АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 681/1824/14-ц
Провадження № 22-ц/792/9/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Ярмолюка О.І.,

секретар Філіпчук О.С.

за участю: представника апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3 та її представників ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області, Відділу Держземагентства у ОСОБА_5 районі, ОСОБА_5 районної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень, свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області, Відділу Держземагентства у ОСОБА_5 районі, Реєстраційної служби ОСОБА_5 районного управління юстиції, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень, свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що рішенням сесії ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області від 17 листопада 1993 року № 2 її батькові, ОСОБА_7, надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування жилого будинку № 2 по вул. Стуса у смт Понінка та 0,109 га для ведення підсобного господарства. 14 листопада 2003 року батько позивача помер, державні акти на земельні ділянки за життя він не виготовив. Позивач є спадкоємцем померлого.

Рішенням сесії від 18 серпня 2005 року № 6 на підставі її заяви земельні ділянки, що були у власності батька, передані у власність позивача та надано дозвіл на виготовлення документації із землеустрою. Державні акти на земельні ділянки не отримала, тому що виник спір із сусіднім землекористувачем ОСОБА_1

Натомість рішенням ОСОБА_6 селищної ради від 30 січня 2007 року № 8 без згоди ОСОБА_3 було вилучено земельну ділянку площею 0,084 га, на якій знаходиться водойма та передано її територіальній громаді смт. Понінка. 21.03.2008 позивач повторно звернулась до селищної ради із заявою про передачу їй у власність земельної ділянки під водоймою, однак у відповідь отримала відмову. Надалі селищною радою було надано дозвіл на виготовлення проекта землеустрою на спірну земельну ділянку під водоймою ОСОБА_1, яка отримала свідоцтво на право власності на земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просила визнати незаконними та скасувати рішення ОСОБА_6 селищної ради:

- від 27 травня 2013 року № 4-1 в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,18 га по вул. Лермонтова, 57 у смт Понінка;

- від 20 лютого 2014 року № 11-2, № 11-3 у частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та про передачу в приватну власність земельної ділянки розміром 0,18 га по вул. Лермонтова, 57 у смт Понінка для ОСОБА_1;

- від 09 вересня 2014 року № 5-6 про відмову в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,09 га по вул. Стуса, 5 у смт Понінка;

- визнати недійсним Свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,18 га та рішення державного реєстратора від 05 березня 2014 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,18 га за ОСОБА_1 по вул. Лермонтова, 57 у смт Понінка;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,09 га по вул. Стуса, 5 у смт Понінка в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, який помер 14 листопада 2003 року.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року позов задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано рішення сесії ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області від 27 травня 2013 року № 4-1 в частині надання дозволу на виготовлення проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,18 га по вул. Лермонтова, 57 у смт Понінка Полонського району Хмельницької області та рішення від 20 лютого 2014 року № 11-2 та № 11-3 в частині про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та про передачу в приватну власність цієї земельної ділянки; рішення від 09 вересня 2014 року № 5-6 про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,09 га по вул. Стуса, 5 у смт Понінка Полонського району Хмельницької області.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,18 га по вул. Лермонтова, 57 у смт Понінка Полонського району Хмельницької області та рішення державного реєстратора від 05 березня 2014 року про державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку ОСОБА_1

Визнано право власності ОСОБА_3 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, який помер 14 листопада 2003 року, на земельну ділянку, виділену рішенням сесії ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області від 17 листопада 1993 року № 2 для ведення підсобного господарства ОСОБА_7

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказувала, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а тому просила його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову задоволенні позову. Апелянт вважає, що позивачем не доведено порушення її прав як власника земельної ділянки.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 08 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 08 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Позивач та її представники в судовому засіданні просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що порушені права позивачки на земельну ділянку, отриману в спадщину після смерті батька.

Однак суд першої інстанції дійшов таких висновків при неповному зясуванні обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що домоволодіння ОСОБА_3 по вул. Стуса, 5 у смт. Понінка Полонського району Хмельницької області та ОСОБА_1 по вул. Лермонтова, 57 у смт. Понінка Полонського району Хмельницької області знаходяться на різних вулицях, проте межують кінцевими точками земельних ділянок (а.с. 8-9 т. 1, а.с. 121 т. 3).

Рішенням ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області від 17 листопада 1993 року № 2 ОСОБА_8 було передано у приватну власність земельні ділянки по вул. Стуса, 5 у смт. Понінка Полонського району Хмельницької області для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,15 га та 0,1090 га. Проте, як вбачається з матеріалів справи, батьком позивачки є «Государський Франц Владиславович» (а.с. 143 т. 1, а.с. 14-15 т. 3, а.с. 195-196 т. 4).

Разом з тим, згідно із записами в земельно-кадастровій книзі за ОСОБА_7 числилась земельна ділянка, площею 0,21 га в смт. Понінка по вул. Стуса, 5 (а.с 86 т. 3).

ОСОБА_7 помер 14 листопада 2003 року (а.с. 141 т. 1).

Державні акти на вказані земельні ділянки за життя ним не виготовлялись.

Згідно із частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені статтею 23 ЗК України 1990 року. Проте дію цієї статті зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок". Пунктом 3 вказаного Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Отже, пунктом 3 названого Декрету визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах.

Згідно з пунктом 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року, громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

З урахуванням викладеного вище, ОСОБА_7, відповідно до записів земельно-кадастрової книги, належала на праві власності земельна ділянка у розмірі 0,21 га по вул. Стуса, 5 в смт. Понінка Полонського району Хмельницької області, яка отримана позивачкою в порядку спадкування.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01 вересня 2004 року ОСОБА_3 отримала у спадщину житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Стуса, 5 у смт. Понінка Полонського району Хмельницької області (а. с. 12 т. 3).

Рішенням ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області від 18 серпня 2005 року №6 позивачу у зв'язку з оформленням спадщини згідно з поданою нею заявою за цією ж адресою надано у власність земельні ділянки, площею 0,15 га, для обслуговування жилого будинку і, площею 0,09 га, для ведення особистого селянського господарства (а. с. 17 т. 3).

Рішенням ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області від 16 травня 2011 року № 15 ОСОБА_3 за її заявою надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку та 0,0772 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Стуса, 5 у смт. Понінка Полонського району Хмельницької області ( а. с. 24 т. 3).

На замовлення ОСОБА_3 був виготовлений кадастровий план земельних ділянок, на які вона заявляє свої права. Відповідно до цих планів земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку становить 0,15 га, що відповідає рішенню ради про її надання, а для ведення особистого селянського господарства 0,1431 га, в той час як дозвіл надано лише на ділянку розміром 0,0772 га (згідно її заяви). При цьому, підтверджуючих документів щодо виділення позивачці земельної ділянки, площею 0,1431 га, останньою не надано (а.с. 40 т. 3).

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 15.03.2011 року визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області від 06.01.2006 року в частині передачі ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,15 га по вул. Лермонтова, державний акт про право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку; державний акт про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,15 га по вул.. Лермонтова, 57; рішення ОСОБА_6 селищної ради від 30.01.2008 року в повному обємі про скасування попереднього рішення сесії, про відмову передати у власність земельну ділянку під водоймою, про залишення у комунальній власності земельної ділянки на якій знаходиться водойма ( а. с. 18-21 т. 3).

Відповідно до пояснень ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області рішення ради від 18.08.2005 року № 6 не скасовано та не змінено (а. с. 22 т. 3).

Згідно листів ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області рішеннями ради від 23.05.2011 року та від 06.06.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було відмовлено в наданні земельної ділянки площею 0,084 га, що під водою (а.с. 25-26 т. 3).

ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області ОСОБА_3 повідомлено про встановлення зовнішніх межових знаків земельних ділянок і згідно з рішенням селищної ради від 16 травня 2012 року № 15 остання вправі замовити виготовлення технічної документації на земельні ділянку по вул. Стуса, 5 у смт. Понінка (а. с. 28 т. 3).

Рішенням ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області від 27 травня 2013 року № 4-1 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,18 га по вул. Лермонтова, 57, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 31 т. 3).

Рішенням ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області від 20 лютого 2014 року № 11-2 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1, передано у власність останньої земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га, по вул. Лермонтова, 57 у смт. Понінка Полонського району Хмельницької області (а. с. 32-33 т. 3).

Рішенням ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області від 20 лютого 2014 року № 11-3 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1, передано у власність останньої земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,18 га, по вул. Лермонтова, 57 у смт. Понінка Полонського району Хмельницької області (а. с. 34 т. 3).

05 березня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби ОСОБА_5 районного управління юстиції прийнято рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована у Хмельницькій області ОСОБА_5 районі смт. Понінка по вул. Лермонтова, 57, кадастровий номер :01:001:0810 за ОСОБА_1 (а.с. 150 т. 3).

04.04.2014 року ОСОБА_1 отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку, площею 0,18 га, для ведення особистого селянського господарства по вул.. Лермонтова, 57 у смт. Понінка Полонського району Хмельницької області (а.с. 2 т. 5).

Рішенням ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області від 09 вересня 2014 року № 5-6 ОСОБА_3 відмовлено по суті заяви щодо скасування рішення ОСОБА_6 селищної ради №4-1 від 27.05.2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для ОСОБА_1Л.» (а.с. 37 т. 3).

Згідно зі ст. ст. 116, 118 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч. 1 ст. 155 ЗК України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За висновком експерта № 016/16 від 26.10.2016 року (за результатами проведення земельно-технічної експертизи, проведеної на стадії апеляційного провадження), площа земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_3 (вул. Стуса, 5 смт. Понінка) становить 0,2246 га; площа земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 становить 0,2969 га; розташування земельних ділянок, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1, по відношенню одна до одної згідно з фактичним землекористуванням та відомостей земельно-кадастрової документації, довжини ліній, які проходять по межі двох земельних ділянок співпадають між собою; накладення площ земельних ділянок одна на одну та розриви між ними згідно з фактичним землекористуванням відсутні. У виготовленому проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1800 га по вул. Лермонтова, 57 у смт. Понінка Полонського району Хмельницької області ОСОБА_1 рішенням ОСОБА_6 селищної ради Полонського району № 4-1 від 27.05.2013 року до площі 0,1800 га входить земельна ділянка під водоймою. Згідно з рішенням ОСОБА_6 селищної ради від 16.05.2011 року ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1500 га для обслуговування житлового будинку та 0,0772 га для ведення особистого селянського господарства, до виділених земельних ділянок не входить земельна ділянка під водоймою (а.с. 136-166 т. 4).

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Звертаючись до суду з позовом про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,18 га та рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,18 га за ОСОБА_1, позивач вказувала, що порушено її право на земельну ділянку, на якій знаходиться водойма, вказана земельна ділянка була безпідставно вилучена в позивача та передана відповідачу.

Разом з тим, належних та допустимих доказів в підтвердження вказаних вимог не надала. Зокрема, позивачкою не доведено, що на земельній ділянці, яку вона отримала в порядку спадкування, знаходилась водойма, що ця земельна ділянка була в неї вилучена та передана відповідачу.

Надані позивачкою на стадії апеляційного провадження копія заяви ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, копія заяви ОСОБА_13, копія заяви ОСОБА_14 не є належними та допустимими доказами, в розумінні ст. ст. 57-59 ЦПК України, знаходження на земельній ділянці, яка отримана позивачкою в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, водоймища (а.с. 189-193 т. 4).

Крім того, довідка Шепетівської ОДПІ № 11/171 від 04.12.2015 року також не є допустимим доказом належності позивачці на праві власності або на праві користування земельної ділянки площею 0,15 га, 009 га та 0,0772 га (всього 0, 3172 га). З врахуванням того, що за даними земельно-кадастрової книги ОСОБА_6 селищної ради за ОСОБА_3 рахується земельна ділянка загальною площею 0,2270 га (а.с. 89-90 т. 3, а.с. 184 т. 4).

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено наявність у неї права на земельну ділянку, площею 0,084 га, що знаходиться під водою, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. У звязку з чим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_6 селищної ради Полонського району Хмельницької області, Відділу Держземагентства у ОСОБА_5 районі, ОСОБА_5 районної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень, свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_15

Судді: /підписи/ ОСОБА_16

ОСОБА_17

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_18 Провадження № 22-ц/792/9/17

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 39