Справа № 618/173/17
Провадження № 2/618/88/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Рябоконь Є.А., при секретарі Кучеренко О.І., позивача ОСОБА_1, представника 3-ї особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна справу за позовом ОСОБА_1 до Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, 3-я особа - відділ держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, 3-я особа - відділ держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області, обґрунтовуючи свої вимоги наступним: його мати ОСОБА_3 померла 06 червня 2002 року. Після її смерті залишилася земельна ділянка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0100220 від 11.04.1997, зареєстрованого за № 222, розміром 6,11 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території Богданівської (Жовтневої) сільської ради Дворічанського району Харківської області. Спадщину після смерті матері позивач фактично прийняв, але не надав до нотаріальної контори оригінал правовстановлюючого документу, в звязку з чим нотаріус відмовив позивачу як спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив суд визнати за ним право на право на вказану земельну частку (пай) після смерті матері ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. При цьому пояснив, що крім нього, другий спадкоємець рідний брат відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, заповіту померла не складала, спадкоємці на обов»язкову частку відсутні.

Представник відповідача Богданівський сільський голова ОСОБА_4 до суду не з»явилася, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути в її відсутність.

Представник третьої особи начальник відділу держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ВЛ № 368959 від 02 жовтня 1984 р., батьками позивача ОСОБА_1 є батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_3 (а. с. 9).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 355303 від 10 червня 2002 року, ОСОБА_3 померла 06 червня 2002 року (а. с. 10). Батько помер раніше.

Свого часу, за життя вона отримала на своє ім»я сертифікат серії ХР № 0100220 від 11.04.1997 на право на земельну частку (пай), зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 222, що розташована на території Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, який згодом було втрачено.

Відповідно до листа відділу держземагенства у Дворічанському районі Харківської області № 29-20.17-0.5-291/2-17 від 07.02.2017, згідно Книги № 1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі по Жовтневій сільській раді запис про реєстрацію державного акту на ім»я ОСОБА_3 відсутній. Крім того, на ім»я ОСОБА_3, згідно «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Дворічанською районною державною адміністрацією» було зареєстровано та видано сертифікат ХР № 0100220 від 11.04.1997 року, реєстраційний № 222, розміром 6,11 в умовних кадастрових гектарах, по Богданівській (Жовтневій) сільській раді КСП «Родіна» (а. с. 8).

Згідно постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 256/02-31 від 07 березня 2017 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0100220 після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 06 червня 2002 року, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу (а. с. 5).

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен пред»явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім»я спадкодавця.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обгрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права на право на земельну частку (пай) в судовому порядку.

Згідно ст. 1218 до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах.

За життя ОСОБА_3 заповіту не складала, фактично спадщину прийняв її син ОСОБА_1.

Згідно ст. 1258 ч. 1 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до довідки Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/101 від 30.01.2017 року, після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями за законом є: син ОСОБА_6, 1981 р. н., та син ОСОБА_1, 1984 р. н. Заповіт на території Богданівської сільської ради не складався та не посвідчувався (а. с. 6).

Син померлої ОСОБА_6 від своєї частки спадщини за законом відмовився, що підтверджується заявою від 26.07 2016 року (а. с. 7).

Як вбачається із постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області від 07.03.2017 р., після смерті ОСОБА_3, яка померла 06 червня 2002 року, фактично спадщину прийняв її син ОСОБА_1. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 в Дворічанській держнотконторі не заводилася (а. с. 5).

Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини право на право на земельну частку (пай) перейшло до позивача. Тому за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 слід визнати право на право на земельну частку (пай), розташовану на території Богданівської сільської ради, згідно сертифікату серії ХР № 0100220, що зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 222 від 11.04.1997 на імя ОСОБА_3.

За таких обставин справи, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ст. ст. 25, 1216, 1218, 1225, 1258, ЦК України, ст. ст. 11, 15, 60, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на право на земельну частку (пай), розташовану на території Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, згідно сертифікату серії ХР № 0100220, що зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 222 від 11 квітня 1997 р. на ім»я його матері ОСОБА_3, яка померла 06 червня 2002 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської

області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти

днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Є. А. Рябоконь