НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 січня 2017 рокуСправа № 322/1175/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

законного представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_4

третя особа: Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області

про: позбавлення батьківських прав.

24 листопада 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

З того часу, як батьки позивача почали проживати окремо, відповідач не спілкувався з ним, не відвідував його та не виявляв ніякої зацікавленості його життям.

Неодноразово відповідач був засуджений за скоєння крадіжок, та у 2015 році був притягнутий до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків. За рішенням суду відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання позивача, але має заборгованість більше 12000,00 грн.

За твердженням позивача, відповідач ніколи не був у школі, не цікавився шкільними справами позивача, ніколи не був вдома у позивача, не купував йому одягу чи взуття, не дарував іграшок та подарунків. На думку позивача, відповідачу байдуже його існування.

Своїм справжнім батьком позивач вважає ОСОБА_5, з яким мати позивача проживала з 2009 року, а з 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Виходячи з наведеного, посилаючись на норми ст.ст. 164 - 166 СК України, позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

Законний представник позивача у судовому засіданні також підтримав позов з вищезазначених підстав.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, при цьому особисто подав до канцелярії суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та визнання позову.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав позов, надав суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

У судовому засіданні 05.01.2017 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.10.2002 НОМЕР_1

Шлюб між батьками ОСОБА_1 було розірвано 09.04.2009, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21 травня 2009 року НОМЕР_2.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 02 липня 2008 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання позивача до досягнення ним повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості боржника по аліментам від 03.11.2016, станом на 01.11.2016 відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання позивача в розмірі 12 069,34 грн.

Постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21.10.2015 по справі № 322/1066/15 відповідача було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 від 03.01.2017 № 01-01-17/0003, відповідач не бере участі у вихованні сина, не дбає про нього, не спілкується з ним в обсязі достатньому для нормального розвитку, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не відвідує школу, не слідкує за здоров'ям, не забезпечує медичний догляд, лікування, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про ухиляння ОСОБА_4 від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Однією з підстав для позбавлення батьківських прав, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вищенаведеними доказами в їх сукупності, в тому числі і фактом визнання відповідачем пред'явленого позову, підтверджується факт свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків щодо його дитини.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, якими б спростовувались доводи позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано квитанцію № 1 від 24.11.2016, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 551,20 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 - задовольнити повністю.

2. Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо його сина: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Стягнути з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков