АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/2137/17
Справа №643/1065/17 Головуючий1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: справи окремого провадження Доповідач Кіпенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Кокоші В.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 01 лютого 2017 року по справі за заявою Комунального закладу охорони здоровя «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» про примусову госпіталізацію відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

в с т а н о в и л а :

26 січня 2017 року лікар Комунального закладу охорони здоровя «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» (КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3») звернувся до суду із заявою про застосування примусової госпіталізації відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

У судовому засіданні першої інстанції представник КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» та прокурор Московського району м. Харкова заяву про примусову госпіталізацію підтримали. Представник лікарні надав пояснення, що ОСОБА_3 страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді шизофринії параноїчної, неприривного типу перебігу, внаслідок якого представляє небезпеку для себе, відмовляється від прийому їжі, що привело до розвитку кахесії та схильна до аутоагресії.

ОСОБА_3 та її представник проти заяви про примусову госпіталізацію заперечували.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року заяву КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» - задоволено та застосовано у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3».

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі свого представника оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на його незаконність та порушення норм Закону України «Про психіатричну допомогу» просить оскаржуване рішення скасувати та відмовити в задоволенні заяви КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» про примусову госпіталізацію ОСОБА_3

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.279, ч.1,2 ст.280 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

У заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоровя особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Відповідно до ст.27 цього Закону виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: 1) вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або 2) неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Як встановлено судовим рішенням суду першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, громадянка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 25 січня 2017 року була госпіталізована до Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3.

Від надання добровільної згоди для обстеження та лікування в умовах психіатричного стаціонару ОСОБА_3 відмовилась.

ОСОБА_3 була оглянута комісією лікарів та відповідно до огляду було складено акту психіатричного огляду від 26 січня 2017 року за №84/870.

У вказаному акті встановлено, що на психічний розляд ОСОБА_3 страждає з 2005 року. У перше на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» перебувала у 2005 році.

У 2008 році психічний стан ОСОБА_3 погіршився повторно, зявилися галюцинаторні параноїдні переживання, неупорядкована поведінка. Була консультована психіатром в приватному порядку, деякий час приймала рисполент. Стала замкнутою, мало спілкувалася, почала стверджувати, що вона погано виглядає, намагалася схуднути, для чого стала відмовлятися від їжі.

У 2012 році була госпіталізована у психіатричний стаціонар Інстутуту неврології психіатрії та наркоманії у м. Харкові, де проходила лікування.

Комісією лікарів встановлено та зазначено у даному акті, що у хворої вивляються ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїчної, неприливного типу перебігу, внаслідок якого вона представляє небезпеку для себе (відмовляється від прийому їжі, що привело до розвитку кахесії та схильна до аутоагресії).

Також, комісією лікарів вказано, що є можливість істотного збитку здоров'ю ОСОБА_3 внаслідок погіршення психіатричного та соматичного стану в разі, якщо хворій не буде надана психіатрична допомога, тобто, ОСОБА_3 потребує примусової госпіталізациіі в психіатричний стаціонар згідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, зважаючи на стан здоров'я ОСОБА_3, висновок лікарської комісії правильно дійшов висновку, який ґрунтується на основі повно і всебічно з'ясованих обставин та наявних у справі доказів, яким дана відповідна оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд справу розглянув у відповідності до вимог цивільного судочинства, вирішив її згідно із законом.

Оскільки рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 01 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: І.С. Кіпенко

Судді: В.В. Кокоша

ОСОБА_4