Пров. №2/766/2622/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя - Гаврилов Д.В.,

секретар - Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго», в якому просив зобов'язати відповідача видати йому технічні умови для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання з метою відключення окремої житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач як власник квартири звернувся до Постійно діючої міжвідомчої комісії із заявою про відключення його квартири від мережі центрального опалення та отримав згоду. В подальшому звернувшись до відповідача із заявою про надання технічних умов для відключення, він отримав відмову, яку вважає необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, що змусило його звернутись до суду за захистом.

У судове засідання позивач та його представник не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позові.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не відомі. На адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких представник відповідача позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував та просив розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи те, що участь у судових засіданнях є правом сторін, а не їх обов'язком, суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, за наявними доказами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наданні сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.2005 року позивач є власником квартири АДРЕСА_1

У зв'язку з незадовільною якістю та рівнем послуг теплопостачання, позивач звернувся із заявою до Постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення.

17.02.2016 року на засіданні Комісії з урахування того, що відключення від мереж централізованого теплопостачання жилого приміщення не порушить та/або не погіршить умови проживання інших мешканців в житловому будинку, позивачу було надано дозвіл на відключення від мереж ЦО та ГВП вказаної квартири.

В подальшому позивач 22.08.2016 року звернувся до МКП «Херсонтеплоенерго» із заявою про надання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, та отримав лист від 30.08.2016 року, яким відмовлено в задоволенні його заяви відносно надання технічних умов на відключення від централізованого теплопостачання.

Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Частинами ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Держава не повинна втручатись у здійснення власником права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Аналіз вищезазначених положень законодавчих актів дає підстави стверджувати, що їх метою є максимально можливий захист споживача. Тобто законодавцем визначено пріоритет права споживача на свій розсуд обирати вид необхідних послуг, їх кількість та якість.

Пунктами 24 та 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630від 21.07.2005 року, визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання.

Відповідно до положень п.п. 8-10 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року, надання технічних умов віднесено до компетенції теплопостачальної організації, якою в даному випадку є відповідач. Існуюча система централізованого теплопостачання та її технічні креслення знаходяться на балансі та у віддані відповідача, а технічні умови на від'єднання від центральної системи теплопостачання не є дозвільним документом.

Пунктом 11 цих Правил передбачено, що самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання забороняється.

Відповідно до п. 2.2. Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води, затвердженого рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради № 212від 19.08.2014 року, рішення про можливість відключення об'єкта відокремлення приймається з урахуванням фактичного стану мереж теплопостачання, газопостачання та електрозабезпечення міста тощо. Пунктом 2.3. наведеного Порядку визначено, що підставою для відмови у наданні дозволу на відключення об'єкта відокремлення є неможливість забезпечення, у разі відключення об'єкта відокремлення, безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх будинків (секції, під'їзду) або їх окремих приміщень згідно з висновком теплопостачальної організації.

Враховуючи зазначене, вимоги до відповідача, як виконавця послуг, щодо надання технічних умов на від'єднання від мережі централізованого опалення є обґрунтованими та законними.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що відключення квартири позивача порушуватиме права та інтереси інших мешканців будинку та під'їзду та призведе до неможливості забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх будинків (секції, під'їзду) або їх окремих приміщень.

За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», ст. 319 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго» видати ОСОБА_1 технічні умови для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання з метою відключення окремої житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяД. В. Гаврилов