Провадження №2/359/9/2017
УХВАЛА

27 січня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Пригоді Т.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу:

за первісним позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо пред-мета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки;

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3, про визнання не-дійсними договорів про внесення змін до договору кредиту;

за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укр-соцбанк» та ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4, про визнання недійсним іпотеч-ного договору;

за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_5 та ОСОБА_3, про визнання недійсним догово-ру про внесення змін до договору кредиту,

встановив:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з первісним позовом та просить в рахунок погашення боргу за договором кредиту №410/3/07-Пі від 19 січня 2007 року в розмірі 5286219 гривень 34 копійок звернути стягнення на житловий будинок та земельну ділян-ку по вул. Левадній, 78 в с. Старе Бориспільського району шляхом продажу цих обєктів нерухомого майна на прилюдних торгах.

ОСОБА_2 предявив зустрічний позов та просить суд визнати недійсними дого-вори про внесення змін №1 від 19 жовтня 2012 року, №2 та №3 від 21 червня 2013 року, договір про внесення змін без номеру від 21 червня 2013 року до договору кредиту №410/3/07-Пі від 19 січня 2007 року.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також предявили самостійні позови: ОСОБА_3 просить визнати недійсним іпотечний договір №07/1-3 від 19 січня 2007 року; а ОСОБА_4 просить визнати недійсним договір про внесення змін без номе-ру від 21 червня 2013 року до договору кредиту №410/3/07-Пі від 19 січня 2007 року.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заявили клопо-тання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи для того, щоб пере-вірити те, чи були виконані ОСОБА_4 підписи на договорах про внесення змін №2 від 21 червня 2013 року, №3 від 21 червня 2013 року та без номеру від 21 червня 2013 року до договору кредиту №410/3/07-Пі від 19 січня 2007 року.

ОСОБА_3 підтримує клопотання та просить суд задовольнити їх.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечує проти задоволення клопотань. В об-грунтування своїх заперечень вона посилається на відсутність сумнівів в правильності висновку експерта №82 від 16 липня 2015 року. Тому представник позивача ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні клопотань.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, суд дійшов до таких виснов-ків.

Встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року (а.с.178-180 т.1) була призначена судова почеркознавча експертиза для того, щоб перевірити, чи були виконані ОСОБА_4 підписи на першій восьмій сторінках договору про внесення змін без номеру від 21 червня 2013 року до договору кредиту №410/3/07-Пі від 19 січня 2007 року.

16 липня 2015 року судовий експерт ДНДЕКЦ МВС України склав висновок №82 (а.с.3-5 т.2), в якому вказав, що підписи на першій восьмій сторінках договору про вне-сення змін без номеру від 21 червня 2013 року до договору кредиту №410/3/07-Пі від 19 січня 2007 року виконані саме ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано не-обґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.11 постанови №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Встановлено, що у висновку експерта №82 від 16 липня 2015 року викладені до-кладні, логічні та послідовні обґрунтування, зміст яких не суперечить іншим письмовим доказам, що містяться в матеріалах цивільної справи. Доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зводяться виключно до оцінки методики, яку використовував експерт під час проведення дослідження. Крім того, при призначенні та проведенні судової почерко-знавчої експертизи не було допущено жодних істотних порушень процесуальних норм. Ці обставини свідчать про відсутність сумнівів в правильності висновку експерта.

З огляду на це суд вважає, що підстави для призначення повторної судової почерко-знавчої експертизи відсутні.

Крім того, зі змісту мотивувальної та резолютивної частини ухвали суду про приз-начення судової почеркознавчої експертизи (а.с.179-180 т.1) вбачається, що перед екс-пертом взагалі не ставилось питання про те, чи були виконані ОСОБА_4 підписи на договорах про внесення змін №2 та №3 від 21 червня 2013 року до договору кредиту №410/3/07-Пі від 19 січня 2007 року. Судовий експерт ДНДЕКЦ МВС України не дослід-жував ці обставини та не надав жодного висновку з приводу них. Тому підстави для призначення повторної судової почеркознавчої експертизи з метою перевірки цих об-ставин відсутні також.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист права людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Встановлено, що провадження у цивільній справі було відкрито ще 3 листопада 2014 року. Ця обставина підтверджується ухвалою судді (а.с.61 т.1). В ході розгляду ци-вільної справи суд неодноразово призначав експертизи. Призначення повторної судової почеркознавчої експертизи призведе до затягування розгляду цивільної справи на не-розумний строк понад 2 роки. Це буде свідчити про пряме порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист права людини і основоположних свобод.

Суд вважає, що запобігання цього порушення є додатковою підставою для відмови у задоволенні заявлених клопотань.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотань ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7