Справа № 750/7567/16-ц
Провадження № 2/750/69/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі: судді Жук М.І., за участю секретаря судового засідання Щербак І.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, скасування свідоцтва про право власності на жиле приміщення та правочину,-

ВСТАНОВИВ:

10.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом (уточнений згідно заяви від 18.08.2016 року) до відповідача з вимогами: скасувати свідоцтво про право власності на житлове приміщення на ім'я відповідача, а саме квартиру АДРЕСА_1, яке було видане на підставі договору довічного утримання (догляду) від 21.09.2007 року укладеного між відповідачем та ОСОБА_6, скасувати договір купівлі-продажу вказаної квартири, укладений відповідачем з невідомою особою, визнати за позивачем право власності на 2/3 частини квартиру АДРЕСА_1, визнати за позивачем права власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,12 га, яка знаходиться поблизу торгового центу «ЕПІЦЕНТР», визнання за позивачем право власності на 2/3 частини автотранспортного засобу.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач позов не визнав.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі з 20.01.2007 року по 29.01.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у судовому порядку за позовом відповідача і вони є батьками двох малолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час мешкають разом з відповідачем у місті Чернігів, Республіка Україна, а позивач мешкає окремо від них за межами України - у Федеративній Республіці Німеччина.

Відповідно до ст.ст.60, 61, 57 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є суб'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майно, набуте дружиною чи чоловіком до шлюбу є їх особистою приватною власністю.

Відповідно до положень ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом.

Позивач не подав до суду докази, які б свідчили про те, що подружжя під час шлюбу, за спільні грошові кошти та в інтересах сім'ї набуло вищевказане нерухоме майно, яке було б піддано державній реєстрації відповідним держаним органом, а також транспортний засіб.

Відсутність у подружжя спільного майна унеможливлює здійснити його поділ у судовому порядку, як передбачено ст.69 СК України і викладені обставини є підставами для повної відмови в задоволенні позову, з віднесенням судових витрат по справі на позивача.

Керуючись ст.ст.213-215, 88 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, скасування свідоцтва про право власності на жиле приміщення та правочину, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя