено Постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100.

Відповідно до наданої відповідачем довідки про заробіток ОСОБА_3 та вказаного Порядку її середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22.04.2016р. по 07.07.2016р. становить 32057,50 грн.

Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При цьому районний суд встановив, що порушення законних прав працівника ОСОБА_3 завдало їй моральних страждань, пов'язаних з вимушеними матеріальними труднощами, душевними переживаннями, додатковими зусиллями для забезпечення свого побуту і достатнього матеріального становища родини. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд врахував обставини справи, бездоганну роботу ОСОБА_3 у відповідача протягом тривалого часу, характер порушення її прав, тяжкість і істотність вимушених змін у житті після незаконного звільнення та зусиль, вжитих для відновлення трудових прав, що заслуговує на відшкодування за рахунок компанії - відповідача у розмірі 2000 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що було порушено передбачене ст. 43 Конституції України право позивача на працю, оскільки неможливо вважати належним повідомленням з дотриманням конституційних гарантій на працю ненадання адміністрацією роботодавця наказів, посадових інструкцій для можливості ознайомлення працівника із обов'язками за запропонованою новою посадою.

При цьому суд першої інстанції відхилив посилання представників відповідача на те, що діюче законодавство не містить вимог щодо надання працівнику при попередженні про зміну істотних умов праці копій будь-яких наказів, посадових інструкцій та іншої інформації, крім інформації щодо істотних умов праці, які будуть змінені, оскільки така бездіяльність порушує право позивача на труд. Крім того, у відповідача не було доказів того, що позивач відмовилась від продовження роботи в нових умовах, відповідної письмової заяви працівника про згоду чи про відмову від продовження роботи відповідач не надав.

Суд також послався на те, що зміна посади позивача, із звуженням її повноважень та зменшення заробітної плати при залишенні без змін змісту трудового договору, без змін в організації виробництва та умов праці, у даному випадку не може вважатися зміною істотних умов праці.

Колегія суддів погоджується з тим, що відповідач порушив передбачений ч. 4 ст. 32 КЗпП України порядок звільнення, не повідомивши про повний зміст змін істотних умов праці, оскільки у даному випадку крім зміни розміру оплати праці змінився обсяг посадових обов'язків і найменування посади позивача. Надання керівництвом компанії інформації про зміну посадових обов'язків, що становило зміну істотних умов праці, стосується зміни суттєвих умов договору і тому має визначальне значення для отримання від працівника згоди на продовження роботи в нових умовах, що відповідно до ч. 4 ст. 32 КЗпП України є необхідною умовою припинення трудового договору за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Ненадання керівництвом компанії для ознайомлення позивачу ОСОБА_3 посадової інструкції інженера ІІ категорії групи по роботі з персоналом Харківських міських електричних мереж унеможливило вчасне прийняття позивачем обґрунтованого рішення продовжити або відмовитись від продовження роботи на новій посаді, чим на неї було покладено надмірний тягар. Наведені з цього приводу доводи скарги є безпідставними, не відповідають змісту ч. 4 ст. 32 КЗпП України і тому підлягають відхиленню.

При цьому районний суд помилково вважав, що у даному випадку не відбулося зміни істотних умов праці, такий його висновок не є належним чином обґрунтованим і спростовується наявними у справі доказами про зміну штату кадрового органу компанії, де на той час працювала позивач, зміну повноважень позивача за новою посадою і зменшенням розміру її посадового окладу. Однак така помилка суду має формальний характер, оскільки не вплинула на остаточні висновки суду про незаконність звільнення, які належним чином вмотивовані, ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах, яким суд надав належну оцінку і в цілому правильно застосував вищевказані норми матеріального права.

Тому, відповідно до ст. 308 ЦПК України, яка передбачає, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, якщо суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерної компанії «Харківобленерго» відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -