У Х В А Л А

25.01.2017 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участі секретаря Бондар С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову головного державного виконавця Жмеринського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 від 12.12.2014 р. про закінчення виконавчого провадження, -

у с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» 17 листопада 2016 року звернулося до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця Жмеринського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження, мотивуючи його тим, що 12 грудня 2014 року головним держвиконавцем ОСОБА_1 відділу ДВС Жмеринського МРУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа №2-300/11/0205, виданого 28 липня 2014 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» в межах вартості майна, одержаного в спадщину після смерті ОСОБА_3, 22483,98 грн. заборгованості по кредиту та 910,00 грн. судових витрат, а всього 23393,98 грн., винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за ВП №44902683 з мотивів встановлення факту смерті боржника ОСОБА_4 АТ «УкрСиббанк» вважає дії держвиконавця щодо здійснення ним своїх повноважень, передбачених ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції закону від 1999 року зі змінами та доповненнями, та винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа до суду, який видав виконавчий лист, є незаконними та суперечать нормам матеріального права. Свою позицію мотивує тим, що 12 травня 2011 року рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у справі №2-300/11 за позовом ПАТ «УкрСибанк» стягнуто з ОСОБА_4 в межах вартості майна, одержаного як спадщина після смерті ОСОБА_5 в розмірі 22483,98 грн., заборгованості по кредиту та 910,00 грн. судових витрат, а всього 23393,98 грн. Після набуття законної сили рішенням суду АТ «УкрСиббанк» було отримано виконавчі листи щодо подальшого їх примусового стягнення. Зокрема, неодноразово виконавчий лист по боржнику ОСОБА_4 предявлявся до виконавчої служби та в подальшому повертався стягувачу у звязку із відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення. В котрий раз стягувач звернувся до Жмеринського ВДВС з письмовою заявою про відкриття виконавчого провадження по боржнику ОСОБА_4 01 жовтня 2014 року держвиконавцем ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44902683. В подальшому 12 грудня 2014 року цим же державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №44902683 з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» - у звязку зі смертю боржника. Натомість відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження" в редакції 1999 року зі змінами та доповненнями, дана норма передбачає лише виключення в частині відсутності правонаступництва у випадку смерті боржника. Тому в даному випадку, вважає, відсутні підстави (в т.ч. докази в матеріалах ВП) держвиконавця вважати, що дані правовідносини не допускають правонаступництва, зокрема згідно з нормами ЦК України дані правовідносини допускають правонаступництво. А тому, на думку заявника, відповідною дією держвиконавця в межах ВП при наявності відомостей про смерть боржника був обовязок зупинення даного виконавчого провадження згідно з п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження" в редакції, чинній на час винесення постанови держвиконавцем про закриття виконавчого провадження. Відповідно до п. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року зі змінами і доповненнями виконавче провадження зупиняється у випадку, передбаченому п. 1 і 2 ч. 1 ст. 37 Закону до визначення правонаступників боржника або призначення опікуна недієздатному боржнику. Проте в порушення вказаних норм держвиконавець 12 грудня 2014 року безпідставно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто у звязку зі смертю боржника сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. На підставі викладеного вважає, що рішення, дії держвиконавця при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 12 грудня 2014 року та про повернення виконавчого документу до суду, який його видав, а саме до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області є неправомірним та підлягає скасуванню з подальшим відновленням виконавчого провадження.

Що стосується строків звернення до суду із даною скаргою, то заявник мотивує це таким чином. Згідно поштового конверта, витягів з сайту «УКРПОШТА» щодо відправлення/вручення листа за штрихкодом №136, 07 листопада 2016 року Жмеринський ВДВС на адресу стягувача направив постанову про закінчення виконавчого провадження від 12 грудня 2014 року за №ВП44902683 із супровідним листом від 05 серпня 2016 року за №819507. Дану постанову стягувач отримав 09 листопада 2016 року За таких обставин вважає, що строк на оскарження дій держвиконавця в частині винесення постанови про закриття виконавчого провадження розпочався з наступного дня з дати отримання останньої, коли стягувачу стало відомо, тобто з 10 листопада 2016 року по 19 листопада 2016 року. А тому вважає, що строк на оскарження було пропущено з поважних причин.

На підставі всього викладеного просить визнати строк пропуску на оскарження поважним та поновити його; визнати рішення, дії головного державного виконавця Жмеринського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №44902683 щодо стягнення з боржника ОСОБА_4 заборгованості на користь ПАТ «УкрСибанк» в розмірі 23393,98 грн. неправомірними; скасувати постанову головного державного виконавця Жмеринського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження; зобовязати державного виконавця Жмеринського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 або іншу посадову особу Жмеринського ВДВС усунути виявлені порушення.

Представник заявника ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд скарги у відсутність представника, скаргу підтримав та просить її задоволити. (а.с. 72)

Представник заінтересованої особи - Жмеринського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, будучи належним чином та завчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи (а.с. 73) в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. В попередньому судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення скарги ПАТ «УкрСиббанк» з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с. 33-34). Відповідно до цих письмових заперечень держвиконавцем на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 09 березня 2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавчий документ разом із копією постанови направлено стягувачу за адресою м. Вінниця, вул. Чорновола, 29. Вказані документи були направлені рекомендованою кореспонденцією 30 грудня 2014 року, про що свідчить список №692 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 30 грудня 2014 року. Згідно з супровідним листом на адресу стягувача відправлено оригінал виконавчого листа разом із копією постанови про закінчення виконавчого провадження. Тому є всі підстави вважати, що всі документи, направлені на адресу стягувача, надійшли вчасно і порушень закону з боку виконавчої служби не вбачається. При цьому поведінку стягувача вважає дивною, оскільки з часу повторного предявлення виконавчого документа до виконання (25 вересня 2014 року) і до подання скарги до суду пройшло більше двох років. Тобто скаржник на протязі двох років взагалі не цікавився обставинами справи, ходом виконавчих дій, не знайомився з матеріалами виконавчого провадження. Щодо правомірності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» то дійсно на момент винесення постанови діяла норма п. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», яка передбачала зупинення виконавчого провадження, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво. Разом із тим, законодавством України поняття правонаступництва у виконавчому провадженні не містить. У ст. 378 ЦПК України встановлено порядок здійснення заміни сторони виконавчого провадження, особа повинна підтвердити своє правонаступництво у матеріальних відносинах, надавши відповідні документи. Питання заміни сторони виконавчого провадження вирішується судом за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи. Сторону виконавчого провадження суд може замінити тільки у тому випадку, коли відома особа правонаступника.

Як зазначає скаржник, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 боргу раніше предявлявся на виконання до Жмеринського ВДВС і після проведених виконавцем заходів, спрямованих на стягнення боргу, повертався стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто за відсутності зареєстрованого на правах власності майна, належного боржнику ОСОБА_4 та іншого майна, на яке за законом можливо звернути стягнення. Тобто на момент виконання рішення суду майно, належне боржнику, було відсутнє, а отже підстав для звернення до суду про заміну сторони виконавчого провадження у держвиконавця не виникало. Тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження правомірно була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Також, беручи до уваги зміни у ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, відтепер смерть стягувача або боржника у виконавчому провадженні не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Натомість право держвиконавця закінчити виконавче провадження у разі смерті боржника чи стягувача законодавець залишив. Тому, зважаючи на зміни в законодавстві, у разі прийняття судом рішення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 12 грудня 2014 року виконавче провадження буде закінчено на підставі п. 3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження в редакції закону від 02 червня 2016 року і не призведе до очікуваних стягувачем результатів. На підставі викладеного просить в задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №33/2015 до майна померлої 14 вересня 2014 року ОСОБА_4, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 травня 2011 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в межах вартості майна, одержаного як спадщина після смерті ОСОБА_5, 22483,98 грн. заборгованості по кредиту та 910 грн. судових витрат, а всього 23393,98 грн. (а.с. 5-6)

На підставі даного рішення суду стягувач АТ «УкрСиббанк» отримав виконавчий лист та 25 вересня 2014 року звернувся до відділу ДВС Жмеринського МРУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 7).

Постановою головного державного виконавця ВДВС Жмеринського МРУЮ ОСОБА_1 від 01 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-300-11-0205 від 28 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 23393,98 грн. (а.с. 9), яка була направлена боржнику та стягувачу (а.с. 8, 10).

07 квітня 2016 року стягувач АТ «УкрСиббанк» -- звернувся до ВДВС Жмеринського МРУЮ із письмовим запитом про надання інформації про хід виконавчого провадження (а.с. 11-12), який було отримано ВДВС Жмеринського МРУЮ 11 січня 2016 року (а.с.13)

На дане звернення стягувача начальник Жмеринського МРВДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_7 листом від 05 серпня 2016 року повідомив про те, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості постановою державного виконавця від 12 грудня 2014 року закінчено. Окрім того, стягувачу направлено копію постанови від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження. (а.с. 14, 15-16), які ПАТ «УкрСиббанк» отримало 09 листопада 2016 року (а.с. 17, 18, 19)

З матеріалів спадкової справи №33/2015 до майна померлої 14 вересня 2014 року ОСОБА_4 (а.с. 48-62) вбачається, що дочка померлої ОСОБА_8 у визначений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до Жмеринської міської державної нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №39622177 від 13 лютого 2015 року після смерті ОСОБА_4І заповіти/спадкові договори не залишились. ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Жмеринської міської держнотконтори із письмовою претензією/вимогою до спадкоємців від 15 листопада 2016 року за вих.№30-4/508, яка надійшла до Жмеринської міської держнотконтори 17 листопада 2016 року, в якій просить державного нотаріуса довести до відома всіх спадкоємців ОСОБА_4 про наявність боргу перед АТ «УкрСиббанк»; повідомити банк про коло спадкоємців; розяснити спадкоємцям які прийняли спадщину обовязок, встановлений ст.ст. 1281, 1282, 1297 ЦК України.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Системний аналіз даної норми права дає підстави зробити висновок, що ст. 1216 надає легальне визначення спадкування як переходу прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадковим правом регулюються суспільні відносини правонаступництва, тобто наступництва одних суб'єктів цивільного права - фізичних, юридичних осіб, держави, територіальної громади та інших учасників, визначених у ст. 2 ЦК України (спадкоємців) в правах та обов'язках фізичної особи, яка померла (спадкодавця). Об'єктом спадкового наступництва є спадщина (спадкове майно, спадкова маса), тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою не є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб.

Як свідчить зміст ст. 1216 ЦК, права та обов'язки спадкодавця переходять до його спадкоємців як єдине ціле. Виняток складають ті права та обов'язки, існування яких є невіддільним від особи спадкодавця і які, відповідно, припиняються з настанням його смерті (ст. 1219 ЦК). Виходячи з викладеного, спадкове правонаступництво традиційно розглядають як різновид наступництва універсального (загального). Цивільне законодавство містить низку норм, які свідчать про сприйняття законодавцем концепції універсальності спадкування, можна навести наступні. Ст. 608 ЦК України встановлює загальне правило щодо збереження прав кредитора (обов'язків спадкодавця) у випадку смерті боржника - фізичної особи. Статтею 1281 ЦК України закріплюється правило про відповідальність спадкоємців за борги спадкодавця. Частина 2 ст. 1268 ЦК України містить норму про безумовність акту прийняття спадщини. Згідно з п. 208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 р., спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Нарешті, характеристика універсальності спадкового наступництва випливає з норми ст. 1218 ЦК України, яка регламентує, що «до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (як в редакції чинній на час виникнення правовідносин так і в редакції чинній на час розгляду справи) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин, тобто на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження - 12 грудня 2014 року) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин, тобто на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження - 12 грудня 2014 року) виконавче провадження підлягає закінченню у разі: смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 37, п. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин, тобто на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження - 12 грудня 2014 року) виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво. Виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених: пунктами 1 і 2 частини першої статті 37 цього Закону, - до визначення правонаступників боржника або призначення опікуна недієздатному боржникові.

