Справа № 172/1296/16-ц
Провадження № 2/172/140/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Філіппова Є.Є.

секретаря Лук"яненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка, у відсутність сторін, без фіксації судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з опису та арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Васильківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з опису та арешту. В обґрунтування своїх вимог вказує, що з нього судовим наказом №2н-434 виданий 18.07.2007 року Подільським районним судом м.Києва стягнуто на користь ВАТ "Родовід Банк" борг у розмірі 31582 грн. 91 коп. та судові витрати - 437 грн. 76 коп. Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу №2н-434. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції від 03.04.2012 року накладено арешт на його майно як боржника та оголошення заборони його відчуження.

В межах даного провадження 03.04.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції було проведено опис та арешт майна, яке знаходиться за адресою місця проживання боржника по вул. Східній, 3 в с. Шевченкове Дніпропетровської області, а саме: земельної ділянки 5,29 га д/а ДП 17348, легковий автомобіль ЗАЗ-110206, 1993 р.в. д/н Е3631 ЯА.

Виконавчий документ може бути пред"явлений для виконання в строк до 22.09.2016 року. У встановлений строк стягувачем виконавчий документ повторно не пред"явлений до виконання, тобто на даний час закрито виконавче провадження. Просить суд зобовязати Васильківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з майна ОСОБА_1 який накладений у рамках виконавчого провадження ВП №8171340 від 22.09.2015 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Письмово просив справу розглядати у їх відсутність.

На підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Заявляючи позовні вимоги про зняття арешту з майна позивач посилається на те, що у зв'язку із відсутністю на виконанні відкритих виконавчих проваджень щодо нього накладеним на його майно арештом порушується його право власності.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК Українита частиною 1статті 3 ЦПК Українивизначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідностатті 57 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно з частиною 1статті 50 Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 рокув разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 2 статті 50 вказаного Закону також визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, законом, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено зняття арешту з майна боржника у випадку закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що в супереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження", дій щодо зняття арешту з майна відповідачем проведено не було, чим було порушено права позивача.

Згідност. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином порушене право власників підлягає захисту шляхом звільнення з під арешту спірного майна.З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що цивільний позов позивача слід задовольнити та зобовязати Васильківський районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області виключити з акту опису й арешту майна від 22.09.2015 року майно у рамках виконавчого провадження ВП №8171476 і звільнити його з під арешту.

Оскільки позивач не просить стягнути судовий збір, сплачений ним при пред'явленні позову до суду, відповідно дост.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати по справі залишити за позивачем.

На підставі ст.ст.368-372,391 ЦК України, ст.11, 12, 58-60 ЗУ "Про виконавче провадження", керуючись ст.10,27,31,60, 209 ч.3 ,212-215,ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Васильківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення майна з опису та арешту- задовольнити.

Зобовязати Васильківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з майна ОСОБА_1 який накладений у рамках виконавчого провадження ВП №8171340 від 22.09.2015 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: