Провадження №2/748/221/17
Єдиний унікальний №748/192/17
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

18 січня 2017 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Криворученко Д.П., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 діючи на підставі довіреності на в інтересах ОСОБА_1 17.01.2017 р. звернулась до суду з позовом про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по вулиці Космонавтів, буд.38 в с. Семенягівка, Чернігівського району, Чернігівської області.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статті 119 ЦПК України.

Відповідно до п.3-6 ч.2 ст.119 ЦПК України у позовній заяві повинні бути зазначені зміст позовних вимог, ціна позову, виклад обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно вимог п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок №38 по вул. Космонавтів у с. Семенягівка, виготовленого 09.09.2015 року КП «Чернігівське РБТІ» інвентаризаційна вартість будинку становить 39967 грн, однак ціна позову зазначена у позовній заяві в 17000 грн. не відповідає дійсній вартості майна.

У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір, розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До того ж, відповідно до роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі: копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з доданої до вказаного позову квитанції про сплату №78289 від 01.12.2016 року, як доказу сплати судового збору за подачу позову ОСОБА_1, вона зазначеним вище вимогам закону не відповідає.

До того ж, відповідно до ст.2 Закону України «Про судовий збір», платником судового збору є громадянин України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Частина 1 статті 3 цього ж Закону вказує, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв"язку з її розглядом та вирішенням.

Таким чином, судовий збір за подання до суду позовної заяви повинен бути сплачений стороною по справі, зокрема позивачем. Проте, додана до позову квитанція про сплату №78289, не містить даних ким були понесені витрати, а також сплачений судовий збір не відповідає розміру визначеному в Законі України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.3 ЦПК України особа звертається до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ст.15 ЦК України судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право особи.

Однак, в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє порушене, невизнане або оспорюване право на домоволодіння відповідачем.

Зазначені недоліки потребують виправлення.

Відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів, з дня отримання позивачем копії ухвали.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки в 5-ти денний термін і розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо визначення розміру судових витрат в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5- денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. В іншій його частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.П.Криворученко