Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 324/6/15-ц Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/70/17 Іванченко М.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на додаткове рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Токмацької місцевої прокуратури, Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області про захист прав та інтересів виправданого громадянина, скасування постанови Токмацької міжрайонної прокуратури від 04.04.2014 року, стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був неодноразово уточнений, до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Токмацької місцевої прокуратури, Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області про захист прав та інтересів виправданого громадянина, скасування постанови Токмацької міжрайонної прокуратури від 04.04.2014 року, стягнення матеріальної шкоди.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року позов задоволено частково.

Скасовано постанову в.о. Токмацького міжрайонного прокурора Савран О.М. від 04.04.2014 року про розмір та порядок відшкодування шкоди в частині відмови ОСОБА_3 у відшкодуванні шкоди, передбаченої п.1 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду».

В задоволенні позову ОСОБА_3 в іншій частині відмовлено.

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду щодо відшкодування йому судових витрат згідно ч.2 ст.85 ЦПК України - добові та вартість автобусного сполучення Пологи-Токмак, компенсації за відрив його від звичайних занять в ході перебування двічі в судових засіданнях судді Омельчук В.Є. та Іванченко М.В.

Додатковим рішення Плологівського районного суду Запорізької області від 06 жовтня 2016 року заяву про ухвалення додаткового рішення суду задоволено частково.

Стягнуто з Токмацького місцевої прокуратури на корить ОСОБА_3 витрати, пов'язані з явкою до суду, а саме добові у розмірі 519 грн. 20 коп.

В задоволені заяви в іншій частині відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що додаткове рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати додаткове рішення суду та прийняти нове додаткове рішення, яким задовольнити його заяву в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 року додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити по суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в дані справі, В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині стягнення втрат понесених позивачем на переїзд для участі в судових засіданнях до м. Пологи суд першої інстанції обґрунтовано виходив з вимог ст. 85 ЦПК України за змістом якої вбачається, що зазначені витрати стороні не відшкодовуються.

Також колегія погоджується і з висновком суду першої інстанції в частині відмови позивачу і у стягненні компенсації за відрив від звичайних занять у зв'язку з явкою у судові засідання за недоведеністю цих вимог.

Разом з тим, суд першої інстанції навівши у додатковому рішенні відповідні розрахунки, стягнув з відповідача добові у розмірі 519 грн. 20 коп. і підстав для скасування рішення в цій частині колегія не вбачає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного додаткового рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Додаткове рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 06 жовтня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: