УХВАЛА

26 січня 2017 р.

Справа № 414/1574/13-ц

Провадження № 2/414/1/2017

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

при секретарі Реутовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінної Луганської області заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства „Світанок до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного сільськогосподарського підприємства „Світанок, третя особа Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Луганській області, про визнання права власності, витребування майна та скасування реєстрації транспортних засобів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кремінського районного суду Луганської області знаходиться зазначена цивільна справа.

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 26.01.2017 через канцелярію суду надав заяву про забезпечення позову у зазначеній цивільній справі, в якій просить зобовязати директора ПСП „Світанок передати ОСОБА_4 трактор МТЗ-80 1989 року випуску із заводським № 010387; причеп 2ПТС-4 1990 року випуску із заводським № 003021; причеп 2 ПТС-4 1987 року випуску, заводський № 122010 на відповідальне зберігання на період розгляду цивільної справи до набрання рішенням законної сили по даній справі.

Оскільки забезпечення позову в силу ч. 3 ст. 151, ч. 1 ст. 153 ЦПК України допускається на будь-якій стадії розгляду після відкриття провадження у справі без повідомлення відповідача та осіб, які беруть участь у справі, тому суд розглядає вказану заяву про забезпечення позову після відкриття провадження у справі та без повідомлення сторін у справі.

Дослідивши заяву, надаючи аналіз та оцінку обставинам та підставам вказаним в заяві, вивчивши характер спірних правовідносин, суд вважає дану заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з позовною заявою, позовним вимогам. Для вжиття заходів забезпечення позову потрібні обґрунтовані факти, підтверджені доказами того, що ці заходи необхідно вжити. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності

юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і

зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

На думку представника позивача невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки ПСП „Світанок може розпорядитися спірним майном шляхом його відчуження, знищення, приховування.

При цьому позивачем в заяві про забезпечення позову не наведено обґрунтованих фактів та не надано доказів існування реальної загрози приховування чи знищення спірного майна з метою невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відсутність зазначених відомостей позбавляє суд можливості дійти висновку про те, що невжиття такого заходу забезпечення позову як передання на відповідальне зберігання спірного майно іншій особі може у майбутньому зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачає, що передачу речей, які є предметом спору, на зберігання іншим особам, у той час як ОСОБА_5 є родичем позивача.

Таким чином, з огляду на вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства „Світанок до ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного сільськогосподарського підприємства „Світанок, третя особа Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Луганській області, про визнання права власності, витребування майна та скасування реєстрації транспортних засобів.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали через Кремінський районний суд Луганської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Г. Безкровний