РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного заповідника «Хориця» про визнання незаконним та скасування наказу від 06 червня 2016 року № 168-К про оголошення догани,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного заповідника «Хортиця» про визнання незаконним та скасування наказу від 06 червня 2016 року № 168-К про оголошення догани.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працює у відповідача з 2006 року, на даний час обіймає посаду інспектора відділу служби режиму заповідної території. 21.05.2016 близько 22:30 год., тобто у темну пору доби та не робочий час комплексу, позивач знаходився на робочому місці «посту» та виконував свої посадові обовязки з охорони обєктів історіко-туристичного комплексу «Скіфський стан «Зорова могила», а саме не допущення викрадення майна та його пошкодження на території, яка ним охороняється. Побачивши якісь рухи та почувши звуки на території, яку позивач мав охороняти, він виглянув з будинку та побачив, що на пеньках сидять сторонні особи, тому вирішив зясувати мету їх знаходження на цій території. Взявши ліхтарик, вийшов і спитав, що вони роблять на посту у темний час, та повідомив їм, що на посту не можна знаходитись у темну пору доби. Вони обурились, оскільки можуть ходити де завгодно та будь в який час, т.я. вони знайомі з директором та заступником директора комплексу. Позивач робив їм зауваження лише в межах своєї посадової інструкції.

Однак, 06.06.2016 наказом відповідача № 168-к позивачу було оголошено догану за порушення п. 3.1.4 та 3.1.12 Правил внутрішнього трудового розпорядку, за вимогами яких він зобовязаний: дбайливо і сумлінно виконувати покладені на працівників трудові обов'язки, неухильно дотримуватись правил трудової дисципліни, з повагою ставитись до відвідувачів, бути уважним і тактовним з відвідувачами; а також Інструкції, за якою співробітник зобовязаний здійснювати патрулювання території поста в світлу пору доби в зоні прямого бачення службових приміщень, а в темну чергувати в межах посту, здійснювати патрулювання території поста в темну частину доби тільки у присутності на посту наряду міліції, забороняється залишати службове приміщення у нічний час.

26.08.2016, не погоджуючись із наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до комісії з трудових спорів Національного заповіднику «Хортиця», яка його заяву залишила без задоволення, оскільки позивачем було порушено трудову дисципліну та вищезазначені посадові обовязки.

Також вказав, що дисциплінарне стягнення застосовано до нього незаконно, оскільки він сумлінно виконує свої посадові обовязки, та не з ким грубо ніколи не розмовляв, будь яким іншим чином не порушував прав тих осіб, які на нього поскаржились. Посилаючись на вимоги статтей 139, 148 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) просив задовольнити позовні вимоги (арк. справи 27).

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Крім того, зауважив, що зі спірного наказу незрозуміло, що саме він порушив під час чергування на посту, також вважає, що наказ про оголошення догани був винесений за відсутності об'єктивних доказів неправомірної поведінки з його боку та при прийнятті цього наказу роботодавцем не було надано належної оцінки ситуації, яка мала місце, наказ видано без вказівки на фактичні обставини, які слугували підставою для застосування дисциплінарного стягнення. Крім цього, вважає неправомірним рішення комісії у трудових спорах Національного заповідника «Хортиця». Вважає підставою застосування догани упереджене ставлення до нього керівництва. Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що ОСОБА_1 дійсно працює у відділі служби режиму заповідної території Національного заповідника «Хортиця» на посаді інспектора з 2006 року. Ним на час винесення догани виконувалась робота із здійснення чергування у приміщенні історико-туристичного комплексу «Скіфський стан» («Зорова могила»). До посадових обов'язків позивача входить здійснення нагляду за дотриманням на території відвідувачами та землекористувачами вимог режиму території, природоохоронного законодавства та законодавства про охорону культурної спадщини. Однак, 02 червня 2016 р. у книзі реєстрації вхідної кореспонденції зареєстровано звернення громадянина ОСОБА_3 стосовно інциденту, який трапився 21 травня 2016 р. на території, прилеглої до історико-туристичного комплексу «Скіфський стан». У своєму зверненні ОСОБА_3 повідомляє адміністрацію заповідника про нетактовну поведінку співробітника установи, який назвався ОСОБА_1, а також про порушення його конституційних прав, та просить перевірити факти, викладені у зверненні, а також застосувати стягнення на співробітника установи, у разі підтвердження його вини.

Керівник установи порушив питання про перевірку фактів викладених у заяві ОСОБА_3, надавши розпорядження з'ясувати ситуацію, яка склалася. Після цього на ім'я генерального директора були складені службові записки про проведення бесід з ОСОБА_1 та вимогу надання письмових пояснень з приводу ситуації, що викладена у зверненні. ОСОБА_1 було надано розгорнуте письмове пояснення з приводу інциденту, який стався 21 травня 2016 року. Щоб не бути упередженим у прийнятті рішення стосовно наявності порушення трудової дисципліни ОСОБА_1, керівником було проведено засідання та складено відповідний протокол. В ході зазначеного засідання ОСОБА_1 визнав, що порушив Інструкцію про заходи по організації режиму та охорони об'єктів історико-туристичного комплексу «Скіфський стан» тим, що не мав права патрулювати територію поста в темну частину доби без присутності на посту наряду міліції (що також випливає безпосередньо з письмових пояснень). Натомість наголошував, що поводив себе тактовно. Присутніми було прийнято рішення про оголошення догани ОСОБА_1 за порушення п.п. 3.1.4 та 3.1.12 Правил внутрішнього трудового розпорядку та вимоги Інструкцій.

ОСОБА_1 з таким рішенням не погодився та подав заяви до профспілкового комітету працівників установи та до комісії у трудових спорах. Вказані звернення були розглянуті. Порушень законодавства про працю в діях керівника установи профспілковий комітет не побачив, про що надав ОСОБА_1 відповідний витяг з протоколу засідання профспілкового комітету за №21. Комісією у трудових спорах було розглянуто заяву ОСОБА_1, рішенням якої вказується на правомірність дій керівництва установи, про що складено відповідний протокол та рішення.

Крім вищезазначеного, ОСОБА_1 було направлено заяву до Головного управління Держпраці у Запорізькій області стосовно незаконного винесення догани. Головним державним інспектором праці з 25 жовтня по 31 жовтня 2016 року було проведено позапланову перевірку на підприємстві, про що складено відповідний акт. Перевіркою порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності не виявлено. З наведених підставі просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є працівником відділу служби режиму заповідної території Національного заповідника «Хортиця» та працює на посаді інспектора з 2006 року, що не заперечувалось сторонами.

16.10.2014 рішенням конференції зборів трудового колективу НЗ «Хортиця», генеральним директором НЗ «Хортиця» ОСОБА_4 за погодженням з головою профспілкового комітету НЗ «Хортиця» було затверджено Правила внутрішнього трудового розпорядку НЗ «Хортиця» (далі Правила внутрішнього трудового розпорядку).

01.12.2012 генеральним директором НЗ «Хортиця» ОСОБА_5 було затверджено посадову інструкцію інспектора (Код КП 3449) служби режиму заповідної території Національного заповідника «Хортиця» (далі Посадова інструкція) (арк. справи 67-70), з якою інспектор Крамарчук В.І. був ознайомлений 01.08.2013 (арк. справи 70 зворотній бік).

25.01.2011 генеральним директором НЗ «Хортиця» ОСОБА_5 було затверджено Інструкцію про заходи по організації режиму та охорони обєктів історико-туристичного комплексу «Скіфський стан» («Зорова могила») (далі за текстом Інструкція про заходи) (арк. справи 1618).

02.06.2016 у книзі реєстрації вхідної кореспонденції під № 375 зареєстровано звернення громадянина ОСОБА_3 стосовно інциденту, який трапився 21.05.2016 на території прилеглої до історико-туристичного комплексу «Скіфський стан» (арк. справи 9).

Відповідно до змісту звернення, ОСОБА_3 повідомив адміністрацію заповідника про нетактовну поведінку співробітника установи, який назвався ОСОБА_1, а також про порушення його конституційних прав. У зверненні також було зазначено прохання про перевірку фактів, викладених у зверненні, а також про накладання стягнення на співробітника установи, у разі підтвердження його вини (арк. справи 9).

Наказом № 166-К від 05.06.2016 генерального директора НЗ «Хортиця» ОСОБА_4 було створено комісію для перевірки викладених у скарзі ОСОБА_3 фактів та вирішено провести засідання за участю ОСОБА_1 та зробити висновки щодо заяви ОСОБА_3

Так, заступником генерального директора з режиму ОСОБА_6, завідувачем служби режиму заповідної території ОСОБА_7 на імя генерального директора відповідача були складені службові записки про проведення бесід з ОСОБА_1, копії яких наявні в матеріалах справи.

Крім того, було проведено засідання за участю заступника генерального директора з режиму ОСОБА_6, завідувача юридичного відділу ОСОБА_8, інспектора служби режиму ОСОБА_1, представника профспілкового комітету Національного заповідника «Хортиця» ОСОБА_9, про що було складено відповідний протокол від 06.06.2016 (арк. справи 35).

Зі змісту цього протоколу випливає, що в ході зазначеного засідання ОСОБА_1 визнав, що порушив Інструкцію про заходи, оскільки не мав права патрулювати територію поста в темну пору доби без присутності на посту наряду міліції (що також випливає безпосередньо з письмових пояснень); також визнав, що ним не складалося акту про порушення режиму заповідника, оскільки вважав, що інцидент було вичерпано. Присутніми було прийнято рішення про оголошення догани ОСОБА_1 Представник профспілкового комітету профспілки Національного заповідника «Хортиця» проти оголошення догани не заперечував.

Наказом № 168-К від 06.06.2016 ОСОБА_1 було оголошено догану за:

недотримання Посадової інструкції,

порушення п.п. 3.1.4 та 3.1.12 Правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме: дбайливо і сумлінно виконувати покладені на працівників трудові обовязки, неухильно дотримуватися правил трудової дисципліни, з повагою ставитися до відвідувачів, бути уважним і тактовним з відвідувачами,

порушення Інструкції про заходи, а саме співробітник зобовязаний здійснювати патрулювання території поста в світлу частину доби в зоні прямого бачення службових приміщень, а в темну частину доби чергувати в межах посту; здійснювати патрулювання території поста в темну частину доби тільки у присутності на посту наряду міліції; забороняється залишати службове приміщення у нічний час (арк. справи 8).

Натомість, з вищезазначеним наказом позивач не погодився, після чого подав відповідні заяви до профспілкового комітету працівників установи та до комісії у трудових спорах. Вказані звернення були розглянуті. Порушень законодавства про працю в діях керівника установи профспілковий комітет не встановив, про що надав ОСОБА_1 відповідний витяг з протоколу засідання профспілкового комітету за № 21 від 31 серпня 2016 р. (арк. справи 19).

Також, комісією у трудових спорах було розглянуто заяву ОСОБА_1, рішенням якої вказується на правомірність дій керівництва установи, про що складено відповідний протокол № 7 від 20 вересня 2016 р. та рішення від 20 вересня 2016 р. (арк. справи 1214).

Крім того, ОСОБА_1 було направлено заяву до Головного управління Держпраці у Запорізькій області стосовно незаконного винесення догани.

Так, головним державним інспектором з 25 жовтня по 31 жовтня 2016 року було проведено позапланову перевірку на підприємстві, про що складено відповідний акт № 08-05-005/0978. Перевіркою порушень порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не виявлено. Натомість, були виявлені певні порушення в частині забезпечення ОСОБА_1 одягом та ін., що не входить до предмета розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

За вимогами ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Як на підставу звернення до суду з даним позовом, позивач посилався, що на нього безпідставно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оскільки він діяв в межах Посадової інструкції та Інструкції про заходи. В цей же час, позивачем не оспорювалось дотримання порядку накладання дисциплінарного стягнення, з огляду на що відповідно до статті 11 ЦПК України вказані обставини не підлягають перевірці судом.

Відтак, позивач оспорює виключно наявність підстав для застосування до позивача стягнення у вигляді догани.

Перевіряючи наявність підстав для застосування догани, суд враховує наступне.

Так, за вимогами п.п. 3.1, 3.13 Посадової інструкції до посадових обов'язків інспектора служби режиму заповідної території входить здійснення нагляду за дотриманням на території Національного заповідника «Хортиця» відвідувачами та землекористувачами вимог режиму території, природоохоронного законодавства та законодавства про охорону культурної спадщини; дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, правил охорони праці техніки безпеки, протипожежного захисту.

Крім того, відповідно до п. 3.5 Посадової інструкції позивач був зобовязаний при виявленні порушень режиму території НХЗ вжити заходи щодо їх припинення, дотримуватись чинного законодавства, правил техніки безпеки, внутрішніх інструкцій заповідника, а відповідно до п. 3.10 скласти акт фіксації порушення режиму території НХЗ.

Як встановлено судом, у т.ч. з пояснень позивача та досліджених документів, позивач не складав акта фіксації порушення режиму території НХЗ, оскільки вважав, що правопорушення було ним попереджене. Поряд із цим, жодними нормами Посадової інструкції не передбачено виключень з обовязку позивача скласти акт.

Крім того, суд встановив, що позивачем всупереч наведеним вище положенням Посадової інструкції було порушено наступні вимоги Правил внутрішнього трудового розпорядку та Інструкції про заходи.

Так, п. 3.1.4 та п. 3.1.12 Правил внутрішнього трудового розпорядку передбачено обовязок позивача дбайливо та сумлінно виконувати покладені на нього трудові обовязки, неухильно дотримуватись правил трудової дисципліни, з повагою ставитися до відвідувачів, бути уважним і тактовним з відвідувачами.

Однак, позивач, крім невиконання вказаних вище вимог Посадової інструкції, допустив також нетактовну поведінку щодо ОСОБА_3, що обумовило направлення останнім письмового звернення до відповідача, копія якого наявна в матеріалах справи. У судовому засіданні позивач вказав, що у заяві ОСОБА_3 всі факти викладені вірно і ця заява повністю його виправдовує. З такими доводами суд не погоджується, оскільки в заяві ОСОБА_3 йдеться про нетактовну поведінку позивача, внаслідок чого сам ОСОБА_3 наполягає на проведенні перевірки цього факту, а також застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення.

Поряд із цим, сторони у справі не заявляли клопотань про виклик та допит ОСОБА_3 в якості свідка у судовому засіданні. В цей же час, судом в порядку ст. 10 ЦПК України було розяснено, зокрема, і позивачу право заявити дане клопотання та наслідки не вчинення даної процесуальної дії, а також зауважено на тому, що судовий процес здійснюється на засадах змагальності, тому суд позбавлений процесуальної можливості самостійно збирати докази на користь позивача. Попри зазначене, позивач самостійно вказав на недоцільність виклику та допиту ОСОБА_3 у судовому засіданні, з огляду на що судом береться як доказ звернення ОСОБА_3, що наявна в матеріалах справи (арк. справи 9).

Крім того, знайшло своє підтвердження порушення позивачем й Інструкції про заходи. Так, основними завданнями інспектора за вимогами п. 2 Інструкції про заходи є охорона об'єктів та матеріальних цінностей, які на них розташовані, а також забезпечення режимних заходів.

Пунктом 3 та п. 3.1.3 Інструкції про заходи передбачені особливі обовязки співробітників служби режиму при охороні обєктів, а саме: уникати конфліктних ситуацій з відвідувачами та порушниками, які можуть загрожувати життю та здоровю співробітників, при виникненні конфліктних ситуацій викликати міліцію за тел. 102.

Пунктом 4 Інструкції про заходи передбачено відповідальність за порушення інструкції співробітника служби режиму, що несе добове чергування на посту, за неналежне виконання службових обовязків передбачених цією інструкцією і табелем поста, порушення правил техніки безпеки, розпоряджень керівництва відділу та внутрішніх нормативних документів, несе дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно чинного законодавства.

Як встановлено у судовому засіданні, на порушення вищевказаних вимог Інструкції про заходи позивачем було залишено робоче приміщення у нічний час (що також ним не заперечувалось у судовому засіданні). Крім того, позивач взяв участь у конфлікті з відвідувачем заповідника, що підтверджується зверненням ОСОБА_3, а також, залишаючи приміщення посту, не викликав поліцію за телефоном 102, що є його прямим обовязком.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у відповідача були передбачені КЗпП України та вищезазначеними локальними нормативними актами заповіднику підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В цей же час, суд вважає такими, що не мають значення для розгляду даної справи посилання позивача на упереджене ставлення до нього керівництва, неврахування його особистості, зокрема, того, що раніше він заохочувався подякою, оскільки у судовому засіданні не було надано доказів упередженого ставлення керівництва, а подяка стосувалася не роботи ОСОБА_1, а стосувалася виховання дитини.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до дисциплінарної відповідальності в судовому засіданні було спростовано наказом від 27.07.2009 № 197/1-к, яким наказ про оголошення догани ОСОБА_1 № 167-к від 25.06.2009 було скасовано у звязку з помилкою (арк. справи 56).

Також судом не може бути враховано як доказ безпідставності прийняття спірного наказу грамоту про нагородження ОСОБА_1 за сумлінну працю, дбале виконання службових обовязків, оскільки грамота видавалася з нагоди дня створення відділу служби режиму НЗ «Хортиця» та не містить дати її видачі. Також наявність цього заохочення не спростовує вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивача звільнено, компенсується за рахунок держави

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23 січня 2017 року.

Повний текст рішення виготовлено 27 січня 2017 року.

Суддя А.В. Шалагінова