Справа №521/4853/17
Провадження №2/521/3196/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 березня 2017 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гуревський В.К., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач подала до суду позовну заяву у якій вона просила суд визнати за нею право власності на спадщину у вигляді 4/25 частин житлового будинку № 25-Б по вулиці Весняній у м. Одесі, який в цілому складається з літ. «А» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який померла 03.06.1993 р.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме: ціна позову вказана 539800,0 грн. Судовий збір не сплачено. Оцінка майна вочевидь не відповідає дійсній вартості майна. На даний час цей частина будинку коштує не менше 800000,0 грн.

Згідно розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,0 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000,0 грн.), якщо відсутні підстави для застосування положень ст. 8 зазначеного Закону.

Тому судовий збір необхідно сплатити у розмірі 8000 грн. Це вимоги ст. 80 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. З глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Така відмова до позовної заяви не додана.

Згідно з положенням ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України) не указано якими діями саме відповідач не визнає, порушує, чи оспорює права позивача, саме на її спадкове майно.

На підставі зазначеного, позивачу необхідно уточнити, яким чином її права порушуються, не визнаються або оспорюються саме ОСОБА_2, оскільки зазначену особу вказано відповідачем у справі, з врахуванням того, що за текстом позовної заяви ОСОБА_2 спадщину не прийняла.

При тому, що згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року: відповідачами у такій справі є спадкоємці, які саме прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами, є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Також в п. 8 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року» вказано - якщо будівництво здійснювалося саме згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Які дані свідчать, що будівництво здійснювалось саме згідно із законом і, що забудови не є самочинно збудованими. Крім того, немає даних, що проект будівництва пред'явлено і даних про відведення земельної ділянки чи згоду на даний час про її відведення.

Не вказано чому у позивача немає даних про відмову їй в реєстрації її часток, а також в реєстрації переходу права власності. В п. 6. Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», указано, що спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»);

- не роз'яснено чому позивачкою не отримана відмова відповідного органу місцевого

самоврядування про отримання відповідних правовстановлюючих документів на це домоволодіння, при тому що таке звернення є обов'язковим;

- немає посилання на докази, які підтверджують наявність спору саме між сторонами в частині визнання права власності на спадкове майно, як і немає посилання на докази того, що позивачам відмовлено відвідними органами в оформленні їх прав власності на домоволодіння. Крім того, немає посилання на докази того, що домоволодіння відповідає необхідним санітарним, протипожежним, технічним та будівельним нормам та стандартам для жилих будинків. Немає посилання на докази в підтвердження часу закінчення будівництва житлового будинку. Отже, подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків заяви строк - 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений суддею строк заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя