АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/600/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

головуючої судді Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року про залишення без задоволення подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про примусове проникнення до житла.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про примусове проникнення до житла залишено без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист №2-99/2012 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «КБ «Даніель» 3 806 952,67грн. Виконавчий лист було пред'явлено до виконання; 01.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході виконання державним виконавцем неодноразово на адресу боржника направлялися виклики (вимоги).

Також судом установлено, що 22.07.2016 та 28.07.2016 за результатами виходу державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 з метою опису майна божника було складено акт про те, що двері квартири ніхто не відкрив. 02.08.2016 державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника, 19.08.2016 з Дарницького управління поліцій ГУ Національної поліції України у м. Києві направлено матеріали про застосування примусового приводу відносно ОСОБА_2, проте, привід здійснити не вдалося, оскільки боржник за адресою . АДРЕСА_1 не проживає.

Виходячи з того, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження отримання боржником повідомлення про дату, час та місце вчинення виконавчої дії щодо опису квартири, суд першої інстанції дійшов висновку, що боржник не був обізнаний про дану виконавчу дію, а тому вважав відсутніми підстави для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла.

В апеляційній скарзі державний виконавець просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року та постановити нову ухвалу про задоволення подання. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду державний виконавець підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2016 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№51274242 за виконавчим листом №2-99/12, виданим 18.05.2013 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Даніель» 3 806 954,67грн заборгованості за кредитним договором.

Вимогою державного виконавця №397/1 від 22.07.2016 призначено проведення виконавчих дій, а саме опису арештованого нерухомого майна АДРЕСА_1. 22.07.2016 та 28.07.2016 за результатами виходу державного виконавця за вказаною адресою з метою опису майна боржника було складено акти про те, що двері ніхто не відчинив. Після чого 02.08.2016 державним виконавцем було винесено постанову про примусовий привід боржника. Згідно даних Дарницького управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві привід ОСОБА_2 здійснити не вдалося, оскільки він за вказаною адресою не проживає.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України та п. 10 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем у робочі дні не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час провадження виконавчих дій визначається державним виконавцем. Сторони виконавчого провадження мають право пропонувати зручний для них час провадження виконавчих дій.

Правильно зазначено судом першої інстанції, що державним виконавцем не надано доказів того, що державний виконавець будь-яким способом повідомляв боржника про призначення часу і дати проведення виконавчих дій та необхідності забезпечення доступу до квартири в зазначений час.

Встановлено, що 22.07.2016 державний виконавець Гаспарян Р.Г. здійснив вихід за адресою АДРЕСА_1 та склав Акт державного виконавця про те, що двері до квартири ніхто не відкрив. Даний Акт підписаний державним виконавцем, представником стягувача ОСОБА_4 та понятими (ас13).

28.01.2016 державний виконавець Гаспарян Р.Г. повторно здійснив вихід за вищезазначеною адресою та склав Акт державного виконавця про те, що двері до квартири закриті. Даний Акт підписаний державним виконавцем, представником стягувача ОСОБА_4 та понятими (ас17).

Дані Акти не містять відомостей про конкретний час відвідання державним виконавцем квартири боржника для проведення опису майна. Крім того, відсутні відомості про належне повідомлення боржника про вчинення даних виконавчих дій.

Законом передбачено, що рішення суду про примусове проникнення до житла божника має бути вмотивоване.

Разом з тим, подання державного виконавця не містить посилання на обставини, які б свідчили про про неможливість без проникнення до житла боржника в інший спосіб виконати рішення сулу. В судовому засіданні апеляційного суду державний виконавець також не надав пояснень щодо необхідності проникнення до житла боржника для виконання рішення суду

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги державного виконавця висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, не спростовують і на їх правильність не впливають.

За таких обставин передбачених ст. 312 ЦПК України підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 312, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна