Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 57 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Бориюка Р.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 до ОСББ "Теплий стан", голови правління ОСББ "Теплий стан" ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов"язання ОСББ "Теплий стан" надати інформацію за запитом

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати бездіяльність ОСББ "Теплий стан" та голови ОСББ "Теплий стан" ОСОБА_2 неправомірною в частині ненадання йому інформації за запитом від 21.10.2016 року; зобовязати ОСББ "Теплий стан" та голову ОСББ "Теплий стан" ОСОБА_2 надати йому інформацію за запитом від 21.10.2016 року.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що на виконання вимог ухвали суду від 05.12.2016 року (про залишення позовної заяви без руху) ним було подано уточнюючу позовну заяву з додатками, яка, на його думку, повністю відповідає вимогам процесуального закону, а відтак судом першої інстанції помилково прийнято рішення про повернення її заявнику з підстав невиконання вимог вказаної ухвали.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи заяву позивачу, відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, суддя посилався на те, що заявник не усунув вказані в ухвалі від 05.12.2016 недоліки заяви.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Постановлюючи ухвалу від 05 грудня 2016 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, суддя вказав, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме: не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено докази, які підтверджують кожну із обставин (відсутні дані щодо членства позивача в ОСББ та його реєстрації і проживання за адресою: м. Житомир, пр.-т Миру,1 «В», кв.16) та не зрозуміло з яких підстав, передбачених чинним законодавством, позивач просить вирішити спір, оскільки мотивувальна частина позовної заяви не відповідає заявленим вимогам, викладеним у її резолютивній частині.

Колегія суддів вважає, що суддею не були враховані роз'яснення, викладені у п.7 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» про те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначено про відсутність даних щодо членства позивача в ОСББ "Теплий стан" (помилково зазначено «Теплий дім») та його реєстрації і проживання за адресою: м. Житомир, пр.-т Миру,1 «В», кв.16, оскільки з відповіді адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України від 23.11.2016 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто відсутність цих доказів, серед іншого, стало підставою для залишення позовної заяви без руху та в подальшому -визнання її неподаною та повернення.

Проте, відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки в разі неподання їх в подальшому це є підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не про визнання позовної заяви неподаною.

Відсутність посилань на конкретну норму зазначеного позивачем у позовній заяві закону не може бути наслідком перешкоди у зверненні позивача до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, оскільки при вирішенні справи суд враховує підставу (обґрунтування) та зміст позовних вимог.

Мотиви, за яких визнано позовну заяву неподаною та повернуто позивачу, є передчасним висловлюванням думки щодо оцінки доказів та перспектив обґрунтованості позовних вимог.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі до того ж суду.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2016 року скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді