Справа № 510/351/16-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської державної нотаріальної контори(треті особи ОСОБА_2, Реєстраційна служба Ренійського районного управління юстиції в Одеській області) про зняття арешту з майна., -

В С Т А Н О В И В

Представник відповідача Ізмаїльської державної нотаріальної контори уточнені позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, уточнені позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу без його участі.

Третя особа ОСОБА_2 у призначенні судові засідання, будучи належним чином сповіщена, не явилась, про причини неявки суд не сповістила, заперечення, клопотання на позов не надала.

Позивачка, її представник, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягали, просили про розгляд справи за їх відсутності.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія договору дарування від 19.07.2012 року; копія договору купівлі-продажу від 21.03.2006 року; копія рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 13.03.2015 р.; копія паспорту та ідентифікаційного коду платника податків позивачки;рішення суду від 08.11.2001 року; лист-повідомлення Ізмаїльської держнотконтори та копія постанови суду від 02.11.2001 р.; витяг з договору про надання правової допомоги, ордер;

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 19.07.2012 року між позивачкою та її матірю ОСОБА_3, було укладено договір дарування, за яким ОСОБА_3 подарувала належну їй квартиру № 8 у житловому будинку № 48, що знаходиться в м. Рені Одеської області по вул. Леніна, позивачці.

10.03.2015 року позивачка звернулась до Реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області від 13.03.2015 року позивачці було відмовлено у проведені державної реєстрації її права власності, у звязку із тим, що на цю квартиру Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 19.11.2008 року було накладено арешт.

Так, під час розгляду справу відповідачем було надано копію постанови Ренійського районного суду Одеської області від 02.11.2001 року про накладення заборони на видачу документів про успадкування ? частини АДРЕСА_1 А.М. та на відчуження вказаної частини квартири у справі (№2-618/2001) за завою ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини.

Рішенням Ренійського районного суду Одесьокї області від 08.11.2001 року заяву ОСОБА_4 було задоволено та встановлено факт прийняття нею спадщини. Рішення суду набрала законної сили та підлягало виконанню.

Таким чином, на момент накладення арешту 19.11.2008 року, власником квартири на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2006 року була матір позивачки ОСОБА_3 Договір купівлі-продажу квартири № 8 у житловому будинку № 48 по вул. Леніна в м. Рені Одеської області, був посвідчений державним нотаріусом Ренійської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 783. А 19.07.2012 року ОСОБА_3, уклала договір дарування, за яким подарувала належну їй квартиру № 8 у житловому будинку № 48, що знаходиться в м. Рені Одеської області по вул. Леніна, позивачці. Договір дарування зареєстрований в реєстрі за № 2155.

Враховуючи вищенаведене, з метою захисту порушеного права власності на вказане нерухоме майно, позивачка просила суд захистити її цивільні права, шляхом постановлення рішення про скасування накладеного арешту.

Дослідивши обставини справи, викладені позивачем та її представником, письмові пояснення та докази надані представником відповідача, а також представника третьої особи реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції, який не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача про зняття арешту з майна є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю,… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним… .

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином судом встановлено, що 19.07.2012 року між позивачкою та її матірю ОСОБА_3, було укладено договір дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 2155 від 19.07.2012 р., належної ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.03.2006 р., реєстр № 783АДРЕСА_2 у житловому будинку № 48, що знаходиться в м. Рені Одеської області по вул. Леніна.

10.03.2015 року позивачка звернулась до Реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області із заявою про державну реєстрацію набутого на підставі договору дарування від 19.07.2012 року права власності на квартиру № 8 у житловому будинку № 48, що знаходиться в м. Рені Одеської області по вул. Леніна.

Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області від 13.03.2015 року позивачці було відмовлено у проведені державної реєстрації її права власності, у звязку із тим, що на цю квартиру Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 19.11.2008 року було накладено арешт.

Як було зясовано під час судового розгляду справи, постановою Ренійського районного суду Одеської області від 02.11.2001 було накладено заборону на видачу документів про успадкування ? частини АДРЕСА_1 А.М. та на відчуження вказаної частини квартири у справі (№2-618/2001) за завою ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини.

Рішенням Ренійського районного суду Одесьокї області від 08.11.2001 року заяву ОСОБА_4 було задоволено та встановлено факт прийняття нею спадщини. Рішення суду набрала законної сили та підлягало виконанню.

Наразі, позивач через наявність запису в Єдиному державному реєстрі заборон про накладання арешту на обдаровану квартиру не може переоформити право власності на придбане майно.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що накладений арешт на придбану за договором дарування від 19.07.2012 р. позивачкою квартиру, було здійснено з метою забезпечення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, по справі (№2-618/2001), рішення по якій було прийнято 08.11.2001 року та яка набрала законної сили.

У подальшому власником спірної квартири, на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2006 р., стала матір позивачки ОСОБА_2, яка у подальшому подарувала її позивачці, що підтверджується договором дарування від 19.07.2012 р., яка звернулась до Реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, де їй було відмовлено у проведені державної реєстрації її права власності, у звязку із тим, що на цю квартиру Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 19.11.2008 року було накладено арешт.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на нерухоме майно порушується право власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена можливості зареєструвати вказане майно відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Керуючись ст. ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Скасувати накладений Ренійським районним судом Одеської області арешт від 02.11.2001 року на квартиру № 8 у житловому будинку № 48, що знаходиться в м. Рені Одеської області, по вул. Леніна, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 19.11.2008 року за № 8206157 про арешт цієї квартири.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.І. Дудник