Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/47/16-ц Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія 52 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2016 року

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з нього аліменти. В обґрунтування позову посилалася на те, що ОСОБА_2 (її син), не цікавиться життям своїх дітей, їх навчанням та здоров'ям, матеріально не підтримує, тривалий час проживає окремо, оскільки має іншу сім'ю. Після проведених з ним бесід працівниками Олевської служби у справах дітей, він не змінив свого ставлення до дітей, не забрав їх до себе жити, матеріальну допомогу не надає. За таких обставин, просила позов задовольнити.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. Зазначила, що в матеріалах справи є переконливі докази винної поведінки відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, що підтверджується його байдужим ставленням до цього питання, оскільки він тричі до суду не з'явився. Відповідач зловживає спиртними напоями, з дітьми не живе, будь-якої матеріальної допомоги не надає, життям дітей не цікавиться.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків без поважних причин, окрім того, мати дітей позбавлена батьківських прав, а відтак позбавлення батьківських прав і батька негативно вплине на духовний та соціальний розвиток дітей.

Проте, погодитися з таким висновком не можна, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 01.11.2003 року по 29.10.2013 року (а.с. 3), під час якого народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-9).

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 22.10.2008 року ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4, оскільки вона ухилялася від виконання батьківських обов'язків, з дітьми не проживала, матеріально не підтримувала (а.с. 12-13). Цим же рішенням було відмовлено у задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають в АДРЕСА_1 разом з бабусею - ОСОБА_1, 1948 р.н., та знаходяться на її утриманні. ОСОБА_1 є працюючою пенсіонеркою (пенсія 1500 грн., зарплата 2500 грн. а.с. 118). З актів обстеження житлово-побутових умов вбачається, що квартира має дві кімнати, облаштована зручностями, діти займають окрему кімнату, забезпечені одягом, взуттям, шкільним приладдям та іншими необхідними речами (а.с. 5-6, 118, 138).

Батько дітей має іншу сім'ю - проживає із співмешканкою та трьома дітьми в АДРЕСА_2, що підтверджується актами обстеження житлових умов (а.с. 135, 136), не працює (а.с. 148).

З характеристики, наданої Олевською міською радою, вбачається, що відповідач не працює, проживає разом із співмешканкою по АДРЕСА_2, зловживає спиртними напоями, до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 149).

Органом опіки та піклування обстежувалися умови проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_2, складалися відповідні акти, з яких вбачається, що ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_8 та трьома дітьми (1996 р.н., 2004 р.н., 2011 р.н.), батьком одного з яких (молодшого), зі слів співмешканки, є відповідач (а.с. 135, 136). У будинку брудно, з продуктів є тільки крупи, молодша дитина садочок не відвідує, ОСОБА_8 перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Загальний заробіток сім'ї - 1600 грн., з яких 800 грн. - допомога на дітей, решта - заробіток ОСОБА_8

З характеристик та інформації Олевської гімназії вбачається, що ОСОБА_2 вихованням та навчанням своїх дітей не цікавиться, на батьківські збори жодного разу не з'являвся, за період навчання у гімназії класоводи та класні керівники батька не бачили (а.с. 139-141, 147). Діти проживають з бабусею ОСОБА_1, яка і займається вихованням та навчанням онуків, відвідує батьківські збори, приймає активну участь у громадському житті школи.

Крім того, зазначено, що ОСОБА_3 зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця, навчається добре, активна, має добрий загальний розвиток, відвідує музичну школу. ОСОБА_3 бере активну участь у культмасових заходах, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно, весела, товариська, має авторитет серед товаришів. ОСОБА_4 уважний, спритний, кмітливий, відповідальний, охайний, відвертий, має середній рівень знань, приймає активну участь у громадському житті класу та школи, класні доручення виконує добросовісно.

Орган опіки та піклування Олевської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. 7).

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник органу опіки та піклування пояснила, що вона разом з членами комісії декілька разів приходили по місцю проживання бабусі і дітей, по місцю проживання відповідача, який живе окремо із співмешканкою та іншими трьома дітьми (двоє дітей співмешканки, батьком третього, зі слів, є відповідач). Зазначила, що умови проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нормальні, вони всім забезпечені, їх виховує, доглядає та повністю матеріально утримує позивачка, батько не приділяє дітям уваги, матеріальної допомоги не надає, ніде не працює, зловживає спиртними напоями. З ним декілька разів проводилася бесіда з приводу того, що він повинен жити разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, надавати кошти на їх утримання, однак, ставлення батька до дітей не змінилося. Також, представник зазначила, що під час розмови діти підтвердили, що батько з ними не живе, до них не приходить і нічого їм не купує.

ОСОБА_1 при апеляційному розгляді зазначила, що після позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав у 2008 році, ОСОБА_2 (її син) так і не став жити з дітьми. Допомоги на їх утримання не надає, «дитячі кошти» витрачає на себе, ніде не працює, п'є, дітьми не цікавиться.

ОСОБА_2 до апеляційного суду двічі не з'явився, доказів на підтвердження того, що він працює та займається вихованням дітей, проживає з ними, матеріально утримує - не надав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4, оскільки відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участь у їх вихованні, утриманні та лікуванні, не піклується про фізичний і духовний розвиток та їх навчання, не спілкується з дітьми. При цьому, після розгляду аналогічного позову у 2008 році його поведінка відносно дітей не змінилася, він продовжує проживати окремо та взагалі не виявляє до них інтересу. Внаслідок цього, дітьми опікується тільки бабуся (мати відповідача), яка, маючи похилий вік, вимушена працювати, щоб утримати себе і онуків. Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення аліментів не підлягають задоволенню, оскільки позивачка не є опікуном або піклувальником неповнолітніх онуків, особового рахунку дітей у певному банку не вказала.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 02 листопада 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 уродженця м. Олевська Житомирської області батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м. Олевську Житомирської області та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в смт Бучмани Олевського району Житомирської області.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді