РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1737/17

Провадження № 2/643/2676/17

22.03.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Довготько Т.М.,

за участю секретаря Бахметьєвої Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

УПФУ в Московському районі м. Харкова звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з відповідача переплату пенсії у розмірі 4645грн.24коп.

В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_1, з 25.08.2009 року перебуває на обліку та отримує пенсію по втраті годувальника. Згідно з довідкою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові від 26.01.2016року, стало відомо, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Фонді з 17.09.2001року та отримує страхові виплати, які були проіндексовані та виплачені. Таким чином, ОСОБА_1 одночасно у період з 01.04.2010 року по 30.11.2015року одержувала індексацію пенсії в Управлінні та індексацію страхових виплат у Фонді. Від добровільного погашення заборгованості надміру виплаченої пенсії у вигляді індексації ОСОБА_1 відмовилася.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника Управління.

Відповідач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заперечення, в яких просить застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи , вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з нормою ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсіє по втраті годувальника.

З копій довідок відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Фонді з 17.09.2001року та отримує страхові виплати, які були проіндексовані.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно та зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями ст.1215 ЦК України, зі змісту якої вбачається, що надмірно виплачені суми, у тому числі пенсії, повинні бути повернені, якщо їх виплата стала результатом рахункової помилки (наявність якої має бути доведена позивачем) або несумлінності одержувача. Таким чином, характер правовідносин, які виникли між сторонами, виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами глави 83 ЦК України, яка визначає загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України.

Сумлінність поведінки одержувача коштів ОСОБА_1 презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, внаслідок зловживань з боку пенсіонера.

Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів ( правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.07. 2014 року у справі № 6- 91 цс 14).

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України вказані правові позиції є обов'язковими для застосування судом.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Чинним законодавством встановлено спеціальний порядок стягнення надмірно сплаченої пенсії. Так, згідно ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Проте позивачем не було доведено те, що надмірна сплата пенсійних коштів у розмірі 4645,24 грн. відбулася з вини відповідача .

А тому, суд вважає, що без підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинен довести позивач.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів в сумі 4645,24 грн., які є пенсійною виплатою, то відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Крім того, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,57-61, 79, 88,208-209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області, через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.М.Довготько