Провадження № 22-ц/779/231/2017
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.,

секретар Петрів Д.Б.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

у серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, уточнивши який просила змінити спосіб присуджених рішенням Бучацького районного суду від 30.08.2007 аліментів з ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 від усіх видів доходу щомісячно з 20.08.2007, стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання дочки у твердій грошовій сумі по 1 000 грн, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття та стягнути недоплачену суму заборгованості по сплаті аліментів за період з 20.08.2007 по 16.08.2016 у розмірі 16 884,57 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2016 року позов задоволено частково. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з 20.08.2007 до її повноліття по виконавчому листу № 2-485/2007, виданому 30.08.2016 Бучацьким районним судом Тернопільської області. Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі по 800 грн до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів у зміненому розмірі розпочато з дня набрання рішенням законної сили. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у заяві про уточнення позовних вимог просила змінити спосіб виконання рішення Бучацького районного суду від 30.08.2007 та стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 800 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути недоплачену суму заборгованості по сплаті аліментів за період з 20.08.2007 по 16.08.2016 в сумі 16 884,57 грн. Суд, всупереч вимог ЦПК України ухвалив рішення, в якому зазначив, що стягнення аліментів у зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили. Також суд не взяв до уваги п. 2 прохальної частини позовної заяви щодо стягнення недоплаченої суми заборгованості по сплаті аліментів за період з 20.08.2007 по 16.08.2016 в сумі 16 884,57 грн при тому, що під час розгляду справи відповідач у судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги і зобовязався сплатити недоплачену суму заборгованості по аліментах за вищевказаний період. Не врахував суд і те, що Бучацький міжрайонний відділ ДВС, де знаходиться виконавчий лист, не може зробити стягнення за попередній період з 20.08.2007, що надавало їй право заявити дві повязані між собою позовні вимоги. Суд, відмовивши у стягненні заборгованості, хоча відповідач визнав ці позовні вимоги, ухвалив рішення всупереч волі сторін та вийшов за межі заявлених вимог. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким змінити спосіб виконання рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 30.08.2007 та стягувати з ОСОБА_4 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 800 грн, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути недоплачену суму заборгованості по сплаті аліментів за період з 20.08.2007 по 31.12.2016 в сумі 16 884,57 грн.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав. У поданій заяві ОСОБА_4 визнав недоплачену суму заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 16 884,57 грн, просив її розстрочити та розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою ОСОБА_3 Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 30.08.2007 присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 від усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 20.08.2007 року до досягнення дитиною повноліття. Крім неповнолітньої ОСОБА_5 на утриманні у відповідача перебувають малолітні донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3

Задовольняючи позов в частині зміни присуджених аліментів, суд обґрунтовано виходив із того, що враховуючи інтереси дитини, мінливість доходів платника аліментів, позовна вимога про призначення аліментів у твердій грошовій сумі підлягає до задоволення. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, тому стягнення аліментів у зміненому розмірі по 800 грн щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5 слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Наведене узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), згідно якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Доводи апеляційної скарги про те, що визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі 800 грн, суд не зазначив у рішенні, що ця сума повинна становити не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Змінивши спосіб присудження аліментів, суд визначив їх розмір у твердій грошовій сумі згідно ст. 184 СК України. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

Однак, з відмовою суду першої інстанції у стягненні з відповідача недоплаченої суми заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 16 884,57 грн погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 серпня 2007 року присуджено стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 20.08.2007 до досягнення дитиною повноліття.

Встановлено, що відповідач добровільно сплачував на користь позивачки частину присуджених аліментів, заборгованість по сплаті аліментів становить 16 884,57 грн.

В засіданні суду першої інстанції ОСОБА_4 визнав указану суму заборгованості, у поданому запереченні на апеляційну скаргу підтвердив, що ним фактично несплачено суму заборгованості по аліментах згідно розрахунку позивачки у розмірі 16 884,57 грн.

Сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою захисту, зокрема порушених прав чи інтересів фізичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 61 ЦПК України).

Згідно ч. 4 статті 174 цього Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України передбачає способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, які визначаються за домовленістю між ними, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 194 СК України, на яку послався суд, вказує на можливість стягнення заборгованості за аліментами, зокрема тих, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, за рішенням суду.

З огляду на викладене, у суду першої інстанції не було правових підстав вважати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Як видно з постанови Бучацького міжрайонного відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2016, виконавчий лист № 2-485/2007 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5 видано 30.08.2016, тому колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 у розмірі 16 884,57 грн станом на 30.08.2016 (дату видачі виконавчого листа).

Що стосується клопотання відповідача про розстрочення сплати його боргових зобовязань в сумі 16 884,57 грн, то таке є передчасним.

Згідно ч. 1 ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За наявності відповідної заяви ОСОБА_4 на стадії виконання судового рішення суд, дослідивши матеріальний та сімейний стан боржника, вправі вирішити питання про розстрочення сплату заборгованості за аліментами.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості по аліментах не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, а зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що згідно ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в цій частині та ухвалення нового рішення про задоволення цих позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2016 року в частині відмови у стягненні заборгованості по сплаті аліментів скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 30.08.2016 у розмірі 16 884,57 грн.

В решті рішення Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_8