У х в а л а

24 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,

Романюка Я.М.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд Верховним Судом України рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и л а :

Київський районний суд м. Одеси рішенням від 26 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив, ухвалив: визнати припиненою поруку ОСОБА_4 за договором поруки від 23 травня 2008 року, укладеним між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», ОСОБА_6 та ОСОБА_4; стягнути в рівних частках з ОСОБА_5 та публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») на користь позивачки 243 грн 60 коп. судового збору.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 8 листопада 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» з підстав, передбачених пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

16 січня 2017 року ПАТ «Дельта Банк» (яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Сведбанк») звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 листопада 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частини першої статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обґрунтування підстави перегляду вказаних судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня, 6 і 27 квітня, 25 травня 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказану норму матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу 8 листопада 2016 року, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України з огляду на те, що внесені додатково зміни до кредитного договору змінюють забезпечене порукою зобов'язання шляхом встановлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, що збільшує обсяг відповідальності та потребує згоди поручителя на таке збільшення.

Разом з тим надані заявником для порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня, 6 і 27 квітня, 25 травня 2016 року не можуть бути прикладами неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права,оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справи на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справ.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

За викладених обставин вважати заяву ПАТ «Дельта Банк» обґрунтованою немає підстав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд Верховним Судом України рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 листопада 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Н.П. Лященко

Я.М. Романюк

В.М. Сімоненко