Частиною 1 статті 378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Так під правонаступництвом у виконавчому проваджені необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що головний державний виконавець відділу ДВС Жмеринського МРУЮ ОСОБА_1, отримавши інформацію про те, що боржник ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №44902683 по виконанню виконавчого листа №2-300/11/0205 про стягнення на користь АТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 23393,98 грн., помер зобовязана була, у відповідності до норм ЗУ «Про виконавче провадження», чинних на час винесення постанови від 12 грудня 2014 року, зупинити виконавче провадження до визначення правонаступників боржника ОСОБА_9 та звернутися до суду із поданням про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, однак цього не зробила. За таких обставин постанова головного державного виконавця Жмеринського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню, а скарга ПАТ «УкрСиббанк» в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені норми ЦПК України суд приймає до уваги в якості належних та допустимих доказів докази підтверджуючі, що АТ «УкрСиббанк» отримало лише 09 листопада 2016 року копію постанови про закінчення виконавчого провадження №44902683 від 12 грудня 2014 року. І навпаки, не може прийняти до уваги заперечення представника заінтересованої особи відділу ДВС Жмеринського МРУЮ та представлені ним як доказ направлення боржнику копії постанови від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадженні 30 грудня 2014 року відповідно до списку №692 згрупованих поштових рекомендованих листів (а.с. 38) та копію супровідного листа №12/10970 від 12 грудня 2014 року (а.с. 36), оскільки із зазначеного списку №692 не вбачається, яка саме кореспонденція направлялася стягувачу АТ «УкрСиббанк», а доказів, отримання стягувачем копії оскаржуваної постанови заінтересованою особою суду не представлено. Окрім того, стягувачем у визначений ч. 2 ст. 1281 ЦК України предявлено свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, про що свідчать матеріали спадкової справи №33/2015 до майна померлої 14 вересня 2014 року ОСОБА_4

Відповідно до ст.ст. 383, 384, 385 сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

За таких обставин суд приходить до висновку, що скаржником АТ «УкрСиббанк» не пропущено строк на оскарження постанови державного виконавця від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №44902683, а тому він поновленню не підлягає, а скарга АТ «УкрСиббанк» не підлягає задоволенню в цій частині.

Разом із тим, суд враховує ту обставину, що Законом України «Про виконавче провадження» в редакції закону від 02 червня 2016 року, який є процесуальним законом та не має зворотної дії в часі, а саме стаття 34 не передбачає обовязкового зупинення виконавчого провадження у разі смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво. Натомість визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону (у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив). Однак а ні виконавець, а ні заінтересована особа до суду із заявами про заміну вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником не зверталися.

Враховуючи все вищевикладене суд вважає, що заява ПАТ «УкрСиббанк» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 608, 1216, 1219, 1268, 1281 ЦК України, ст. 1, 11, 37, 39, 49 ЗУ «Про виконавче провадження, ст.ст. 383, 385, 386, 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову головного державного виконавця Жмеринського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження задовольнити частково.

Постанову головного державного виконавця Жмеринського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 від 12 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження № 44902683 щодо стягнення з боржника ОСОБА_4 заборгованості на користь ПАТ «УкрСибанк» в розмірі 23393,98 грн. - скасувати.

В задоволенні решти скарги відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі п'яти днів з дня її проголошення, а заінтересованою особою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий К.Шепель