Справа № 2-н-2963/2009
УХВАЛА

01 лютого 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про скасування повідомлення державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та зобовязання державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження, суд

в с т а н о в и в:

ТОВ «АНСУ» звернулося до суду зі скаргою, в якій просить скасувати повідомлення державного виконавця Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 13.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання за виконавчим провадженням №52628314 з примусового виконання судового наказу №2-н-2963/09 виданого 20.05.2015 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 8545,30 грн. та 43,24 грн. судових витрат та зобовязати відповідального державного виконавця Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області винести постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №2-н-2963/09 виданого 20.05.2015 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 8545,30 грн. та 43,24 грн. судових витрат.

Суд, ухвалив розглядати скаргу без участі осіб, які беруть участь у розгляді скарги, оскільки такі були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду скарги, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи, в судове засідання не зявилися, причини неявки суд не повідомили. При цьому представник заявника ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 03.01.2017 року, подав заяву, в якій просить проводити розгляд скарги за його відсутності.

Вивчивши матеріали скарги, суд прийшов до переконання, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 13.10.2016 року державним виконавцем Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016року.

Як вбачається із п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Між тим, як вбачається із представленого ТОВ «АНСУ» фіскального чеку та реєстру пересилань поштових відправлень за штрихкодом ідентифікатора №197, ТОВ «АНСУ» як стягувачем 04.10.2016 року здано на поштове відділення заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №2-н-2963/09, тобто до набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016року, натомість у державного виконавцям на час винесення оскаржуваного повідомлення не було доказів про відправлення стягувачем 04.10.2016року заяви про відкриття виконавчого провадження, а був конверт із поштовим відтиском, де зазначено 05.10.2016року,

Статтею 72 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Зі змісту ч.5, 6 ст.70 ЦПК України вбачається, що останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 розяснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі у їх сукупності, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, прийшов до переконання, що скарга ТОВ «АНСУ» є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.208-210, 382-389 ЦПК України, ст.1, 4, 74 Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» задовольнити.

Скасувати повідомлення державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 13.10.2016 року про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання за виконавчим провадженням №52628314 з примусового виконання судового наказу №2-н-2963/09 виданого 20.05.2015 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 8545,30 грн. та 43,24 грн. судових витрат.

Зобовязати державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області розглянути питання про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №2-н-2963/09 виданого 20.05.2015 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 8545,30 грн. та 43,24 грн. судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський