АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

26 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Музичко С.Г., Рейнарт І.М.,

при секретарі Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ГембарськоїСвітлани Іванівни про визнання дій неправомірними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року,

встановила:

У жовтні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача ОСОБА_2 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 05 лютого 2007 року, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

03.11.2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику з підстав, передбачених ч.8 ст.153 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1- ОСОБА_4 просить скасувати вказану ухвалу суду та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що подана заява містила посилання на причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов та вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Оскаржуване судове рішення не містить обґрунтування, які саме обставини та правові докази належало навести заявнику при поданні заяви про забезпечення позову та якою нормою процесуального закону це передбачено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представник Гембарської С.І. - ОСОБА_6 у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у жовтні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача ОСОБА_2 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 05 лютого 2007 року, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

03.11.2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що адвокат позивача не виклав обставин і не зазначив конкретних правових доказів у обґрунтування своїх вимог про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із системного аналізу положень ст. 151, 153 ЦПК України на стадії прийняття заяви про забезпечення позову суд має виходити виключно з наявності або відсутності в заяві відомостей, передбачених ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

При цьому суд не вправі входити в обговорення доводів заявника, оцінка яким має бути надана під час розгляду по суті заяви про забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявником зазначено причини необхідності вжиття заходів забезпечення позову, обраний заявником вид забезпечення позову, а також наведено ті доводи в обґрунтування вимог заяви та необхідності забезпечення позову в обраний позивачем спосіб, які останній вважав за необхідне навести.

Вимога суду щодо зазначення конкретних правових доказів у обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову не ґрунтується на законі.

Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може вимагати від заявника подати додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Обґрунтованість заяви про забезпечення позову є предметом дослідження суду під час розгляду такої заяви по суті, а не на стадії прийняття останньої до розгляду.

Неповне з'ясування обставин справи, відсутність належної правової оцінки доводам заявника призвело до передчасного висновку про повернення заяви.

За таких підстав ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції на новий розгляд питання.

Згідно ч.2 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення за наслідками її розгляду.

За таких підстав, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 82, 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 275 грн. 60 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в частині стягнення судового збору може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/896/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Грегуль О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.