Провадження № 2/235/512/17
Єдиний унікальний номер 235/544/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі: Головуючого: Данилів С.В.,
за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,
позивач: ОСОБА_1,
відповідача: ОСОБА_2,
представника відповідача: ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, -
За цим фактом була порушена кримінальна справа. У кримінальному провадженні цивільний позов ним не заявлявся.
Позивач вказує, що вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2016 року відповідачі були визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та їм було призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок суду набрав законної сили 29 листопада 2016 року. Завдану йому майнову шкоду відповідачі не відшкодували.
Також, позивач зазначає, що внаслідок протиправної поведінки відповідачів йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку із втратою свого майна, та яку він оцінює в 20 000 грн.
На підставі вищевикладеного, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів на його користь 5 300 грн. майнової шкоди, 20 000 грн. моральної шкоди.
Позивач ОСОБА_1у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, а також зазначив, що на теперішній час відповідачами завдану йому майнову шкоду не відшкодовано. Що стосується визначення розміру моральної шкоди пояснив, що цей мотоцикл він використовував для роботи, а саме надання послуг клієнтам щодо ремонту оргтехніки у різних місцях міста, а тепер він змушений ходити по своїм клієнтам пішки або користуватися громадським транспортом, витрачаючи значний час на дорогу, що створює для нього певні незручності.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні у режимі відеоконференції позов визнав частково, лише щодо солідарного стягнення з нього завданої позивачу майнової шкоди, в частині стягнення моральної шкоди заперечив у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні у позов визнала частково, лише щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 завданої позивачу майнової шкоди, в частині стягнення моральної шкоди заперечила у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, із клопотанням про розгляд справи у режимі відеоконференції із виправною колонією, де він відбуває покарання, до суду не звертався, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності ОСОБА_4
З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Частиною 1 ст. 11 ЦПК України, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно вироку Красноармійського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року, який набрав законної сили 29 листопада 2016 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено їм покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 та ОСОБА_2 покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна (а.с. 6-17).
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
У вироку суду зазначено, що 23 травня 2015 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_2 та ОСОБА_4, проходили повз домоволодіння за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Тимирязева, 2, де у дворі будинку за вказаною адресою побачили мотоцикл моделі «YIBEN YB 150Т-15J» та у них виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відкрили руками хвіртку та проникли у подвір'я домовлодіння за вказаною адресою, де навмисно, всупереч волі власника, за допомогою рук викотили вказаний мопед з території домоволодіння і з місця злочину зникли, таким чином повторно, діючи за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволоділи належним потерпілому ОСОБА_1, мотоциклом моделі «YIBEN YB150T-15J», двигун №157QMJ13034780, рама №LYDTCKF00D1202850, 2013 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, двигун V=49 куб. см, вартістю 5 300 гривень. Внаслідок скоєного злочину потерпілому ОСОБА_1 заподіяно матеріальні збитки у розмірі викраденого майна на загальну суму 5 300 грн. (а.с. 8-9).
Стаття 1177 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Судом встановлено, що майнова шкода, яка становить 5 300 грн., позивачу на час розгляду справи у суді відповідачами не відшкодована, відтак позов в цій частині підлягає задоволення у повному обсязі.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди у сумі 20 000 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини, крім випадків, якщо моральна шкода завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до розяснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Тобто, умовою відповідальності за моральну шкоду є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов'язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності).
Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідачів, які полягають у незаконному, протиправному заволодінні майном, належному позивачу, йому було завдано моральної шкоди, водночас вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг душевних страждань позивача, які він зазнав, у звязку з діями відповідачів.
Відтак, суд враховуючи вимоги розумності і справедливості, вважає за необхідне позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошові кошти у сумі 2000 грн., які будуть справедливою сатисфакцією за заподіяну моральну шкоду.
На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивачем при зверненні до суду із позовом було одночасно заявлено дві позовні вимоги: майнового і немайнового характеру.
Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів судовий збір на користь держави у сумі 1 280 грн. (640 грн. за позовну вимогу майнового характеру та 640 грн. за позовну вимогу немайнового характеру).
Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, майнову шкоду у сумі 5 300 (пять тисяч триста) гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у сумі 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С.В. Данилів