Номер провадження: 22-ц/785/317/17
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Колеснікова Г.Я.,

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Ярахмедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням в.о. начальника другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі- другий Київський ВДВС) про заборону виїзду за кордон ОСОБА_2, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2010 року в.о. начальника другого Київського ВДВС звернувся до суду із поданням про заборону виїзду за кордон ОСОБА_2

Зазначав, що на виконанні у відділі знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання низки судових рішень Київського районного суду м.Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошових сум, загальний розмір яких становить 84 542,84 грн.

Посилаючись на те, що за боржником не зареєстровано рухоме та нерухоме майно, за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 не проживає та на пропозицію державного виконавця сплатити заборгованість останній не реагує, заявник просив задовольнити подання (а.с.1-2).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2010 року подання задоволено та заборонено ОСОБА_2 виїзд за кордон (а.с. 17-18).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить ухвалу скасуватита направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (а.с. 34-37).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання в.о. начальника другого Київського ВДВСсуд першої інстанції керувався ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян до України», ст.152 ЦПК України та виходив з того, що виїзд боржника за кордон перешкоджатиме подальшому виконанню рішень суду про стягнення з ОСОБА_2 грошових сум.

Проте погодитись з таким висновком не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» №3857-ХІІ від 21 січня 1994 року (далі-Закон) у редакції, яка діяла під час постановлення оскаржуваної ухвали, регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду.

Стаття 152 ЦПК України регулює розгляд заяви про забезпечення позову, а не тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду.

Помилково прийнявши до провадження подання в.о. начальника другого Київського ВДВС, суд першої інстанції не врахував вимог Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, та ст.152 ЦПК України, яка вказані питання взагалі не регулює.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ЦПК України доповнено ст. 377-1 ЦПК України, яка вирішує питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України судом за поданням державного виконавця, згідно із Законом України № 2677-VІ від 04 листопада 2010 року, який було прийнято після постановлення оскаржуваної ухвали.

Згідно із ч. 1 ст.310 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню в апедяційому порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст.205 ЦПК України.

Оскільки подання в.о. начальника другого Київського ВДВС щодо тимчасового обмеження виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду станом на 15 вересня 2010 року не підлягало розгляду в порядку цивільного судочинства, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 205, 304, 310 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2010 року скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков