Справа № 754/1185/17
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2017 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

В провадження Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, про зняття арешту з майна.

У вказаній позовній заяві позивач просить суд: зняти арешт накладений на підставі постанови ае 699806 від 01.02.2006 року на все майно рухоме і нерухоме. Видалити арешт з Єдиного Державного Реєстру України. Видати підтверджуючий документ про зняття арешту з майна. Реєстраційний номер обтяження 2873801, зареєстровано 14.02.2006 року в 13:19:32 за №2873801 реєстратором: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора.

Як вбачається із заявлених позовних вимог, позивачка просить суд зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою ае 699806 від 01.02.2006 року ВДВС Деснянського району м. Києва, однак в прохальній частині позовної заяви позивачка не зазначила майно, з якого саме майна вона просить зняти арешт.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, в позовній заяві повинні бути зазначені: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування. Відповідно до частини четвертою цієї ж статті, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як вказує позивач їй на праві власності належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1. Однак позивачу стало відомо, що все її майно перебуває під арештом накладеним Деснянським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва. Позивач зверталася до Деснянського ВДВС щодо припинення чинності арешту та отримала відповідь, відповідно до якої справа знищена та при перевірці Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі документи боржником у яких виступає ОСОБА_1, станом на 16.12.2016 році у відділі не перебувають. Таким чином, через деякий час документи виконавчої служби були знищені за строком зберігання. Враховуючи, що термін арешту майна було закінчено, а також борг по відкритим виконавчим провадженням виплачено своєчасно і відсутнє підтвердження про відсутність боргу, то є всі правові підстави для звільнення майна з-під арешту.

В порушення вимог ст.ст. 119 - 120 ЦПК України позивачка не виклала обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, звертаючи з позовною заявою до суду не зазначила відомостей про відповідача, місце його знаходження, обставини, що слугували підставою для накладення арешту, які виникли підстави для зняття арешту, найменування справи, в порядку розгляду якої було накладено арешт. Не зазначила докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивачка обґрунтовує свої вимоги, зокрема щодо належності їй майна, не визначилася з позовом, а саме те, чи звертається вона до суду з позовом про визнання права власності та знаття арешту з майна, чи зі скаргою на дії державного виконавця.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Позивачка звертаючись до суду з позовом у порядку цивільного судочинства позовні вимоги про визнання за нею права власності на спірне майно не заявляє, зазначає, що державний виконавець не може зняти арешт з майна, при цьому не вказує підстави таої неможливості, а також не вказує чи закінчено виконавче провадження в межах якого накладався арешт на майно, тобто, встановити чи фактично позивач звертається з позовною заявою до суду або оскаржує дії державного виконавця під час виконання судового рішення, що в залежності від суб'єкта звернення відноситься до компетенції адміністративних судів або розглядається в порядку, передбаченому ст. 383 ЦПК України- не можливо.

Вище викладене дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення недоліків.

Недоліки підлягають усуненню шляхом складання нового тексту позовної заяви, поданням її до суду з копіями заяви та додатків у відповідності до кількості відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву заяву ОСОБА_1, про зняття арешту з майна - залишити без руху.

Запропонувати позивачу не пізніше двох днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ухвалі недоліки, шляхом надання до канцелярії суду (м. Київ, пр.-т Маяковського, 5-В) належним чином оформленої позовної заяви, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Деснянського районного

суду м. Києва Н.Г. Таран