16.03.2017 643/7514/15-ц;
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачовій О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про встановлення факту, визнання права на спадкування, усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Харківської міської ради про встановлення факту, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до відповідачів, яким просить встановити факт проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сімєю без реєстрації шлюбу понад пять років (з 1977 до часу смерті ОСОБА_3 24.03.2015); визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 та змінити черговість одержання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування раніше, тобто третьої черги спадкоємців; усунути від права на спадкування за законом двоюрідну сестру ОСОБА_3 ОСОБА_2, яка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві (ОСОБА_3М.), яка через свій похилий вік та тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, а саме, квартиру АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0,08га, розташовану на території с/т «Українка» Орджонікідзевського району м. Харкова та на банківський вклад на суму 35000грн., який знаходиться на вданому рахунку у ПАТ «Креді ОСОБА_4».

Обґрунтовуючи доводи позову, позивач зазначає, що з 1977 він та ОСОБА_3 почали проживати разом однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. Протягом тривалого часу мешкали у квартирі АДРЕСА_2, яку в подальшому приватизували і за спільною домовленістю, квартира оформлена на ОСОБА_3, ОСОБА_1 був зареєстрованим за іншою адресою. З 2002 перебуває на обліку у 11-ї міської поліклініки, де обслуговується. У 2000,2001 роках за вказаною адресою зареєструвалась донька позивача ОСОБА_5 За час проживання однією сімєю у лютому 2002 зі ОСОБА_3 оформили право на земельну ділянку на території с/т «Українка» Кулиничівської селищної ради. 23.03.2015 ОСОБА_3 померла та усі витрати на її поховання взяв на себе позивач. Після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до нотаріуса щодо відкриття спадкової справи, однак було відмовлено, т.я. недостатньо документів. Також позивач зазначає, що за життя ОСОБА_3 заповіт не складала. Протягом сумісного проживання ОСОБА_1 опікувався та забезпечував матеріально ОСОБА_3, гроші, що розмішені у банку, є спільними грошима, що заощаджувались протягом тривалого строку. Оскільки ОСОБА_3 часто хворіла і потребувала постійного догляду та піклування, саме ОСОБА_1 це забезпечував. За останні три роки життя, їх родиною витрачено понад 40000грн. на лікування. Позивач зазначає, що протягом тривалого часу ОСОБА_3 майже не спілкувалася зі свою двоюрідною сестрою ОСОБА_2, обмежувались вітальними листами. Жодної матеріальної підтримки, будь-якого спілкування, догляд тощо, з боку ОСОБА_2 не було, остання навидь не приїжджала до сестри. 24.03.2015 позивач повідомив ОСОБА_2 про смерть ОСОБА_3, однак відповідач не зявилась на поховання, матеріальною участю не приймала.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, яким остаточно просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вважати, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка померла 23.03.2015 є двоюрідними сестрами; визнати за ОСОБА_2 право власності на спадщину в порядку спадкування за правом представлення після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_3, померлої 23.03.2015 на квартиру АДРЕСА_2, на земельну ділянку, площею 0,08га., розташовану на території Кулиничівської селищної ради у с/т «Українка» Харківського району та на банківський вклад на суму 35000грн., який знаходиться на вкладному рахунку ПАТ «Креді ОСОБА_4».

Обґрунтовуючи доводи зустрічного позову ОСОБА_2 зазначає, що 23.03.2015 померла двоюрідна сестра ОСОБА_3 та після її смерті залишилась спадщина, що складається із квартири АДРЕСА_2, земельної ділянки у с/т «Українка» та грошві кошти в сумі 35000грн., на рахунку у ПАТ «Креді ОСОБА_4». Рідний дядько ОСОБА_3, що є батьком ОСОБА_2 ОСОБА_6 рішенням суду оголошений померлим. Після смерті ОСОБА_3 позивач є спадкоємцем за правом представлення і успадковує частку спадщини, що належала б батьку ОСОБА_6, спадкоємцю третьої черги рідному дядьку ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача за основним позовом підтримав викладені у позові обставини, просить позовні вимоги задовольнити повністю, у зустрічному позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_2, її представник з вимогами основного позову не погодились, надавши письмові заперечення, підтримали обставини, викладені у зустрічному позові і просять їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Харківської міської ради з вимогами основного позову не погодився повністю, надавши письмові заперечення, в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час слухання справи належним чином.

Суд, вивчивши доводи і заперечення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позовних вимогах основного позову необхідно відмовити у повному обсязі, вимоги зустрічного позову підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, що вбачається із положень п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3М постійно проживала та була зареєстрована одна в м. Харкові за адресою: АДРЕСА_3 з 1970 по 15.04.2015.

ОСОБА_5 зареєстрований за іншою адресою.

23.03.2015 ОСОБА_3 померла.

Такі обставини підтверджено довідкою КП «Жилкомсервіс» від 14.12.2015, відомостями паспорту ОСОБА_5, свідоцтвом про смерть (а.с.5,7,166).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Як встановлено ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебували, остання заповіт не складала.

Відповідно до правил ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків,встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Із п. 11 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сімєю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки,зокрема, вітчим, мачуха,пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Отже, вищевикладене свідчить, що першою умовою для закликання до спадкування спадкоємців четвертої черги є проживання однією сімєю (ст. 3 СК України).

Іншою обовязковою умовою для виникнення права на спадкування у цьому випадку є проживання однією сімєю не менше пяти років.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що із ОСОБА_3 проживали разом однією сімєю більше 40 років, вели спільне господарство, позивач доглядав за ОСОБА_3 у звязку із хворобою останньої, самостійно поховав її, тощо.

Між тим, позивач за основним позовом не надав жодного доказу на підтвердження таких фактів.

Свідчення в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 в якості свідка про сумісне проживання однією сімєю зі ОСОБА_3 та покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили даний факт, на думку суду, не є достатніми та переконливими, та такі, що не можна покласти в основу судового рішення, як безспірні докази.

Відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З боку позивача ОСОБА_1 не надано суду доказів щодо сумісного проживання, ведення спільного господарства із ОСОБА_3, щодо ведення спільного побуту, піклування та догляду у звязку із хворобою останньої тощо.

Позивачем майже не доведено, що саме ОСОБА_1 поховав ОСОБА_3

Далі, відповідно до положень ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Разом з цим, ОСОБА_1 не надав доказів про звернення до нотаріальної контори у встановлений законом строк про прийняття спадщини.

Не містять і матеріали справи таких доказів, відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Перебування позивача на обліку у 11-ї міської поліклініки, надання листів та конвертів на імя ОСОБА_3 не є достатніми, належними доказами, що б свідчили про постійне сумісне проживання однією сімєю з померлою.

Таким чином, суд аналізуючи вищевикладене, оцінюючи у сукупності докази основного позову, вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено факту проживання зі ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу понад 5-ти років, а тому позивача не набув права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 і у суду відсутні підстави щодо зміни черговості одержання права на спадкування разом із іншими спадкоємцями.

Далі, позивач ОСОБА_1 просить усунути двоюрідну сестру ОСОБА_3 - ОСОБА_2 від права на спадкування за законом, т.я. остання ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, яка через свій похилий вік та тяжку хворобу, перебувала у безпорадному стані.

Відповідно до правил ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Наявність у матеріалах справи інформації КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 11» від 19.01.2016 на запит суду про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_3 надглядалась фахівцями медичного закладу у звязку із діагнозом: наслідки ішемічного інсульту з двосторонньою пірамідною недостатністю, атеросклеротична гіпертонічна дисциркуляторна енцефалопатія з лікворно-венозною дистензією, вестибуло-атактичним синдромом, гіпертонічна хвороба 3 ст., підтверджує факт хвороби та звернення до вказаного медичного закладу.

Фактів перебування ОСОБА_3 у звязку із вищевказаною хворобою у безпорадному стані, піклування та забезпечення саме ОСОБА_1 догляду за хворою, а також, доказів ухилення ОСОБА_2 від надання допомоги ОСОБА_3 з боку позивача не представлено та не доведено взагалі.

Між тим, доводи позивача щодо повної відсутності спілкування ОСОБА_2 зі ОСОБА_3 спростовуються фотознімками, показами свідків ОСОБА_9, короткого В.М.

Доводи відповідача ОСОБА_2, що на час смерті ОСОБА_3 перебувала за межами м. Харкова доглядаючи хвору тітку ОСОБА_10 підтверджено копіями акту селищної ради від 29.02.2016, свідоцтв про смерть (а.с.263, 264,268).

Отже, доводи позивача ОСОБА_1 належним чином не доведені, носять голослівний та непереконливий характер, а тому вимоги позову задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Далі, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3, як двоюрідних сестер, що не спростовується протилежною стороною по справі.

Такий факт підтверджено копіями свідоцтва про народження ОСОБА_2, актового запису про народження ОСОБА_3, архівними довідками державного архіву Харківської області № 01-29/3-2170, 2171 від 25.09.2015 про народження батька ОСОБА_6, архівної довідки № 01-29/3-1609-1613 від 06.08.2015 про народження матері ОСОБА_3 ОСОБА_11, з яких вбачається, що батько ОСОБА_6 та матір ОСОБА_3 ОСОБА_11 є рідними братом та сестрою (а.с.98-106,108).

Як встановлено, ОСОБА_3 23.03.2015 померла.

У відповідності до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У третю чергу право на спадкування мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України).

Встановлено, що батько ОСОБА_2 ОСОБА_6, який є рідним дядьком померлої ОСОБА_3 рішенням суду від 09.11.2016 оголошено померлим 05.05.1947.

Такі обставини підтверджено копіями рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2016, свідоцтва про смерть (а.с.257,271).

Відповідно до ч. 4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Отже, після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_3, ОСОБА_2 є спадкоємцем по праву представлення і має право на спадщину, яка б належала її батькові ОСОБА_6 у відповідності до правил ст.ст. 1263, 1266 ЦК України.

Далі, відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Із відомостей 11-ї ХДНК № 4163/02-14 від 22.07.2015 вбачається, що після смерті ОСОБА_3, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 28.04.2015 подано заяву про прийняття спадщини від імені двоюрідної сестри померлої ОСОБА_2. Інших заяв не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалось (а.с.72).

Також встановлено, що після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, у вигляді квартири АДРЕСА_2, банківського вкладу у ПАТ «Креді ОСОБА_4» на суму 35000грн. та земельну ділянку, площею 0,08га., розташовану у с/т «Українка» на території Орджонікідзевского району м. Харкова (раніше на території Кулиничівської селищної ради).

Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про право власності на житло від 1996, Державного акту на право приватної власності на землю, договору банківського вкладу від 15.02.2013 (а.с.15-20).

Між тим, на а.с. 170 міститься інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, із якої вбачається, що у Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно, у Реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості на квартиру АДРЕСА_2, відсутні.

Інших доказів реєстрації за померлої ОСОБА_3 права власності на спірну квартиру, не надано, тому у суду відсутні правові підстави щодо задоволення вимоги зустрічного позову про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом на вказану вище квартиру.

Таким чином, суд надійшов до висновку, що вимоги зустрічного позову цілком обґрунтовані, належним чином підтверджені, однак підлягають частковому задоволенню, вимоги основного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,27,58, 60,209,212-215,218, 256 ЦПК України, ст. ст. 3, 1216, 1217, 1224, 1254, 1258, 1263, 1264, 1266, 1269, 1270ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_12 та ОСОБА_3, а саме, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка померла 23.03.2015 є двоюрідними сестрами.

Визнати за ОСОБА_13 право власності на земельну ділянку, площею 0,08га., розташовану на території с/т «Українка», що розташована у Орджонікідзевському районі м. Харкова ( раніше територія Кулиничівської селищної ради, с/т Харківського району Харківської області) та на банківський вклад на суму 35000 (тридцять пять тисяч)грн., який знаходиться на рахунку № 9308 у ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_4», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 23.03.2015.

В іншої частині вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя