Справа № 289/2146/16-ц
Номер провадження 2/289/228/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права на спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання права на спадщину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті баби позивача залишилось спадкове майно, інших спадкоємців на дане майно не має,тому просила суд визнати за нею у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, що померла 11.01.1991 р. у віці 80 років в селі Забілоччя право власності на майно яке складається з:

цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, вартістю 15 000 грн., які знаходиться за адресою: 12262, Житомирська область, Радомишльський район, село Забілоччя, вулиця Богданівщина, № 3 (три).

В судовому засіданні позивачка та її представник не з»явились, надіслали письмову заяву, просили справу розглянути без них, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог,виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 11 січня 1991 року у віці 80 років померла рідна баба позивача і спадкодавиця ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів про смерть 12 січня 1991 року було зроблено відповідний запис за № «4», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 318750, яке видане «12» січня 1991 року Забілоцькою сільською радою Радомишльського р-ну Житомирської обл.

Після смерті спадкодавиці залишилось спадкове майно, що складається з цілого житлового будинку з належним до нього господарськими будівлями і спорудами, які знаходиться за адресою її постійного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (пятнадцять), які належали померлій спадкодавиці що підтверджується Довідкою № 628, виданої 27.10.1992 Забілоцькою сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області.

Інвентарна вартість житлового будинку з будівлями визначена СОД в розмірі 25 607,00 грн.

Правовстановлюючий документ не видавався. Право власності в ДРРП не зареєстроване.

Ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР, прийнятому у 1963 році (надалі - ЦК УРСР), який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини, передбачено: Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Тобто спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

У померлої спадкодавиці на час своєї смерті (11.01.1991), наявні лише троє спадкоємців за законом згідно ст. 529 ЦК України:

її рідний син ОСОБА_3 (третя особа);

її рідна онука ОСОБА_4 (позивачка).

Законний чоловік спадкодавиці ОСОБА_5, який одночасно був рідним дідом позивачки помер 03 грудня 1981 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 410369, яке видане «03» грудня 1981 року Забілоцькою сільрадою Радомишльського р-ну Житомирської обл.

Їх рідна дочка ОСОБА_6, яка одночасно є рідною матірю позивачки, померла 27 серпня 1967 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 293229, яке видане /повторно/ «07» вересня 2016 року ВДРАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської обл.

Син спадкодавиці ОСОБА_3 (третя особа), який фактично і юридично прийняв спадщину після смерті матері, на її спадщину не претендує і відмовляється від неї на користь позивачки.

У померлого спадкодавця на час своєї смерті, окрім позивачки, відсутні інші спадкоємці першої черги (згідно ст. 529 ЦК УРСР), які мають право та одночасно претендують на зазначене спадкове майно.

Родинні звязки спадкодавиці з позивачкою і третьою особою, підтверджуються:

Свідоцтвом про народження позивачки на рос. мові «Коптенко Наталии Николаевны» серії IV-УР № 1469638, виданим 01.03.1966 Жовтневим рай/бюро ЗАГС м. Києва, в якому запис про її батька відсутній, а її матірю уписана на рос. мові «Коптенко Елена Ивановна»;

Свідоцтвом про одруження позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 серії І-БК № 138052, виданим 23.03.2001 ВРАГС Ленінградського РУЮ у м. Києві, в якому вона своє дівоче прізвище «Коптенко» змінила на прізвище «Ковальчук»;

Свідоцтвом про народження матері позивачки на рос. мові «Коптенко Елены Ивановны» серії ЯЖ № 352100, виданим /повторно/ 16.06.1955 Забілоцьким сіль/бюро ЗАГС Житомирської обл., в якому її батьком уписаний на рос. мові «Коптенко Иван Онуфриевич», а її матірю уписана на рос. мові «Коптенко Ксения Ивановна»;

Свідоцтвом про народження третьої особи «Коптенка Леоніда Івановича» серії V-УР № 0266729, виданим /повторно/ 03.09.1964 Забілоцьким сіль/бюро ЗАГС Житомирської обл., в якому його батьком уписаний «Коптенко Іван Онопрійович», а її матірю уписана «Коптенко Софія Іванівна».

Свідоцтвом про народження спадкодавиці на роc. мові «Воробей Оксаны Ивановны» серії І-ЯК № 1618761, виданим /повторно/ 28.11.1967 Забілоцьким сіль/бюро ЗАГС Радомишльського р-ну Житомирської обл., в якому її батьком уписаний на рос. мові «Воробей Иван Никитович», а її матірю уписана на рос. мові «Воробей Матрена Антоновна».

Спадщину після смерті матері, спадкодавиці ОСОБА_2 (або Софії, або Ксенії) Іванівнив 6-місячний строк фактично і юридично прийняли її рідний син третя особа ОСОБА_3 та рідна онука спадкодавиця, позивачка ОСОБА_1, що підтверджується відомостями, зазначеними у Довідці № 65, виданої 05.03.1975 Забілоцькою сільською радою Радомишльського р-ну Житомирської обл., про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 в сімї, яка складається з слідуючих осіб: 1. Дід ОСОБА_5, 1889 року пенсіонер; 2. Баба ОСОБА_2, 1909 року пенсіонерка та відомостями, зазначеними у Довідці № 628, виданої 27.10.1992 Забілоцькою сільською радою Радомишльського р-ну Житомирської обл., про те, що ОСОБА_3 вступив у фактичне володіння спадковим майном з дня смерті матері, а саме: 11.01.1991 р. провів захоронення матері, підтримував зовнішній та внутрішній порядок господарського двору, ремонтує огорожі, сплатив страхову оцінку будинку.

Позивачка є спадкоємцем за законом на зазначене спадкового майна баби, є єдиною, яка має право та одночасно претендує на неї, інших спадкоємців за законом першої черги (згідно зі ст. 529 ЦК УРСР) та за заповітами, які б мали право і претендували на зазначене спадкове майно, не має.

Відповідно до пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного СУДУ України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і а законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до пункту 17 Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення Фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Таке ж правило має застосовуватись і до земельних ділянок та прав на них.

При житті спадкодавиця своє право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку не оформила, а саме: правовстановлюючий документ на своє імя не одержала, але належним чином у БТІ та Реєстрацйній сліжбі Радомишльської РДА Житомирської області це право не реєструвала, і при житті Витяг про реєстрацію права власності не отримала.

Згідно вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивачі не можуть також по причині наявності зазначених перешкод, факти по яким можуть бути встановлені тільки судом, за умови відсутності інших спадкоємців, тому це питання не можливо вирішити у позасудовому порядку.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. З ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов»язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до положень ч.ч.1,2 ст.1220, ч.1 ст. 1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,60,209,213-215, 218 ЦПК України,ст.ст.1216, 1217, 1221-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права на спадщину - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало її бабі ОСОБА_2, що померла 11.01.1991 р. у віці 80 років в селі Забілоччя і складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, вартістю 15 000 грн., які знаходиться за адресою: 12262, Житомирська область, Радомишльський район, село Забілоччя, вулиця Богданівщина, № 3 (три).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький