АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/549/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Корніюк А.П., Янчук Т.О.,

секретар Кошельник В.М.,

за участю: апелянта ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до житлово-будівельного кооперативу «ФАЙНЕ МІСТО 2» про стягнення коштів, штрафу та моральної шкоди,

встановлено:

В грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та після уточнення позовних вимог, зазначила, що 11 листопада 2015 року між нею та житлово-будівельним кооперативом «ФАЙНЕ МІСТО 2» був укладений договір №123.01.1.034 про сплату пайових внесків, умовами якого передбачено фінансування будівництва квартири АДРЕСА_1. Позивач умови договору виконала та сплатила пайовий внесок у розмірі 296769грн. Відповідач свої зобовязання щодо організації будівництва житлового будинку та здачі його в експлуатацію не виконав. 14 вересня 2016 року позивач звернулась із заявою про розірвання договору. Однак ЖБК «ФАЙНЕ МІСТО 2» повернув кошти частково у сумі 281930,55грн., а заборгованість за договором становить 14838,45грн. Крім того, відповідно до пункту 6.2 зазначеного договору відповідач за порушення терміну здачі обєкта в експлуатацію повинен сплатити штраф в розмірі 3000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що сплачена сума пайового внеску та штраф відповідно до умов договору підлягають стягненню на її користь, оскільки відповідач не розпочинав будівництво, чим істотно порушив умови договору.

_____________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції ОСОБА_4

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 19

Апелянт ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просить її задовольнити. Представник відповідача житлово-будівельного кооперативу «ФАЙНЕ МІСТО 2»- ОСОБА_2, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що розмір неповернутих позивачу коштів не є збитками, що стали наслідком розірвання договору, так як сплату вступного та цільового внеску як неповоротних внесків сторони погодили при укладанні договору.

Проте, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Встановлено, що 11 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та житлово-будівельним кооперативом «ФАЙНЕ МІСТО 2» укладено договір №123.01.1.034 про сплату пайових внесків у ЖБК «ФАЙНЕ МІСТО 2».

За умовами договору відповідач зобовязався організувати будівництво житлового будинку по вулиці Микулинецькій, 116 у м. Тернопіль за рахунок внесків асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати приміщення та всі документи, необхідні для реєстрації права власності на нього, а ОСОБА_1 зобовязалася сплатити внески у розмірах та в порядку, встановленому договором та додатками до нього.

На виконання умов договору 16 листопада 2015 року позивач сплатила внесок у сумі 296769грн, що підтверджується платіжним дорученням №13122991 від 16.11.2015 року.

Відповідач взяті на себе за договором зобовязання не виконав, так як будинок не побудований та не зданий в експлуатацію. За згодою сторін договір розірваний 14 вересня 2016 року. Цей правочин одночасно є заявою учасника про вихід із асоційованих членів ЖБК та рішенням ЖБК про задоволення цієї заяви.

На підставі ст.137 ЖК України житлово-будівельний кооператив діє на основі Статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про кооперацію» членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу.

Статтею 21 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію

(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з пунктом 1.3 договору про сплату пайових внесків у ЖБК «ФАЙНЕ МІСТО 2» сторони домовились, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра обєкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.

Умовами укладеного договору (пунктами 1.4.1. та 1.4.2) визначено сплату вступного внеску та цільового внеску.

Вступний внесок - разовий грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобовязана сплатити особа при вступі до ЖБК. Розмір вступного внеску становить 3% від загального розміру внеску, встановленого пунктом 1.3 договору.

Цільовий внесок - разовий грошовий чи інший майновий неповоротний внесок члена кооперативу, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу для забезпечення статутної діяльності ЖБК, розмір якого становить 2% від загального розміру внеску, встановленого пунктом 1.3 договору.

Пай - грошовий або інший майновий поворотний внесок, який сплачує особа за будівництво обєкту нерухомості, розмір паю становить 95% від внеску, встановленого пунктом 1.3 договору та сплачується частинами згідно графіку, встановленого додатком №1 до даного договору в розмірі 296 769,0 грн., що складається з вступного (3 %), цільового (в розмір 2% від цієї суми) внесків та паю.

Розділом 5 договору від 11.11.2015 року сторони визначили порядок і строки повернення учаснику коштів.

Згідно з пунктом 5.1 договору у випадку розірвання даного договору з ініціативи учасника, на умовах, викладених в цьому договорі, вступний та цільовий внески учаснику не повертаються, а пай повертається після укладення договору про сплату внесків на будівництво обєкту нерухомості з новим учасником після сплати ним паю.

Відповідно до платіжного доручення №50 від 02.11.2016 року відповідачем ЖБК «ФАЙНЕ МІСТО 2» повернуто ОСОБА_1 пайовий внесок у сумі 281930грн.55коп., що становить 95% від загального розміру внеску.

Оцінивши наявні у справі докази суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що умови договору були погоджені ОСОБА_5, а тому відсутні підстави для стягнення на користь позивача вступного та цільового внеску.

Спірні правовідносини виникли з договору про сплату пайових внесків у житлово-будівельний кооператив.

Відповідно до частини четвертої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобовязань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України.

Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення

майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 4 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право навідшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Отже, виходячи з аналізу зазначених правових норм, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки ні чинним законодавством, ні договором, укладеним між ЖБК «ФАЙНЕ МІСТО 2» та ОСОБА_1, не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у звязку з неповерненням кооперативом коштів.

Разом з тим, вирішуючи спір в частині вимог про стягнення штрафу суд допустив помилку.

Відповідно до п.п.4.2, 6.3 договору про сплату пайових внесків від 11.11.2015 року ЖБК «ФАЙНЕ МІСТО 2» зобовязаний організувати будівництво обєкту будівництва та здачу його в експлуатацію у строк до 30 червня 2016 року при умові дотримання учасниками порядку та строків сплати внесків. У випадку порушення ЖБК терміну здачі обєкта будівництва в експлуатацію понад один календарний місяць ЖБК сплачує учаснику штраф у розмірі 500грн. за кожен повний календарний місяць прострочення.

ЖБК «ФАЙНЕ МІСТО 2» не здано житловий будинок у передбачений договором строк в експлуатацію, що визнається сторонами.

Договір про сплату пайових внесків є розірваним з 14 вересня 2016 року, а тому з цього часу зобовязання за цим договором припинились відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України, за положеннями якої у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

На підставі вищевикладеного, ЖБК «ФАЙНЕ МІСТО 2» повинен сплатити позивачу штраф за порушення п.4.2 договору за період з 01.01.2016 року по 14.09.2016 року, тобто за 2 місяці, у сумі 1000грн. (500х2).

Відповідно до ч.4 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.79, ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Як визначено п.п. 3, 4 ч. 1 ст.1 Закону України від 20.11.2012 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу» правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення; правові послуги - надання правової інформації, консультацій і розяснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими

особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпечення доступу особи до вторинної правової допомоги та медіацій.

Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленого законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні (ст.1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191- VI «Про граничний розмір компенсації втрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» в редакції, що діяла на час оплати витрат на правову допомогу.)

Відповідно до п.47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем в галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК).

Позивачу надавав правову допомогу ОСОБА_6, який є фахівцем в галузі права, на підставі договору про надання правової допомоги від 15.11.2016 року (а.с.11, 12).

Із наданого розрахунку витрат на правову допомогу встановлено, що ОСОБА_6 надав позивачу правову допомогу у виді вивчення документів, складання позовної заяви і подання її до суду, представництво у судовому засіданні, на що затратив 3год.30хв. часу, в тому числі на представництво у судовому засіданні 30хв. Разом з тим, ОСОБА_6 не приймав участь у судовому засіданні ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді. Тому, граничний розмір витрат на правову допомогу в суді складає 1653грн.60коп. (1378грн.х40:100х3год.).

Позивачем за правову допомогу сплачено кошти у сумі 1500грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №11/2 від 15 листопада 2016 року.

Позовні вимоги задоволено на 5,61% (1000х100%:17838,45), а тому витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 84грн.15коп. (1500х5,61:100).

Позивач при подачі позову та апеляційної скарги звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Тому, судовий збір у сумі 64,94грн. ((551,20+(551,20х1,1)х5,61%) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2017 року в частині відмови у стягненні штрафу скасувати.

Стягнути з житлово-будівельного кооперативу «ФАЙНЕ МІСТО 2» на користь ОСОБА_1 штраф у сумі 1000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 84,15 грн., всього 1084,15 грн.

Стягнути з будівельного кооперативу «ФАЙНЕ МІСТО 2» в дохід держави судовий збір у сумі 64,94 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_7

Судді: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.В. Спірідонова