Справа № 359/5321/16-ц Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І.В.
Провадження № 22-ц,780/2154/17, 22-ц/780/2155/17 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 47 23.03.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Коцюрби О.П., Суханової Є.М., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Племінний завод «Бортничі» на ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року та 21 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Племінний завод «Бортничі» про розподіл спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

04 липня 2016 року до провадження Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя.

Того ж дня, представник позивача звернувся до суду із заявою про накладення арешту на спільне майно подружжя, зокрема, будинок-контору, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; столярно-зварювальний цех, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року заяву задоволено і накладено арешт на заявлене нерухоме майно ОСОБА_3, посилаючись на мотиви, викладені у заяві.

12 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Племінний завод «Бортничі» звернулося до суду із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою місцевого суду від 20 липня 2016 року.

Обгрунтовує заявлені вимоги тим, що спірне нерухоме майно є власністю товариства на підставі рішення Господарського суду Київської області від 28.07.2015 року у справі №911/2328/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.12.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2016 року, а заходи забезпечення позову вжито без повідомлення товариства.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Племінний завод «Бортничі» відмовлено.

На обгрунтування ухваленого судового рішення зазначено, що вжиті заходи забезпечення позову стосуються нерухомого майна, на яке ОСОБА_2, як законна дружина ОСОБА_3, має право на 1/2 частину даного спільного майна, але через ухвалу про скасування заходів забезпечення позову може його втратити, а тому слід відмовити у задоволенні поданої заяви.

Публічне акціонерне товариство «Племінний завод «Бортничі», не погоджуючись із ухваленими судовими рішеннями, подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року та 21 лютого 2017 року скасувати, як і заходи забезпечення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення процесуального права при постановленні ухвал.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, керуючись наступним.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ст. 152 ЦПК позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб , забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю ( включаючи догляд за хворою дитиною ), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, завданих злочином.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, ОСОБА_2 04 липня 2016 року звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із названим позовом, де просила розділити спільне майно подружжя та виділити їй у власність майно, зокрема, житловий будинок ( контору ), що по АДРЕСА_1, а відповідачу, серед іншого, - столярно-зварювальний цех, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 1-3 ).

На підтвердження заявлених вимог надала правовстановлюючі документи на майно ( а.с. 5, 6 ).

Одночасно із зазначеними вимогами позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, де просила накласти арешт на зазначене майно, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду ( а.с. 11 ).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року заяву задоволено і накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_3, зокрема, на житловий будинок та на об'єкт нежитлової нерухомості - столярно-зварюваний цех, що по АДРЕСА_1, вказуючи на мотиви, викладені у заяві ( а.с. 13-14 ).

12 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Племінний завод «Бортничі» звернулося до суду із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою місцевого суду від 20 липня 2016 року, посилаючись на те, що зазначене в ухвалі нерухоме майно є власністю Публічного акціонерного Товариства «Племінний завод «Бортничі» на підставі рішення Господарського суду Київської області від 28 липня 2015 року у справі №911/2328/14, залишеному без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03 грудня 2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 15 грудня 2016 року ( а.с. 16-19, 20-26, 29-32, 33-61 ).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Племінний завод «Бортничі», при її повторному розгляді, відмовлено ( а.с. 81-90, 120-124, 145-146 ).

Таким чином, постановляючи ухвали з цього приводу, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, повністю дотримався вимог ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, положень постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

При цьому, місцевий суд, із врахуванням доказів по справі, наявності спору між сторонами, реальної загрози невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, із врахуванням особи відповідача за вимогами, відповідності виду забезпечення позову поданим позовним вимогам, правильно прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання про забезпечення позовута його скасування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, порушення процесуального права при постановленні ухвал, зокрема, ст.ст. 152, 154 ЦПК України, і цивільних прав та інтересів апелянта, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді другої інстанції.

За таких обставин, постановлені ухвали не підлягає скасуванню згідно положень п. 1 ст. 312 ЦПК України, т.я. вони постановленні з додержанням вимог закону.

При цьому, інші обставини, зазначені в апеляції, зокрема, про те, що у подружжя немає жодного документа на підтвердження права власності на це майно, договори купівлі-продажу від 05 січня 2004 року та 01 липня 2005 року не були нотаріально посвідчені та не пройшли державну реєстрацію, на переконання апеляційного суду, не спростовують висновок суду першої інстанції про обґрунтованість заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову та необгрунтованість вимог апелянта щодо скасування заходів забезпечення позову.

Зазначені обставини будуть предметом дослідження при розгляді справи по суті, вступити у яку Публічне акціонерне товариство «Племінний завод «Бортничі» вправі із самостійними вимогами на підставі положень ст. 34 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Племінний завод «Бортничі» відхилити. Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року та 21 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Племінний завод «Бортничі» про розподіл спільного майна подружжя залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.П. Коцюрба

Є.М. Суханова