Справа № 265/7728/16-ц
Провадження № 2-к/265/1/17
У Х В А Л А

23 січня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з клопотанням ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа: Рей ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 з зазначеним клопотанням та просить винести ухвалу, якою визнати рішення іноземного суду таким, що не підлягає примусовому виконанню. А саме рішення Суду ОСОБА_5 провінції ОСОБА_6 судового центру Піс Рівер, про розірвання шлюбу між Рей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 01.09.2016р. Судом ОСОБА_5 провінції ОСОБА_6 також видано свідоцтво про розірвання шлюбу, що засвідчує що шлюб між Рей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 який був укладений 01.10.2011 року, актовий запис № 736, складений міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, розірвано на підставі рішення суду. Клопотання обґрунтовує тим, що для того, щоб рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню могло бути визнано в Україні, обов'язково має бути дотримано одна із 2 умов: визнання цього рішення передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість надана Верховною Радою України; це рішення визнається в Україні за принципом взаємності за домовленістю ad hoc з іноземною державою, рішення якої має виконуватися в Україні, що передбачено ст. 399 ЦПК України. Незважаючи на відсутність міжнародного договору про правову допомогу в цивільних справах між Канадою та Україною, вважає що таке рішення є таким що визнано нашою державою. Оскільки визнанням іноземного судового рішення в Україні є дозвіл України на поширення його дії на території Україні з такими самими правовими наслідками, які виникають в результаті набрання законної сили рішеннями ухваленими судами України. Посилаючись на судову практику Верховного Суду України просила клопотання задовольнити.

В письмовій заяві заявник та її представник за довіреністю підтримали вимоги клопотання, просили розглянути його за їх відсутністю та задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Від заінтересованої особи - Рей ОСОБА_4 надійшла заява, засвідчена нотаріально, підтвердив свою згоду на розірвання шлюбу з ОСОБА_3, просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч.5 ст. 401 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду.

У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності сторін.

Дослідивши подані до клопотання документи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання частково з наступних підстав.

ОСОБА_6 розглядом встановлено, що відповідно до оглянутого оригіналу судового рішення про розірвання шлюбу Суду ОСОБА_5 провінції ОСОБА_6 центру Піс Рівер, 1 вересня 2016 року, судом розглянуто заяву Рей ОСОБА_4 і надано рішення про розлучення між Рей ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які одружились в м. Маріуполі, Україна, 1 жовтня 2011р., розлучення набуває чинності через 31 день після рішення суду.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Судом ОСОБА_5 провінції ОСОБА_6 центру Піс Рівер засвідчено, що шлюб між Рей ОСОБА_4 та ОСОБА_3, який був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, Україна, 1 жовтня 2011 року був розірваний згідно рішення суду 1 вересня 2016 року. Рішення набуло чинності 1 жовтня 2016 року. Свідоцтво завірено відповідним чином.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

На підставі п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно статті 399 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Міжнародного договору про правову допомогу в цивільних справах між Канадою та Україною не існує.

Разом з тим, визнання іноземного судового рішення в Україні є дозвіл нашої держави на поширення його дії на території України з такими самими правовими наслідками , які виникають в результаті набрання законної сили рішеннями, ухваленими судами України. Визнання - надання юрисдикційному акту іноземної держави сили і значення рішення вітчизняного суду, яке не вимагає застосування примусових заходів на захист і поновлення порушеного права.

Якщо в міжнародному договорі, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України , не встановлено , що рішення іноземного суду , що не потребує виконання вважаються дійсними без проведення будь-яких спеціальних процедур з їх визнання , а також у разі відсутності відповідного міжнародного договору з певною державою, може виникнути питання про визнання таких рішень на території України.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України", не потребують виконання рішення, зокрема про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 400 ЦПК клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, за умови, що це передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому ст.ст. 392 - 394 ЦПК для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених главою 2 розділу VIII ЦПК.

Згідно ч.6, ч.7 ст. 401 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення, у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч.7 ст. 401 ЦПК України, у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених статтею 396 цього Кодексу, тобто, з таких підстав як, у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи; якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; в інших випадках, встановлених законами України.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, судом встановлено, що вони відповідають вимогам ст. 394 ЦПК України і не встановлено перелічених у ст. 396 ЦПК України підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 394, 396, 399, 400 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотанням ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа: Рей ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати на території України рішення Суду ОСОБА_5 провінції ОСОБА_6 судового центру Піс Рівер від 1 вересня 2016 року про розірвання шлюбу між Рей ОСОБА_4 та ОСОБА_3, який був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, Україна, 1 жовтня 2011 року, що набрало законної сили 1 жовтня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.М.Міхєєва