Дата документу 03.02.2017
Справа № 320/663/17-ц
Провадження № 2-з/320/28/17

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2017 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Фомін В.А,. розглянувши заяву Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 32 681 грн. 51 коп.

Разом із позовною заявою позивач надав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частину квартири за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, у звязку з тим, що за порушення зобовязань перед Банком відбувається вчинення відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення Банку можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи за заявою, суд вважає, що заява заявника про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.ч. 1, 2, 3 ст.152 ЦПК України).

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.2 ст.58 ЦПК України).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 07.10.2016 року ОСОБА_2 належить 1/4 частина квартири за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1. /а.с.9/

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 681 грн. 51 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні.

Позивачем не доведено, що вид заходу забезпечення позову, який він просить суд, співмірний із заявленою ним вимогою, а невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову. Крім того, відповідач є власником лише 1/4 частини квартири, а позивач просить накласти арешт шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. Таким чином, задоволення заяви призведе до недотримання закріпленої у Конституції України непорушності права власності інших співвласників вказаного будинкуна володіння, користування та розпорядження квартирою на власний розсуд.

Тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляції в Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: В.А. Фомін