Справа № 2/756/1368/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Ільченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року представник позивача - ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.05.2007 р. між АТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 030.29-50/1510-А, у відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти з кінцевим терміном до 29.05.2014 р.

Відповідно до п. 1.1 договору кредиту, надання кредиту здійснювалось одним траншем у сумі 37522 дол. США, зі сплатою 11% відсотків річних. У відповідності до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля. 24.10.2008 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 030.29-50/1510-А від 30.05.2007 року, якою змінено процентну ставку.

Як вказує позивач, відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання перед позивачем, внаслідок чого, станом на 19.10.2016 р. загальний розмір заборгованості відповідача складає 49763,27 дол. США, що еквівалентно сумі 1277077,24 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом у розмірі 26105,43 дол. США, що еквівалентно в сумі 669944,93 грн.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 23657,84 дол. США, що еквівалентно в сумі 607132,31 грн.

Тому посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь вищевказану заборгованість та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання з'явився та підтримав даний позов.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в повному обсязі та застосувати строк позовної давності.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідач у своїй заяві наполягав на застосуванні строку позовної давності. При цьому представник позивача у запереченнях на дану заяву послався на постанови ВСУ від 06.11.2013 р., як на підставі не застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як з'ясовано судом, 30.05.2007 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 030.29-50/1510-А з кінцевим терміном до 289.05.2014 р., у відповідності до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 37522 дол. США, зі сплатою 11% відсотків річних (а.с 6-8). У відповідності до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля.

Також 24.10.2008 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 030.29-50/1510-А від 30.05.2007 р., якою змінено процентну ставку (а.с. 9). Тобто позивач та відповідач встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань (п. 2.3 - 2.6.2). Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з 30.05.2014 р., у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та з вимогами про стягнення заборгованості по кредиту банк звернувся 28.10.2016 р.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебігу позовної давності починається заново (ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Враховуючи обставини викладені вище суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав свої зобов'язання перед позивачем, внаслідок чого, станом на 19.10.2016 р. у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 49763,27 дол. США, що еквівалентно сумі 1277077,24 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом у розмірі 26105,43 дол. США, що еквівалентно в сумі 669944, 93 грн.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 23657,84 дол. США, що еквівалентно в сумі 607132,31 грн.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Тому на підставі вищевикладеного суд вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідач згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України був зобов'язаний виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У встановлений договором строк відповідач ОСОБА_1 договірних зобов'язань не виконав.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 19156, 16 грн..

На підставі викладеного та керуючись постановою ВСУ від 06.11.2013 р., ст. 15, 16, 526, 530, 549, 610, 631, 1049, 1050 ЦК України, ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1) на користь ПАТ „Укрсоцбанк" () заборгованість за договором кредиту № 030.29-50/1510-А від 30.05.2007 р. у розмірі 49763,27 дол. США, що еквівалентно сумі 1277077,24 грн. та 19156, 16 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: К.А. Васалатій