Номер провадження: 22-ц/785/1772/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів - Гірняк Л.А., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря Поліхранової Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Одеський державний цирк" на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Одеський державний цирк", виконуючого обов'язки директора Державного підприємства "Одеський державний цирк" ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання дій незаконними та скасування наказів, стягнення коштів,

встановила:

12.10.2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Державного підприємства "Одеський державний цирк" про визнання наказів незаконними. У позовній заяві посилалася на те, що працювала на посаді директора по побуту в ДП «Одеський державний цирк», наказом № 12 від 23.02.2015 року директора ОСОБА_5 її було переведено на посаду комерційного директора цирку.

Після звільнення ОСОБА_5 та кількох місяців роботи на посаді комерційного директора, в.о. директора ОСОБА_3 незаконно скасував наказ про її переведення на посаду комерційного директора, чим порушив її права. Оскільки наказ видано із перевищенням повноважень, то всі подальші дії та накази також є незаконними, в тому числі, і щодо її звільнення за скороченням штатів. Незаконне звільнення призвело до втрати заробітку, який вона просила стягнути, починаючи з 10.11.2015 року.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2016 року позов задоволено. Визнано незаконними дії виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Одеський державний цирк» ОСОБА_3 по винесенню наказу № 0059 від 15.09.2015 року та скасовано наказ за № 0059 від 15.09.2015 року, виданий виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Одеський державний цирк» ОСОБА_3.

Визнано незаконними дії виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Одеський державний цирк» ОСОБА_3 по винесенню наказу № 0060 від 15.09.2015 року та скасовано наказ за № 0060 від 15.09.2015 року, виданий виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Одеський державний цирк» ОСОБА_3 про призначення ОСОБА_4 на посаду комерційного директора цирку з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Визнано незаконними дії директора Державного підприємства «Одеський державний цирк» ОСОБА_3 по винесенню наказу № 0075 від 10.11.2015 року та скасовано наказ за №0075 від 10.11.2015 року, виданий директором Державного підприємства «Одеський державний цирк» ОСОБА_3.

Стягнуто з Державного підприємства «Одеський державний цирк» на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 10.11.2015 року в розмірі 44 167, 68 грн.

Допущено негайне виконання в межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, ДП "Одеський державний цирк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задовленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_2 працювала на посаді заступника директора по побуту ДП «Одеський державний цирк», наказом директора ОСОБА_5 від 23.02.2015 року за №12 переведена на посаду комерційного директора цирку (а.с.7).

15.09.2015 року наказом №1 в.о. директора ДП «Одеський державний цирк» скасовано наказ № 12 від 23.02.2015 року колишнього директора ОСОБА_5 (а.с.5).

Наказом Заступника міністра Міністерства культури України затверджений штатний розпис закладів культури з 01.03.2015 року, в якому відсутня посада заступника директора по побуту (а.с.51-56).

Наказом № 0075 від 10.11.2015 року в.о. директора «Одеський державний цирк» ОСОБА_3 ОСОБА_2 звільнено з посади заступника директора по побуту ДП «Одеський державний цирк» за ст. 40 п. 1 КЗпП України (а.с.34).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що скасування адміністрацією підприємства попередніх наказів не допускається законом, із позивачкою фактично виникли трудові відносини на новій посаді, тому є підстави для визнання дій та наказів незаконними, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте із такими висновками суду погодитися не можна.

Вбачається з матеріалів справи, підтверджується рішенням Київського районного суду м.Одеси від 04.06.2015 року, що на час видання наказу про переведення ОСОБА_2 на посаду комерційного директору, трудові відносини із директором ОСОБА_5 були припинені через закінчення строку контракту. При цьому рішенням встановлено, що перебування його на посаді в період з 13 лютого 2015 року по 24 березня 2015 року було незаконним (а.с.60).

Таким чином, видані ним накази у цей період не можна вважати законними і такими, що тягнуть правові наслідки, оскільки видані особою без належних повноважень.

Відповідно до ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається у письмовій формі. Додержання письмової форми є обовязковим. Укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівників на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника було допущено до роботи.

Таким чином, зазначена норма врегульовує питання виникнення трудових відносин за умов недотримання письмової форми трудового договору, але не свідчить про її розповсюдження на правовідносини, коли до виконання обовязків працівника допускає особа без повноважень, і не може представляти особу власника чи уповноваженого органу.

Період часу, протягом якого наказ не був скасований, і працівник отримував заробітну плату, викладеного не спростовує, оскільки правомірність допуску визначається на час виникнення таких відносин.

Прямої заборони на скасування адміністрацією попередніх наказів КЗпП України не передбачено, відсутні посилання на такі норми і в рішенні суду першої інстанції.

Трудові відносини з ОСОБА_2 були припинені на підставі п.1ст.40 КЗпП України, відтак висновки суду, що такі припинилися з інших підстав, не відповідають обставинам справи.

На підтвердження висновків про унеможливлення скасування наказів судом наведена Типова інструкція з діловодства у центральних органах виконавчої влади від 30.11.2011 року, одночасно в рішенні наведено п.92 цієї ж Інструкції, яким врегульоване питання про відміну попереднього наказу, що свідчить про суперечливість висновків суду.

Суд не навівши належного обґрунтування, дослівно відтворив текст позовної заяви про те, що наказ про скасування попереднього наказу не відноситься до категорії кадрових наказів, а також до категорії управлінських документів, хоча з очевидністю стосується вирішення кадрових питань в процесі здійснення управлінської діяльності особою, яка виконує обовязки директора.

Доводи позивачки про те, що неправомірність дій колишнього директора ОСОБА_5 не встановлена, спростовується висновками Київського районного суду м.Одеси від 04.06.2015 року у справі №520/2324/15ц за позовом ОСОБА_5 про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі (а.с.59-60), яке набрало законної сили, і було в огляді суду, проте оцінка його висновкам не надана.

Крім того, не спростовано, що у трудових відносинах ОСОБА_5 із ДП «Одеський державний цирк» перебував до 05.02.2015 року, що підтверджується відомостями про наказ про його звільнення, а наказ № 12 виданий 23.02.2015 року, тобто поза межами дії трудових відносин, і ці обставини не спростовані.

Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Всупереч зазначеним вимогам закону за відсутності вимог про поновлення на роботі, та при їх фактичному не вирішенні, суд без наведення доводів та розрахунків стягнув з відповідача 44167,68 грн., що також свідчить про невідповідність рішення суду вимогам ст.213 ЦПК України.

В свою чергу, не вирішення у передбачений законом спосіб вимог про поновлення особи на роботі, яке не відбувається автоматично, свідчить про невідповідність рішення вимогам виконуваності.

Решта висновків суду про визнання недійсним наказу про призначення на посаду ОСОБА_4 судом належним чином не обгрунтовано.

Зважаючи на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з огляду на підстави та мотиви, викладені вище.

При цьому колегією суддів не надається оцінка правомірності звільнення ОСОБА_2 з посади заступника директора по побуту ДП «Одеський державний цирк» за ст. 40 п. 1 КЗпП України, оскільки правових підстав для оскарження по суті цього звільнення нею не наведено (а.с.1-4,32-33). Незаконність цього наказу у позовній заяві обумовлена незаконністю попередніх наказів, і вимога є фактично похідною, а тому в силу принципу диспозитивності суд апеляційної інстанції такого права позбавлений, що не перешкоджає її повторному зверненню з інших правових підстав.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Одеський державний цирк"задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2016 рокускасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного підприємства "Одеський державний цирк", виконуючого обов'язки директора Державного підприємства "Одеський державний цирк" ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та скасування наказів, стягнення коштів відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: