Справа №576/2619/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/266/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

26 січня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2016 року

за матеріалами позовної заяви ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиоблавтотранс» про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

13 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що 23 вересня 2016 року він їхав до своїх батьків, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, задля чого мав придбати квиток на автобус до с. Яструбщина на автостанції «Глухів». При предявленні посвідчення учасника бойових дій, касир відмовив йому у пільговому проїзді. В той день він написав скаргу з приводу невиконання касиром автостанції законодавства, яким встановлено право пільгового проїзду учасникам бойових дій. Тому просить стягнути з ТОВ «Сумиоблавтотранс» на його користь 2000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення прав на пільговий проїзд автомобільним транспортом.

Ухвалою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 повернуто для подання її до суду за місцезнаходженням відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на те, що ухвала прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, просить скасувати ухвалу суду, справу повернути до Глухівського міськрайонного суду Сумської області для вирішення питання про відкриття провадження. Зазначає, що судом невірно було застосовано норми ЦПК України щодо підсудності, оскільки відповідно до ч.7 ст. 110 ЦПК України позови що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть предявлятися за їх місцезнаходженням. Також вважає, що відповідно до ч.5 ст. 110 ЦПК України, він, як споживач, мав право предявити позов до суду також і за місцем виконання договору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позивачу позовної заяви для подання до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_3 подана з порушенням правил підсудності відповідно до ст.109 ЦПК України, а тому немає законних підстав для її розгляду у Глухівському міськрайонному суді Сумської області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає нормам процесуального права.

Так, ст.ст. 1, 2, 3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правила щодо підсудності цивільних справ, які підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, тобто розмежування компетенції по розгляду і вирішенню підвідомчих суду цивільних справ всередині системи судів цивільної юрисдикції, визначені в Главі 1 Розділу III ЦПК України.

Статтею 109 ЦПК України, якою визначається так звана загальна територіальна підсудність цивільних справ, та на яку посилався суд першої інстанції, дійсно передбачено, що позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно ст. 110 ЦПК України встановлена альтернативна підсудність цивільних справ, яка визначається вказівкою законодавця про можливість розгляду і вирішення окремих цивільних справ конкретним судом за вибором позивача.

Встановлення альтернативної підсудності, яка на відміну від загальної, є додатковою процесуальною гарантією забезпечення інтересів окремих категорій позивачів, повязане з необхідністю створення позивачеві більш сприятливих умов для звернення за судовим захистом.

Так, повертаючи позовну заяву позивачу місцевий суд вважав, що згідно ч. 2 ст. 109 позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Положеннями ч. 7 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови, які виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Згідно з розясненнями п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог ч.7 ст. 110 ЦПК також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (ст. 95 ЦК). Оскільки філія або представництво юридичної особи діють в межах наданих їм повноважень, то предявлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір виникає саме з їх діяльності. У разі відсутності у філії або представництва юридичної особи відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з їх діяльністю, позовна заява повертається позивачеві для подання до належного суду (ст. 115 ЦПК) або якщо провадження у справі відкрито - передається судом до належного суду.(ст. 116 ЦПК).

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини, які є предметом цивільно-правового спору, виникли, з приводу діяльності відокремленого підрозділу товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське обласне підприємство автомобільного транспорту» автостанції Глухів, місцезнаходження якої є м. Глухів, майдан Соборний,2 і даний підрозділ не є філією юридичної особи. Проте, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 зазначив відповідачем ТОВ «Сумиоблавтотранс», яке розташоване по вул. Баумана,40 в м. Суми, а тому позов підлягав розгляду Ковпаківським районним судом м.Суми за місцем знаходження відповідача.

Також позивач не обґрунтував і звернення з позовом саме до Глухівського міськрайонного суду в порядку передбаченому ч.5 ст. 110 ЦПК України, як споживач за місцем виконання договору, оскільки з позову та з доданих до нього матеріалів не вбачається, що між сторонами був укладений договір перевезення автомобільним транспортом і місцем виконання є саме м.Глухів.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що справа не підсудна Глухівському міськрайонному суду Сумської області та повернув позовну заяву ОСОБА_3 для подання до належного суду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, відповідає вимогам процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування постановленої ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -