Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.01.2017 р. 145/1825/16-ц

2/145/107/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Цюпій О.П.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника органу опіки та піклування Сікори О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою, в якій вказує після смерті її дочки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 року залишився її син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після смерті матері проживає разом з нею.

Батьком дитини є відповідач. Після смерті ОСОБА_5 він не з"являється до сина, проживає окремо від дитини, родинних стосунків з сином не підтримує, не цікавиться його життям, не піклується про його здоров"я та розвиток, не вітає з днем народження та святами, не приїздить, щоб побачитись з своїм сином.

Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що з часу смерті дочки ОСОБА_5 відповідач до дитини не приходив ні в школу, ні в садок.Не телефонував до дитини. Життям дитини не цікавився. Хлопчик батька не знає.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, визнав, що після смерті ОСОБА_5 їх син- ОСОБА_4 залишився проживати з позивачкою- його бабою. Він дитину не відвідував ні вдома, ні в садку. На даний час у нього інша сім"я. Перешкод у спілкуванню з дитиною йому ніхто не чинив.

Представник органу опіки та піклування - Тиврівської РДА Сікора О.Г. вважає позов обґрунтованим.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 - батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.4).

Матір дитини- ОСОБА_5. померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.4,5).

Згідно актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 3.11.2016року дитина проживає з позивачкою у справі в АДРЕСА_1, разом іншими дітьми ОСОБА_5: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8; ОСОБА_9 здійснює догляд за дітьми, бабушка дітей.

ОСОБА_4 на території Дзвониської сільської ради не проживає.

Відповідно до Принципів 2,4,6 Декларації прав дитини, проголошеню Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти.

ОСОБА_4 не піклується про фізичний і духовний розвиток сина -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не спілкується з ним, взагалі не виявляє інтересу до його життя, участі в його вихованні не приймає, що не заперечує і відповідач.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 03.11.2016 року він з сином не проживає, участі у вихованні сина не бере, матеріально не допомагає.

Свідок ОСОБА_10 - завідуюча ДНЗ с. Дзвониха, показала, що з травня 2014 року ОСОБА_4 відвідує ДНЗ с. Дзвониха. Дитину в садочок водить бабушка ОСОБА_1 Батько в садочок жодного разу не прийшов. Життям дитини в неї не цікавився.

Свідок ОСОБА_11 показала, що вона - дочка ОСОБА_1 Її сестра ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. З того часу її син - ОСОБА_4 проживає з бабушкою ОСОБА_1 в с. Дзвониха. Дитині створені всі необхідні умови для проживання та розвитку. Батько дитину жодного разу не відвідував ні вдома, ні в садочку. З часу смерті ОСОБА_5 він дитини не бачив. Хлопчик знає батька лише з фотографій.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування -Тиврівської РДА від 23.01.2017 року ОСОБА_4 свідомо нехтує своїми батьківським обов"язками, не забезпечує дитину належним доглядом та вихованням, не піклується про стан його здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, ні усно, ні письмово не спілкується з дитиною, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість. Таку поведінку можна розцінювати як умисне ухилення від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Позбавлення його батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4 є доцільним.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, -

вирішив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кіосак Н. О.