Справа № 147/1479/15-ц Провадження № 22-ц/772/589/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Медвецького С.К., Копаничук С.Г.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного Підприємства Агропромислова фірма «Іззія», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГМОРТРАНС-1» про розірвання Договору оренди земельної ділянки, за апеляційною скаргою Приватного Підприємства Агропромислова фірма «Іззія» на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.01.2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся у Тростянецький районний суд Вінницької області з вказаним позовом. Змінені позовні вимоги мотивовані тим, що йому, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого відділом Держкомзему у Тростянецькому районі на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 26.12.2003 року за №346, належить земельна ділянка площею 2,9020га, розташована на території Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

30.04.2004 року між позивачем та ПП АФ «Іззія» було укладено Договір оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстровано 10.05.2007 року Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» за №30. Строк дії даного Договору становить 20 років, тобто він діє до 30.04.2024 року.

Позивач зазначив, що ПП «Агропромислова фірма «ІЗЗІЯ» всупереч пунктів 9, 11 Договору оренди земельної ділянки у період з 2013 по 2015 роки не сплачує йому орендної плати, що є систематичним порушенням умов Договору.

Крім того, ОСОБА_2 вказав, що 22.02.2013 року між ПП «АФ «Іззія» та ТОВ «ТОРГМОРТРАНС 1» було укладено Договір про спільний обробіток землі але згоди на укладення вказаного Договору він не давав; умовами Договору про оренду землі таке право орендаря теж не передбачене; будь-якої орендної плати за землю позивач у 2013-2015 роках не отримував ні від ПП «АФ «Іззія», ні від ТОВ «ТОРГМОРТРАНС 1».

У звязку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати, що є істотним порушенням умов Договору, та у звязку з неправомірною передачею права користування земельною ділянкою ТОВ «ТОРГМОРТРАНС 1», позивач просив розірвати Договір оренди землі, укладений між ним та Приватним Підприємством Агропромислова фірма «Іззія» 30.04.2004 року, а також стягнути з даного відповідача всі документально підтверджені судові витрати.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.01.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено. Вирішено: розірвати Договір оренди земельної ділянки, укладений 30 квітня 2004 року між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Агропромислова фірма «Іззія», зареєстрований 10.05.2007 року Вінницькою регіональною філією Центр ДЗК запис №30, згідно якого ОСОБА_2 передав в оренду Приватному підприємству «Агропромислова фірма «Іззія» земельну ділянку, загальною площею 2,9020 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0138, яка знаходиться на території Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Вирішене питання судових витрат.

Не погодившись з даним рішенням суду, ПП «Агропромислова фірма «Іззія» оскаржило його в апеляційному порядку, як незаконне та необґрунтоване у звязку з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та у зязку з неправильним дослідженням і оцінкою доказів. Просить скасувати рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.01.2017 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення суду, вказані правові вимоги дотримані.

Так, в ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №044132, виданого на підставі розпорядження Тростянецької РДА від 26.12.2003 року №346, належить земельна ділянка площею 2,9020га, яка розташована на території Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6).

30 квітня 2004 року між ОСОБА_2 та ПП АФ «ІЗЗІЯ» укладено договір оренди землі строком дії на 20 років, який зареєстровано 10.05.2007 року у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за №30 (а.с.7-9).

Частиною 2 ст.792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч. І ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Пунктами 9 та 11 Договору оренди землі від 30.04.2004 року, передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами, натуроплатою, перші два роки 1%, що складає 327,39 гривень, далі не менше 1,5 % від вартості паю, що складає 491,08 гривень. Орендна плата вноситься у строк до 15 листопада поточного року. У п.12 Договору вказано, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Згідно розділу «Інші права та обов'язки сторін» вищевказаного Договору оренди землі, одним із обов'язків орендаря є своєчасне внесення орендної плати.

У п. 35 Договору оренди землі вказано, що умовою розірвання договору в односторонньому порядку є несвоєчасна виплата орендної плати.

Відповідно до ч. 3 ст.31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно із ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншим законами України.

Відповідно до ч.І ст.24 вказаного вище Закону орендодавець, зокрема, має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст.651 IIК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. «д» ст.141 ЗК України, однією з підстав для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Отже, несплата відповідачем ПП АФ «Іззія» у період з 2013 по 2015 роки орендної плати є істотним порушенням умов Договору, а отже, є підставою для розірвання оскаржуваного Договору оренди земельної ділянки, як і визначився суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про це вказано і у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у його Постанові від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, яка є обовязковою для всіх судів України, в силу ст. 360-7 ЦПК України.

Посилання даного відповідача на обставини про сплату ним орендної плати у період 2010 -2012 років є безпідставним з огляду на зміну позивачем підстав позовної заяви( а/с125).

Крім того, 22.02.2013 року між ПП Агропромислова фірма «Іззія» та ТОВ «ТОРГМОРТРАНС 1» було укладено договір про спільний обробіток землі строком на три роки. Відповідно до п. 1.1 даного Договору, сторони домовилися про організацію спільної діяльності у сфері спільного використання земельних ділянок, які знаходяться у володінні (оренді) ПП Агропромислова фірма «Іззія» та розташовані на території Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, для досягнення наступних господарських цілей: 1.1.1 Отримання сільськогосподарської продукції, згідно категорії земель та класифікації угідь ( а/с90).

Як уже було зазначено, позивач не надавав згоди на укладення даного Договору. У Договорі про оренду землі таке право ПП Агропромислова фірма «Іззія» ним теж не надавалось. Ці обставини нічим не спростовані, більше того, вони були визнані представником ПП Агропромислова фірма «Іззія» у судовому засіданні.

З огляду на викладене та правову позицію Верховного Суду України у Постанові від 12.04.2014 року у справі № 6-166цс13, припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст. 32 ЗУ «Про оренду землі».

Отже рішення суду про задоволення позову законе і обгрунтоване.

Посилання апелянта на обставини, що позивач у 2013 2015 роках отримував орендну плату від ТОВ «Торгмортанс 1», не спростовує висновку суду тому, що про укладення Договору про спільний обробіток землі між ПП «АФ «Іззія» та ТОВ «Торгмортанс 1», ОСОБА_2 відомо не було та своєї згоди на передачу належної йому на праві власності земельної ділянки в користування ТОВ «Торгмортанс 1» він не надавав.

Надані ПП «АФ «Іззія» видаткові касові ордери про сплату позивачу орендної плати ТОВ «Торгмортанс 1», не можуть бути визнані судовою колегією, як належні та допустимі ще і тому, що вони не надані в оригіналі ( а/с 81, 86).

Відповідно до ч. І ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.І, 2 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Позивач не визнавав обставин про отримання орендної плати від ТОВ «Торгмортанс 1» і вимагав данання доказів у оригіналі, чого відповідачами не було зроблено.

Не спростовують рішення суду і твердження апелянта, що Договір про спільний обробіток землі, укладений 22.02.2013 року між ПП «АФ «Іззія» та ТОВ «Торгмортанс 1», був не діючим, оскільки він наявний. Крім того, ПП «АФ «Іззія» спростовувало систематичну несплату ним орендної плати за оскаржуваним Договором оренди землі саме сплатою орендної плати за цим договором ТОВ «Торгмортанс 1» (а/с189).

Таким чином, апеляційна скарга безпідставна і її слід відхилити, а рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, в силу ст. 308 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу приватного підприємства Агропромислова фірма «Іззія» відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.01.2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя: В.С. Марчук