АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/50/17 Справа № 419/6310/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Варенко О.П., Куценко Т.Р.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, договором поруки, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ») звернулось до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, договором поруки, мотивуючи тим, що 16 січня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» (далі - ЗАТ «ПУМБ»), правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №5122618, згідно якого банк надав останньому кредит в розмірі 1.700.000 грн., зі сплатою відсотків за користуванням кредитними коштами 17,2% річних на строк до 16 січня 2014 року.

Зазначали, що з метою належного забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 16 січня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки №5183595.

З тією ж метою, 16 січня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №5183606.

Посилаючись на те, що всупереч умовам договору про надання кредиту, договорів поруки, відповідачі у повному обсязі не виконують свої зобовязання по поверненню кредиту, не здійснюють чергові погашення, чим порушують взяті на себе зобовязання, передбачені умовами кредитного договору та договорами поруки, внаслідок чого станом на 26 жовтня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 1.653.427 грн.94 коп., яка складається з наступного: 712.156 грн.93 коп. заборгованість по тілу кредиту; 466.729 грн.18 коп. - заборгованість по відсоткам; 188.780 грн.83 коп. пені; 17.000 грн. штраф за несвоєчасне виконання зобовязань відповідно п.4.3.3-4.3.6; 268.761 грн. сума штрафів за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування, яку просили стягнути з відповідачів у солідарному порядку, а також стягнути з них судові витрати по справі.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» задоволені. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині стягнення штрафів за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування в розмірі 268.761 грн., знизивши розмір штрафу до 138.466 грн.69 коп.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній частині зміні з наступних підстав.

Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 16 січня 2007 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №5122618, згідно якого банк надав останньому кредит в розмірі 1.700.000 грн., зі сплатою відсотків за користуванням кредитними коштами 17,2% річних на строк до 16 січня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Банк виконав умови кредитного договору надавши грошові кошти.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1 ст.546 ЦК України).

16 січня 2007 року між банком та позичальником було укладено договір іпотеки № 5123685.

За умовами договору іпотеки ОСОБА_2 надав в іпотеку нежитлове приміщення №95 у підвалі житлового будинку літ.А-5, реєстраційний номер 3888534, загальною площею 443,5 кв.м, яке розташоване в м.Дніпропетровську по вул.Тітова у будинку №13 (т.1 а.с.238-241).

З метою забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором, 16 січня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки №5183595.

З тією ж метою, 16 січня 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки №5183606.

З уточнених позовних вимог банку вбачається, що станом на 26 жовтня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 1.653.427 грн.94 коп., яка складається з наступного: 712.156 грн.93 коп. заборгованість по тілу кредиту; 466.729 грн.18 коп., - заборгованість по відсоткам; 188.780 грн.83 коп. пені; 17.000 грн. штраф за несвоєчасне виконання зобовязань відповідно п.4.3.3-4.3.6; 268.761 грн. сума штрафів за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування (т.1 а.с.127-135).

Задовольняючи позовні вимоги банку у повному обсязі першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості у викладеному банком вигляді.

У відповідності до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Колегія суддів звертає увагу не те, що в апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення суми штрафів за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування у розмірі 268.761 грн., а отже в іншій частині рішення суду не перевіряється.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржувані частині з наступних підстав.

Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

З тексту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ст.611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачі допустили заборгованість, а отже банк має право на стягнення штрафних санкцій, визначених укладеними між банком та відповідачами договорами.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами.

Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207,640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

Дослідивши спірний кредитний договір та договір іпотеки, комплексний договір страхування, колегія суддів приходить до висновку,що позичальник ознайомлений та погоджений з умовами надання кредиту, про що свідчить особистий підпис позичальника на кожній сторінці кредитного договору (т.1 а.с.230-237).

Статтею 5 спірного кредитного договору передбачена відповідальність сторін.

Зокрема п.5.4 сторонами встановлено, що за кожний випадок порушення позичальником обовязків щодо поновлення дії договорів страхування, передбачених п.4.3.1 цього договору,позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф в розмірі 10% від мінімальної страхової сум, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування (т.1 а.с.236).

В свою чергу страхова сума за договорами страхування, що укладаються на новий строк не може бути меншою ніж сума поточної заборгованості (п. 4.3.1).

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про стягнення штрафу за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування у розмірі 138.466 грн. 69 коп., саме у відповідності до умов укладеного сторонами договору.

Посилання ПАТ «ПУМБ» в уточненому позові на не, що в п.4.3.1 кредитного договору зазначено, що страхова сума за договорами страхування, що будуть укладатися на новий строк, має бути не меншою дійсної вартості майна (за договорами страхування майна) на момент укладання таких договорів страхування, а за договорами страхування нерухомого майна не меншою, ніж його повні (оціночна) вартість, зазначена в договорі забезпечення є безпідставним, оскільки таке твердження в кредитному договорі відсутнє.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2015 року змінити, зменшити розмір штрафу за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування з 268.761 грн. до 138.466 грн.69 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню, складає 1.521.133 грн.63 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Варенко О.П.

ОСОБА_5