№ 201/8559/14-ц
провадження 6/201/91/2017
УХВАЛА

24 березня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» 03 липня 2014 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року позовну заяву задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» загальний борг за кредитним договором від 11 липня 2006 року в загальній сумі 1061210 грн. 06 коп., з яких 115596 грн. 68 коп. (еквівалентно 14462.24 долари США) не погашена заборгованість за тілом кредиту, 84791 грн. 02 коп. (еквівалентно 10608.16 доларів США) заборгованість по сплаті відсотків, 860822 грн. 36 коп. нарахована пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків, та витрати на судовий збір 3654 грн., а всього 1064864 грн. 06 коп.

Зазначене рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили та по справі за заявою стягувача видано виконавчий лист по справі.

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 15 березня 2017 року звернулося до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження.

Сторони у судове засідання не зявилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. На підставі ч. 2 ст. 378 ЦПК України суд вважає можливим розглядати питання про заміну сторони виконавчого провадження за їх відсутності.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 368 ЦПК України визначено, що питання, повязанні із зверненням судового рішення до виконання вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбаченихз статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме до такого правового висновку прийшов Верховний суд України у своїй постанові від 20 листопада 2013 року по справі № 6-122цс13.

Відповідно до ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України

Оскільки викладена правова позиція прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах то вона підлягає застосування у вищевикладеній ситуації.

Часиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим до виконання сторонами.

На підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 статті 378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п.9 ч. 2 ст.129 Конституції України, ст.14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою, суд вважає можливим замінити сторону (стягувача) виконавчого провадження по цивільній справі № 201/8559/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року позовну заяву задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» загальний борг за кредитним договором від 11 липня 2006 року в загальній сумі 1061210 грн. 06 коп., з яких 115596 грн. 68 коп. (еквівалентно 14462.24 долари США) не погашена заборгованість за тілом кредиту, 84791 грн. 02 коп. (еквівалентно 10608.16 доларів США) заборгованість по сплаті відсотків, 860822 грн. 36 коп. нарахована пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків, та витрати на судовий збір 3654 грн., а всього 1064864 грн. 06 коп., це рішення суду у встановленому законом порядку набрало законної сили та по справі за заявою стягувача видано виконавчий лист по справі з яким останній звернувся до відповідної державної виконавчої служби та відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, також судом встановлено, що 24 червня 2016 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/23, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен банк Аваль» передав (відступив), а ПАТ «Вектор Банк» прийняв права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/101872/3163/73 від 11 липня 2006 року, крім того 24 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги № 24062016, відповідно до умов якого ПАТ «Вектор Банк» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/101872/3163/73 від 11 липня 2006 року, тобто ТОВ «ФК «Профіт Капітал» «набуло статусу нового кредитора і отримало право грошової вимоги до боржника, таким чином у зобовязанні змінився кредитор, також не може суд прийняти до уваги будь-які заперечення заінтересованих осіб по справі, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджені, а тому з урахуванням зазначено та вище викладеного суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтована, підтверджена, ґрунтується на вимогах закону та така, що підлягає задоволенню, в звязку з чим стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» слід замінити на його правонаступника ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 293, 378 ЦПК України, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) по цивільній справі № 201/8559/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на його правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал».

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя