Справа №2-3317/08
Провадження №2-п/639/3/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

ускладі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.,

при секретарі Слюсаревій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові заяву ОСОБА_1 Миграновіча про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2008 року у цивільній справі №2-3317/08 за позовом Харківського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах .держави в особі Державного Ощадного банку України в особі філії - Харківського відділення №5483 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення коштів та розірвання кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2008 року у цивільній справі №2-3317/08 за позовом Харківського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Державного Ощадного банку України в особі філії - Харківського відділення №5483 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення коштів та розірвання кредитного договору.

Ухвалою суду від 04.10.2016 року заяву про перегляд заочного рішення на підставі ст.ст. 228, 72, 73 ЦПК України залишено без розгляду у зв'язку із пропущенням встановленого законом строку для подання відповідної заяви.

14.12.2016 року ОСОБА_1 повторно подано заяву про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування строку звернення із повторною заявою, вказує на те, що заочне рішення отримав не він, оскільки на повідомленні про вручення поштового відправлення відсутній його підпис.

Сторони в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 231 ЦПК України суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутності осіб що не зявилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволені заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Так, судом було встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2008 року позовні вимоги Харківського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах держави до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 хачатура Міграновича про стягнення коштів та розірвання кредитного договору - задоволені. Розірвано кредитний договір № 442 від 06 вересня 2007р., укладений між ВАТ І «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського відділення № 5483 (МФО 350288, , р/р 37395005) заборгованість за кредитним договором № 442 від 06 вересня 2007р. у розмірі 11030,43 грн. (одинадцять тисяч тридцять грн.. 43 коп.).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського відділення № 5483 (МФО 350288, , р/р 37395005) державне мито у розмірі 110,30 грн. (сто десять грн.. 30 коп.).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського відділення № 5483 (МФО 350288, , р/р 37395005) витрати за інформаційно-технічне забезпечення с розгляду справи у розмірі 30 (тридцять) грн.

Відповідно до вимог цивільного процесуального кодексу України заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

09.08.2016 року ОСОБА_1 подає заяву про перегляд заочного рішення суду.

07.09.2016 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

12.09.2016 року ОСОБА_1 знову подає заяву про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою суду від 04.10.2016 року заяву про перегляд заочного рішення на підставі ст.ст. 228, 72, 73 ЦПК України залишено без розгляду у зв'язку із пропущенням встановленого законом строку для подання відповідної заяви.

14.12.2016 року ОСОБА_1 повторно подано заяву про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування строку звернення із повторною заявою, вказує на те, що заочне рішення отримав не він, оскільки на повідомленні про вручення поштового відправлення відсутній його підпис.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду із заявами про перегляд заочного рішення від 23.12.2008 року.

Цивільним процесуальним законодавством України передбачений порядок оскарження заочного рішення суду. Так, відповідно до ч. 2 ст. 232 ЦПК України, позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

В ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2016 року розяснено, що ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Зазначена ухвала направлена ОСОБА_1, однак, як вбачається із матеріалів справи, в апеляційному порядку ОСОБА_1 цю ухвалу не оскаржував.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судове засідання, яке відбулося 01.02.2017 року відповідачі не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення слухання справи не направили, у звязку з чим суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: перша - відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; друга - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов'язковою.

Але, в порушення даних вимог закону, відповідач не надав суду доказів, які можуть бути визнані судом, як такі, що мають істотне значення для вирішення спору, та не вказав жодних поважних причин неявки в судове засіданні, яке було призначено на 23.12.2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

З огляду на вищезазначене, підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення відсутні, тому в задоволенні заяви відповідача необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 77, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 Миграновіча про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2008 року у цивільній справі №2-3317/08 за позовом Харківського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах .держави в особі Державного Ощадного банку України в особі філії - Харківського відділення №5483 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення коштів та розірвання кредитного договору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя