Єдиний унікальний номер 448/1057/15-ц
Провадження № 4-с/448/1/17
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06.02.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Борисенка В.В.,

при секретарі Тхір О.Т.,

за участю заявника - ОСОБА_1,

його представника - ОСОБА_2,

та державного виконавця Кірш В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа Мостиський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, на постанову про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2016 року представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною скаргою, покликаючись на те, що 13.10.2016 року на адресу його довірителя надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження за №51684249 від 04.10.2016 року. Стверджує, що державний виконавець Кірш В.М. закінчив виконавче провадження «Про зобовязання Берегівської сільської ради розглянути по суті звернення ОСОБА_1 про встановлення меж суміжних земельних ділянок, що перебувають у його довірителя та користуванні ОСОБА_3С.».

Зазначає, що основною підставою для закінчення зазначеного виконавчого провадження державний виконавець вказує, що «Зі слів голови земельної комісії ОСОБА_4 межу між будинковолодінням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 встановлено, така проходить по лінії огорожі».

Вказує, що відповідно до рішення Мостиського районного суду Львівської області державний виконавець повинен буз зобовязати боржника Берегівську сільську раду розглянути по суті звернення ОСОБА_1 про встановлення меж суміжних земельних ділянок, що перебувають у його довірителя ОСОБА_1 користуванні та користуванні ОСОБА_3, однак боржник фактично рішення суду не виконав.

Покликається на те, що надана державному виконавцю копію витягу із протоколу від 16.02.2016 року не свідчить про те, що депутати розглядали по суті звернення ОСОБА_1, а чітко вказує, що депутати голосували за те, щоб «змінити межі між суміжними землекористувачами».

Також зазначив, що державний виконавець замість виконувати рішення суду прийняв на віру нічим не підтверджені слова голови земельної комісії про те, що межі не встановлені.

З огляду на наведене просить суд визнати дії головного державного виконавця Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_5 щодо винесення 04.10.2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження за №51684249 протиправними; визнати дії начальника Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 щодо затвердження 04.10.2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження за №51684249 протиправними, а також скасувати спірну постанову від 04.10.2016 року.

В судовому засіданні скаржник та його представник вимоги скарги підтримали з вищенаведених підстав.

Державний виконавець Кірш В.М. в судовому засіданні проти скарги заперечив та пояснив, що при винесені ним постанови про закінчення виконавчого провадження були дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення заявника, його представника та державного виконавця, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких міркувань.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 22.06.2016 року Мостиський районний суд Львівської області видав виконавчий лист ЄУН 448/1057/15-ц на виконання рішення суду, яким зобовязано Берегівську сільську раду Мостиського району та виконавчий комітет Берегівської сільської ради Мостиського району розглянути по суті звернення ОСОБА_1 про встановлення меж суміжних земельних ділянок, що перебувають у користуванні останнього та у користуванні ОСОБА_3

Зазначений виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Мостиському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України, - і за її межами.

Згідно абз. 23, 27, 28 п.10 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» перш за все, при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, зокрема із копії витягу з протоколу засідання VІІ сесії VІІ скликання Берегівської сільської ради Мостиського району від 22.07.2016 року, що на такій було розглянуто вищевказане звернення скаржника ОСОБА_1 про встановлення меж суміжних земельних ділянок, що перебувають у користуванні останнього і ОСОБА_3 На вказаній сесії прийнято рішення (одноголосно) про відмову у зміні меж між вказаними землекористувачами (ОСОБА_7 і ОСОБА_3С.).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

04.10.2016 року головний державний виконавець Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_5 на підставі вищевказаного протоколу виніс постанову про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа, керуючись п.8 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Для цього він здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема: на підставі виконавчих листів, що видаються судами.

Частиною 1 ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, зокрема, до закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону.

Відповідно до п.8 ч.1, ч.3 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України.

Скаржником ОСОБА_8 і його представником не надано до суду жодного належного та допустимого доказу того, що державний виконавець діяв не у відповідності до вимог закону чи не в межах повноважень державного виконавця.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.10.2016 року, а також начальником Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо затвердження спірної постанови, не порушені вимоги Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні даної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 209, 383 -387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересована особа Мостиський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, на постанову про закінчення виконавчого провадження, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_9

З оригіналом згідно:

Суддя В.В.Борисенко

Ухвала набрала законної сили « » 20 р.

Суддя В.В.Борисенко