Справа № 325/1198/16-ц
Провадження № 2/325/14/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області області

у складі:

головуючого судді: Шеїної Л.Д.

при секретарі: Красновій Ю.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 Акціонерного Товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» - ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське в режимі відеоконференції з апеляційним судом міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Акціонерного Товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування за договором майнового страхування в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

01 вересня 2016 року позивач ОСОБА_5 Акціонерне Товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування за договором майнового страхування в порядку регресу на суму 200296,00 грн., мотивуючи тим, що 26.03.2013 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» (позивач) та ТОВ ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна (страхувальник), за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого при використанні транспортного засобу «Фольскваген Пасат», номерний знак НОМЕР_1 (надалі автомобіль потерпілого) згідно якому Страховик зобовязався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором.

01.05.2014 року о 6.50 год. в 491 км + 900 км автомобільних доріг М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ сталася дорожньо-транстпортна пригода (надалі ДТП) за участю транспортного засобу, а саме автомобіля НОМЕР_2, який знаходився під керуванням ОСОБА_6 (надалі потерпілий).

Згідно з постановою Приазовського районного суду Запорізької області від 03 червня 2014 року 01.05.2014 року о 6.50 год. ОСОБА_3, будучи погоничем тварин, на 491 км + 900 км автомобільних доріг М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ перегоняв тварин в умовах недостатньої видимості (туман) поза спеціально відведеного місця, через проїзну частину дороги, де на неї скоїв наїзд автомобіль «Фольскваген Пасат», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6. В постанові суду вказано, що ОСОБА_3 порушив п.7.7 (г, д) Правил Дорожнього руху України і його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 340,00 грн.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження відповідно до довідки ДАІ, первинної довідки ДАІ, протоколу огляду пошкодженого ТЗ від 22.05.2014 року.

Потерпілий ОСОБА_6 своєчасно звернувся до ПрАТ «СК «АХА Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 200.296,82 грн. (двісті тисяч двісті дев*яносто шість гривень 82 копійки).

Страхове відшкодування страхувальнику виплачено на підставі страхового акту № :1.001.14.07683/VESKO17217 від 11.06.2014 року в повному обсязі згідно платіжного доручення № 113 853 від 13 червня 2014 року.

Тому, на думку позивача, фактично понесені витрати, які пов*язані зі сплатою страхового відшкодування ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ Україна» складають 200 296,82 гривень.

Згідно зі ст. 27 ЗК «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за причинену шкоду.

Пропозицію щодо добровільного відшкодування спричиненої шкоди на вказану суму, відповідач ОСОБА_3 проігнорував, тому і змушений звернутися до суду з позовом щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «СК «АХА Страхування» витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування на суму 200.296,82 гривень в порядку регресу, та понесених судових витрат.

Під час розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь 100.148, 41грн., мотивуючи тим, що під час розгляду справи, йому стало відомо, що у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 01.05.2014 року о 6.50 год. на 491 км + 900 км автомобільних доріг М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, наявна вина не тільки ОСОБА_3, а й ОСОБА_7, що підтверджено постановою як Приазовського районного суду Запорізької області від 03.06.2014 року, так і постановою Червоногвардійського районного суду міста Макіївка Донецької області від 23.06.2014 року. Тому, на думку позивача, наявні матеріали справи дають підстави стверджувати щодо обопільної вини кожного із винуватців дорожньо-транспортної пригоди, тобто 50х50. Тому, керуючись ст.31 ЦПК України, зменшив розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 Акціонерного Товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» 100.148, 41грн., в обґрунтування позову послався на ті ж підстави (а.с. 167).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 Акціонерного Товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» - ОСОБА_2 позов, з урахуванням останніх уточнень до нього, підтримала і просила суд його задовольнити, в обґрунтування позову послалася на ті ж підстави.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи (а.с. 188).

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4, повноваження якого підтверджено договором на надання безоплатної вторинної правової допомоги від 03.10.2016 року та відповідним свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю(а.с.69 - 70) проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач не довів, що довіритель є причетним до скоєння дорожньо-транспортної пригоди і що між його діями, як погонича скота, та спричиненою шкодою наявний причинно-наслідковий зв*язок. Згідно постанов суду і ОСОБА_3, і ОСОБА_6 порушили Правила дорожнього руху. Потерпілою особою від дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.05.2014 року о 6.50 год. на 491 км + 900км автомобільних доріг М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, є Страхувальник, він же вигодонабувач ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ Україна». Зменшивши розмір позовних вимог, позивач діяв на власний розсуд і не надав доказів на підтвердження того, що вина ОСОБА_3 становить 50%, тобто свій висновок щодо визначення 50% вини ОСОБА_3 грунтує на припущеннях.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини щодо відшкодування фактичних затрат, пов*язаних зі сплатою страхового відшкодування до особи, відповідальної за заподіяний збиток в порядку регресу.

Судом встановлено, що 01.05.2014 року о 6.50год. в 491 км + 900км автомобільних доріг М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ сталася дорожньо-транстпортна пригода (надалі ДТП) за участю транспортного засобу, а саме автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6 та за участю відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 21), що вбачається із матеріалів адміністративної справи №325/613/14-п (3/325/286/2014), яка була оглянута в судовому засіданні. В матеріалах адміністративної справи містяться: протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №008367 стосовно ОСОБА_8, схема наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих з фототаблицею, пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_3, та інших осіб, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №008366 відносно ОСОБА_6, в якому зазначено, що 01.05.2014 року о 06.50 на 491 км + 900м а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ керуючи автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT Д/З АА5823МХ не обрав безпечну швидкість руху, не урахував дорожню обстановку, при виникненні перешкоди, яку він обєктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або обїзду перешкоди та скоїв наїзд на тварину. Внаслідок ДТП постраждалих осіб не має, автомобіль зазнав технічних пошкоджень та завдано матеріальних збитків.

Постановою Приазовського районного суду Запорізької області від 03 червня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним в порушенні п.7.7 (г, д) Правил Дорожнього руху України, притягнено до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 340,00 грн. (а.с. 23). Згідно постанови суду (а.с.23) 01.05.2014 року о 6.50 год. ОСОБА_3, будучи погоничем тварин, на 491 км + 900км автомобільних доріг М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ перегоняв тварину в умовах недостатньої видимості (туман) поза спеціально відведеного місця, через проїзну частину дороги, де на неї скоїв наїзд автомобіль «Фольскваген Пасат», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6.

23.06.2014 року постановою Червоногвардійського суду Донецької області у справі № 3/271/466/14 ОСОБА_6 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (протокол серія АБ2 № 008366) і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 340.00 грн. (а.с. 100). Із картки обліку адміністративного правопорушення вбачається, що 01.05.2014 року о 6.50 год. на автомобільній дорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ на 491 км + 900км, керуючи автомобілем «Фольскваген Пасат», номерний знак НОМЕР_1, порушив вимоги п.12 швидкість руху Правил дорожнього руху (а.с.100).

Згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с. 8-19) між Страховиком АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та Страхувальником ТОВ «ПОРШЕ ЛІЗІНГ УКРАЇНА», який є вигодонабувачем, застраховані майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов*язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Фольскваген Пасат», номер кузова НОМЕР_3, 2013 року випуску, чорного кольору, з об*ємом двигуна 1968 куб.см.

Згідно повідомлення (а.с. 24-27) власник застрахованого транспортного засобу ТОВ «Порше Лізинг Україна» 03.05.2014 року проінформувало страхувальника про страховий випадок - дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 01.05.2014 року о 6.50 год.

Згідно довідки (а.с.32), протоколу огляду транспортного засобу (а.с.33-35) та відповідної ремонтної калькуляції (а.с. 36-44) транспортний засіб автомобіль марки «Фольскваген Пасат», номер кузова НОМЕР_3, 2013 року випуску, чорного кольору, з об*ємом двигуна 1968 куб.см., державний номерний знак AA5823 MX отримав механічні ушкодження, вартість відновлювальних робіт, згідно рахунку фактури становить 200.296,00 грн. (а.с. 45-48), що відповідає страховому відшкодуванню у сумі 200.296,00грн., яке, згідно платіжного доручення від 13 червня 2014 року № 113 853, сплачено Страховиком (позивачем по справі) ТОВ «Тріол Авто» (а.с. 52) сервісному центру, що здійснив ремонт автомобіля.

Відповідно до п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування», який регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», та ст. 979 Цивільного кодексу України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим випадком, за умовами ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

А відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату. Аналогічний обов'язок страховика закріплений ст. 20 Закону України «Про страхування».

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров*ю, майну третьої особи.

Згідно пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду

Відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається із матеріалів справи винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнано ОСОБА_3, ОСОБА_6 (а.с. 21).

Відповідно до п.23.1.2 Договору страховик зобовязаний протягом 2 (двох) робочих днів, як тільки йому стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п.26.1 Договору страхове відшкодування виплачується Страховиком згідно з Договором на підставі письмової заяви Страхувальника (його правонаступника, Вигодонабувача) і Страхового акту, який складається Страховиком.

Відповідно до п.26.2 Договору Страхове відшкодування сплачується Страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку. Страхувальник зобовязаний надати Страховику усі необхідні документи, що підтверджують причини та розмір збитку, перелік яких наведено в розділі 25 Договору. Ненадання вказаних документів дає Страховику право відмовити у виплаті відшкодування як в цілому, так і в частині збитку, не підтвердженій такими документами.

Відповідно до п.26.10 Договору при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ ( Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей , обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО (згідно з умовами п. 26.11 Договору). В окремих випадках, за згодою Страховика та Страхувальника (Вигодонабувача), розмір збитків може визначатися на підставі авто товарознавчої експертизи або безпосередньо Страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром). Вартість частин та деталей береться в розрахунок Кошторису збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові. При настанні страхових випадків за межами України та необхідності здійснення ремонту на місці страхового випадку, - трудовитрати на відновлення відшкодовуються, виходячи з розцінок, що діють в Україні.

На підставі п.26.15 Договору при пошкодженні ТЗ страхове відшкодування сплачується Страхувальнику шляхом перерахування на рахунок СТО, обраної відповідно до п. 26.11 Договору, згідно з належним чином оформленими документами, наданими відповідними підприємствами , про витрати на компенсацію скоєних збитків ( наряд-замова, рахунок, акт виконаних робіт, тощо), якщо інше не погоджено між Страховиком та Вигодонабувачем. Взакані документи повинні містити повний перелік робіт, їх вартість, а також вартість запчастин та матеріалів, використаних під час ремонту. При цьому, вибір СТО Страхувальник зобовязаний письмово погоджувати зі Страховиком (з урахуванням умов п.26.11 Договору). Виплата страхового відшкодування за ризиком «Викрадення» та при повній загибелі ТЗ. Здійснюється безпосередньо Страхувальнику.

При цьому, згідно з п. 1.3. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

З вказаного вбачається, що особливістю страхування цивільно-правової відповідальності є неможливість чіткого визначення у договорі особи, на чию користь буде здійснюватись страхове відшкодування. У цьому випадку статусу вигодонабувача набуватимуть ті особи, яким страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, завдадуть майнової шкоди.

Згідно із статтею 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якою є особа, яка, на думку позивача, порушила його охоронювані законом права та інтереси.

Згідно зі ст. 33 ЦПК України залучення судом до участі у справі співвідповідачів інших осіб, чиїх прав та обов*язків стосуються заявлені вимоги, можливе тільки за наявності клопотання про це від позивача.

Суд, у відповідності до ст.33 ЦПК України, проінформував позивача щодо можливості залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_6, однак пропозиція суду була проігнорована позивачем, який пояснив суду, що не бажає залучати ОСОБА_6 до участі у справі в якості співвідповідача.

З огляду на аналіз наведених норм закону, виходячи із обставин справи, суд вважає, що позивачем не були притягнуті до участі у справі всі особи, які за законом мають відповідати за цим позовом, а саме ОСОБА_6, без залучення якого суд позбавлений можливості з*ясувати всі обставини по справі, в тому числі, і вирішити питання щодо проценту вини кожного із заподіювачів шкоди (ОСОБА_3, ОСОБА_6З.), і тим самим визначити відповідну долю кожного із них щодо відшкодування шкоди, тому в задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують

вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів

За вимогами ст. 60 ЦПК України, к ожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,10,11,60,212-215,218 ЦПК України, на підставі ст.993 ЦК України, п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.27 Закону України «Про страхування», суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 Акціонерного Товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування за договором майнового страхування в порядку регресу, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області.

Суддя Шеїна Л.Д.