№ 242/5661/16-ц
№ 2/242/275/17
РІШЕННЯ

іменем України

18 січня 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі: судді Владимирської І.М., при секретарі Козаковій Н.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20.12.2016 року звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу подружжя має дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею і знаходяться на її утримані. Відповідач матеріальної дитини допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову.

В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій підтримала позов, та просить суд слухати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заявлених вимог не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зібраними по справі доказами судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 27.09.2008 року, згідно свідоцтва про шлюб І-НО № 149009 від 27.09.2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 129.

Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 14.07.2014 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 258811, виданого 24.02.2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3, народився 21.02.2009 року, його батьком є ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права,свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» від 18.12.2009 року N 14 у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Вивчивши законодавство що регулює спірні правовідносини та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно зі ст. 181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач має неповнолітнього сина, фізично здоровий, працює і має змогу виплачувати аліменти на його утримання. Інших осіб, які перебувають на утриманні у відповідача судом не встановлено.

Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Оскільки позивач 20.12.2016 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти починаючи з 20.12.2016 року.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 130, 174, 213-214, 367 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 20.12.2016 року на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на користь держави в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя