Провадження №2/523/307/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2017 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого-судді: Бабакова В.П.,

при секретарі: Мельніченко Г.О.,

за участю позивача, представника позивача, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, зобовязання зареєструвати місце проживання,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться вищевказана цивільна справа.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження по справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач та його представник заперечували проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач в одній із вимог просить суд зобовязати субєкта владних повноважень, а саме Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, зареєструвати місце проживання ОСОБА_1.

Згідно п.1. ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 13 Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013, з огляду на положення частини другої статті 17 КАС України спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії суб'єкта владних повноважень, пов'язані з реалізацією житлових прав фізичних осіб (щодо обліку громадян, додержання правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків тощо), є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідача зареєструвати місце проживання позивача відносяться до юрисдикції адміністративних судів, та відповідно до статті 15 ЦПК України не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і закриває провадження у справі щодо вимог, якщо їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства у випадку помилкового їх відкриття в цій частині.

За таких обставин, суд вважає, що провадження по справі в частині позовних вимог про зобовязання відповідача зареєструвати місце проживання позивача слід закрити.

Разом з тим, суд не бере до уваги доводи представника відповідача про закриття провадження в частині позовних вимог про визнання права користування житловим приміщенням з наступних підстав.

Пунктами 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пленум ВССУ у своїй постанові № 3 від 01.03.2013 року пунктом 3 розяснив, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Вищевказані фактичні обставини дають суду підстави вважати, що у сторін виник спір про право цивільне, а саме про право фізичної особи на користування житловим приміщенням.

На підставі викладено, суд вважає, що клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись п.1. ч.2 ст. 17 КАС України, ст. ст. 15, 205, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, зобовязання зареєструвати місце проживання задовольнити частково.

Провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зобовязання зареєструвати місце проживання закрити.

Решту вимог клопотання залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя