Справа № 161/5048/16-ц
Провадження № 2/161/498/17
У Х В А Л А

24 березня 217 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шолом С.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Міжрегіональні ресурси» до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна служба інтелектуальної власності України про визнання недійсним повністю Свідоцтва України про знак для товарів і послуг, -

В С Т А Н О В И В:

В ході судового розгляду представник відповідача ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення у даній справі додаткової судової експертизи обєктів інтелектуальної власності з метою встановлення схожості знаку для товарів і послуг.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечував щодо призначення такої експертизи у звязку з безпідставністю.

Заслухавши думку учасників, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для призначення у даній справі додаткової судової експертизи обєктів інтелектуальної власності в порядку ст. 150 ЦПК України.

Так, з наявних в матеріалах справи висновків судових експертиз обєктів інтелектуальної власності проведеній у даній цивільній справі № 1113 від 11.08.2016 року та проведеній у господарській справі № 903/437/14 від 19.03.2015 року, останній з яких був взятий за основу при постановленні ухвали Київським апеляційним адміністративним судом від 05.03.2015 року вбачається, що експертами однієї ж установи (Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України - далі НДІІВ НАПН України) при дослідженні питання схожості одних і тих же знаків для товарів і послуг за Свідоцтвами України № 188413 від 10.07.2014 року та №179728 від 10.12.2013 року прийшли до різних висновків.

20.09.2016 року у даній справі була призначена повторна судова експертиза обєктів права інтелектуальної власності, на вирішення запитання:

Чи є знак для товарів і послуг за Свідоцтвом України № 188413 від 10.07.2014 року схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг за Свідоцтвом України № 179728 від 10.12.2013 року ?

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України- якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Згідно п. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року " Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах " судам слід мати на увазі, що первинною є експертиза, при проведенні якої об'єкт досліджується вперше. За змістом ст.75 КПК ( 1001-05 ) чи ст.61 ЦПК ( 1501-06 ) додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з'ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об'єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об'єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

Встановлено, що представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 на вирішення додаткової експертизи просить поставити питання щодо дослідження додаткових обєктів права інтелектуальної власності за свідоцтвами № 187602, № 187603, № 187604, № 187605, № 187606, № 187607, № 187608, № 187609, № 187610, № 187611, № 187612, № 194393, № 206087, які не були предметом дослідження первинної та повторної експертиз. Обставин, які зумовлюють необхідність розширення експертного дослідження для призначення додаткової експертизи, суд не вбачає.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність доказу окремо, а також в його сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у своєму рішенні і наводить підстави, мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

На підставі викладеного та враховуючи розумність строків розгляду цивільних справ та ту обставину, що дана справа знаходиться в провадженні суду з 15.04.2016 року, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення у справі додаткової судової експертизи обєктів інтелектуальної власності з метою встановлення схожості знаку для товарів і послуг слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 143, 144, 147, 150, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення у справі додаткової судової експертизи обєктів інтелектуальної власності з метою встановлення схожості знаку для товарів і послуг відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк