АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/2336/16-ц
Провадження № 22-ц/792/231/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Янчук Т.О.

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.

за участю: ОСОБА_1, та її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1, які діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Славутської районної державної адміністрації про припинення права спільної сумісної власності на квартиру, припинення права на частку у квартирі із стягненням грошової компенсації,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, визначивши частки позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 - по 1/3 частини квартири кожному у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1.

Також просила припинити право спільної власності відповідача ОСОБА_4 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 та стягнути на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію на належну йому 1/3 частку квартири у розмірі 89135,34 грн. з депозитного рахунку Славутського міськрайонного суду, на який було внесено позивачами грошову суму коштів, що становить ринкову вартість частки ОСОБА_4

Одночасно просила визнати за позивачами - ОСОБА_5 та ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 за кожною та стягнути з відповідача на користь позивачів усі судові витрати.

В позовній заява позивачка посилалась на те, що у зв'язку з протиправними діями відповідача ще до розірвання шлюбу, а також після розірвання шлюбу, вона вимушена винаймати житло для спільного проживання з неповнолітньою донькою в той час, як відповідач залишився проживати в їх спільній квартирі. ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Мацюк Ю.І. Категорія: 5

Доповідач: Янчук Т.О.

Проживати спільно із відповідачем вона не має бажання та змоги, оскільки останній неодноразово знущався з неї та застосовував до неї фізичне насильство. Окрім того, постійні сварки, що виникають між нею та відповідачем негативно впливають на психоемоційний стан 7-річної доньки. Оскільки співвласниками 2-кімнатної квартири є троє фізичних осіб - сторони по справі, вона вважається неподільною, оціночна ринкова вартість її становить 267135,34 грн., а відповідно частка відповідача становить 89135,34 грн., тобто істотно менша ніж частки позивачки та їх доньки, на думку позивача припинення права власності на частку у квартирі не завдасть істотної шкоди ОСОБА_4

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 29 листопада 2016 року позов було задоволено частково та припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право на 1/3 частку за кожним у праві спільної часткової власності на вищевказану квартиру та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 535,24 грн. судових витрат. В решті позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені решти позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким припинити право спільної часткової власності відповідача ОСОБА_4 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, стягнути на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію на належну йому 1/3 частку квартири у розмірі 89135,34 грн. з депозитного рахунку Славутського міськрайонного суду. Визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, надійшла заява про розгляд справи без його участі, заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Представник служби у справах дітей Славутської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, а саме припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право на 1/3 частку за кожним у праві спільної часткової власності на вищевказану квартиру сторонами не оскаржується, тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог про припинення права власності на частку в спільному майні, стягнення на користь відповідача компенсації вартості його частки у квартирі та визнання за позивачами права власності на квартиру, суд першої інстанції виходив з того, що припинення права власності відповідача на частку у спільному майні завдасть істотної шкоди його інтересам.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2005 року, мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 10.10.2012 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.09.2010 року відділ приватизації житла та комунального майна Славутської міської ради посвідчує, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам його сім'ї ОСОБА_5, ОСОБА_3 (а.с.15,16).

Звітом про оцінку майна, 2-х кімнатної квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1, дата оцінки 23.08.2016 рік, встановлено оціночну вартість спірної квартири 267 406, грн. (а.с. 20-22).

Позивачі та відповідач зареєстровані у спірній квартирі, іншого житла на праві власності не мають. ОСОБА_4 постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_1 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 не проживають в спірній квартирі. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знаходяться в неприязних стосунках.

Технічна можливість поділити спірну квартиру між співвласниками відсутня.

23 вересня 2016 року ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області 89135,34 грн. вартості 1/3 частки спірної квартири (а.с.3).

Зазначені обставини підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи та визнаються сторонами.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відмовляючи у задоволені позову у частині припинення права власності ОСОБА_4 на частку у спірній квартирі з виплатою йому вартості цієї частки, суд першої інстанції виходив із того, що таке припинення (пункт 4 частини першої статті 365 ЦК України) завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки відповідач іншого житла не має, квартира в порядку черговості надавалася саме відповідачу на склад сім'ї з трьох чоловік, спільно приватизована сторонами, частки їх є рівними, ОСОБА_4 інвалід 3 групи, постійно спілкується з донькою, яка є співвласником спірної квартири.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та обґрунтованим, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук