РІШЕННЯ

25 січня 2017 року м. Мукачево Справа №303/5476/16-ц

2/303/130/17

номер рядка стат.звіту 49

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Мукачево матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 до 1/4 частки його заробітку (доходу), щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.11.2010 з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання їх спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно. Однак, на даний час у позивача змінився сімейний стан, у звязку з повторним одруженням. Від нового шлюбу він має дитину, яка також потребує матеріального забезпечення. Крім того, на утриманні позивача знаходяться його батьки - пенсіонери, які мешкають разом з ним, а тому сплата аліментів у такому обсязі є значною та ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

В судове засідання позивач не зявився, оскільки заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 1, зворот).

Відповідач у судове засідання також не зявилася, натомість подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що визначений відповідачем розмір аліментів не надасть їй можливість забезпечити дитину на належному рівні. Крім того вказала на ухилення позивача від сплати аліментів, про що свідчить відповідний розрахунок заборгованості позивача.

Дослідивши подані по даній справі доказові матеріали, суд в контексті із запереченнями відповідача, констатує наступне.

Судом встановлено, що у сторін народилася дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.11.2010 року, а.с. 2).

На підставі вищевказаного судового акт присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 30.07.2005 року, в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з даними копії свідоцтва про шлюб серії І-ФМ №126016, позивач повторно одружився із ОСОБА_4 (а.с. 3).

Відповідно до свідоцтва про народження серії МА №3906737 (а.с. 4), у позивача із ОСОБА_4 народилася донька Мелітта, ІНФОРМАЦІЯ_4

З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи суд приймає також до уваги наступне.

Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обовязками батьків є піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Частиною другою статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Поряд з цим, частиною першою ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, з часу ухвалення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області рішення від 05.11.2010, у позивача змінився сімейний стан, оскільки він повторно одружився з ОСОБА_4, і у них народилася донька Мелітта (а.с. 4).

Тобто у позивача змінився сімейний стан.

За таких обставин є всі підстави для стягнення аліментів з позивача у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України, тобто у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме позивача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості розумності та моральності.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних обставин у їх сукупності за взаємозвязку, а також інтересів дитини, позов, за наявних на час судового розгляду даної справи обставин, підлягає задоволенню.

На підставі наведенного та керуючись статтями 8, 124, 129 Конституції України, статтями 10, 14, 57-60, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області,

ВИРІШИВ:

1. Позову ОСОБА_1 задоволити.

2. Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, м. Ужгород Закарпатської області, вул. Минайська, 8/74) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, с. Ключарки Мукачівського району, вул. Комарова, 16) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 13.09.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

3. Виданий на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2010 (по справі №2-3695/10) виконавчий лист - відкликати.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Кость