Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 січня 2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Пушкарьової С.П.,

при секретарі: Четвертак Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Василівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» звернулося до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року в розмірі 4 420,47 грн., а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року ОСОБА_1 отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 6000,00 грн. строком на 12 місяців, з 25 лютого 2013 року до 25 лютого 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,00% на рік. Відповідачка зобовязалася забезпечити повернення кредиту та щомісячну сплату нарахованих відсотків. В порушення умов кредитного договору, ОСОБА_1 свої зобовязання за ним виконує неналежним чином, про що свідчить наявна заборгованість, яка виникла станом на 04 листопада 2016 року за кредитним договором № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року - в загальній сумі 4420,47 грн. та яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в сумі 1000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 1221,05 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту (п. 6.3 кредитного договору) в сумі 381,29 грн., пені на відсотки (п. 6.2 кредитного договору) в сумі 370,13 грн.; інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту 848,00 грн., штрафу за невиконання умов п. 5.2.4, 5.2.5 Кредитного договору, в розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання (п. 6.4 Кредитного договору) в сумі 600,00 грн. До теперішнього часу відповідачка ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року в добровільному порядку не погасив, тому позивач ПАТ АБ «Експрес-Банк» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Представник позивача ПАТ АБ «Експрес-Банк» у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, проте до матеріалів позовної заяви представником позивача ОСОБА_2 подано заяву на адресу суду, в якій

просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухваленні по справі заочного рішення не заперечують (а.с. 43).

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України, що підтверджується розпискою в отриманні судової повісти та через засоби масової інформації, а саме - газету «Запорізька правда» від 19 січня 2017 року, які є у матеріалах справи, однак про причини неявки суду не повідомлено, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких виникає спір.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

У відповідності до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, в листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів

даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року позичальник ОСОБА_1 отримала у ПАТ АБ «Експрес-Банк» кредит в розмірі 6000,00 гривень строком на 12 місяців, до 25 лютого 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28,00% на рік (а.с. 4-6).

Банк свої зобовязання за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року виконав у повному обсязі. Відповідачка ОСОБА_1 свої зобовязання за вищезазначеним кредитним договором виконує неналежним чином, про що свідчить наявна заборгованість, яка виникла з 04 листопада 2015 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за укладеним кредитним договором № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року, в порушення умов Договору, станом на 04 листопада 2016 року відповідачка ОСОБА_1 має заборгованість за вищезазначеним кредитним договором № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року в загальній сумі 4 420 гривень 47 копійок, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в сумі 1000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 1221,05 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строку повернення кредиту (п. 6.3 кредитного договору) в сумі 381,29 грн., пені на відсотки (п. 6.2 кредитного договору) в сумі 370,13 грн.; інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту 848,00 грн., штрафу за невиконання умов п. 5.2.4, 5.2.5 Кредитного договору, в розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання (п. 6.4 Кредитного договору) в сумі 600,00 грн.

Вказана сума заборгованості підтверджується наданим позивачем належним розрахунком, який міститься в матеріалах справи (а.с. 29).

У ході судового розгляду справи відповідачкою ОСОБА_1 заперечень проти позову не надано, будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, суду не подано та у суді не доведено, нарахованої позивачем суми заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року, не оспорено.

Статтею 204 Цивільного кодексу України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно вимог ст.ст. 526, 527 ЦКУкраїни зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від

наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч. 1 ст. 624 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно положень ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов'язання за даним договором.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ПАТ АБ «Експрес-Банк» позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позичальник ОСОБА_1 свої зобовязання за укладеним кредитним договором № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року належним чином не виконує, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість, відповідачкою ОСОБА_1М до теперішнього часу в добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним кредитним Договором № № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року, яка виникла станом на 04 листопада 2016 року, в загальній сумі 4420,47 грн. підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ АБ «Експерес-Банк» у судовому порядку.

Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1378,00 грн. (а.с.3) та витрат, повязаних з публікацією в пресі - оголошення про виклик у судове засідання в розмірі 330,00 грн. згідно платіжного доручення № 117, яке є у матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 526, 623, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 7, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (м. Київ, пр. Повітрофлотський,

буд. 25, кореспондентський рахунок № 1 в НБУ по Києву і Київській області, МФО 322959, код ЄДРПОУ - 20053145) заборгованість за кредитним договором № 36987/30/К2 від 25 лютого 2013 року в розмірі 4 420 (чотири тисячі чотириста двадцять) гривень 47 копійок, витрати по оплаті судового збору в сумі - 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок і витрати на оголошення у газеті в розмірі 330,00 грн., а всього 6128 (шість тисяч сто двадцять вісім) гривень 47 копійок.

Рішення може бути переглянуто Василівським районним судом за заявою відповідачки, яка не була присутня в судовому засіданні, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3