Справа 688/4160/16-ц
№ 2/688/111/17
Рішення

іменем України

12 січня 2017 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Босюка В.А.

при секретарі Кулеші Л.М.,

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1. З 05.10.2006 року за вказаною адресою зареєстрований син попереднього власника квартири ОСОБА_3, який фактично з часу реєстрації та по даний час там не проживає, однак добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає. Вказує, що реєстрація місця проживання відповідача за вказаною адресою перешкоджає їй вчиняти правочини з цим майном, оформити соціальну допомогу і субсидію на сплату комунальних послуг. За наведених обставин, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, не заперечує розгляду справи у відсутності позивача.

Відповідач позов не визнав, оскільки не має іншого місця, де б міг зареєструвати своє місце проживання, пояснив, що у спірній квартирі не проживає близько 10 років підряд. Приблизно в 2014 році мав намір вселитися у квартиру, однак до суду з позовом не звертався. Знає, що квартира на даний час належить на праві власності по заповіту позивачу, заповіт не оспорював, у квартирі декілька років проживають квартиранти. Приблизно через один рік після прописки у цій квартирі, разом зі своєю дружиною переїхав проживати у житло по вул. Вінніченка в м. Шепетівка.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.08.2016 року позивач є власником квартири АДРЕСА_2. що підтверджується також даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 65073492 від 04.08.2016 року.

З інформації, що надійшла на запит суду з Шепетівського МВ УДМС України в Хмельницькій області та відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради на виконання вимог ч.3 ст. 122 ЦПК України, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.10.2006 року. Вказане також підтверджується даними домової книги.

Як вбачається з акту №3196 від 01.12.2016 року, складеного комісією в складі: голови будинкового комітету ОСОБА_4 та мешканців квартир за №№77, 87, 38 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відповідно, відповідач ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, останні 10 років фактично не проживає, комунальними послугами не користується.

Свідкок ОСОБА_8 пояснила, що проживає у сусідній з належною позивачу квартирі. Відповідач не проживає у квартирі позивача близько 10-ти років, не бачила щоб він приходив у цю квартиру. Якби відповідач намагався вселитися у квартиру, то їй було би про таке відомо. У квартирі тривалий час живуть квартиранти.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що разом з сім?єю з вересня 2012 року винаймає спірну квартиру. Відповідач приходив у квартиру в 2014 році коли померла попередній власник квартири ОСОБА_10, бажав щоб вони виселились з квартири, однак позивач залишила їх проживати, оскільки по заповіту квартира стала належати їй. Після 2014 року відповідач претензій на квартиру не висловлював, власних його речей у квартирі не має. Відповідач підтвердив, що свідок дав правдиві пояснення.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин понад один рік не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, тому може бути визнаний втратившим право користування цим житлом.

Суд відхиляє заперечення позову відповідачем, оскільки такі спростовуються поясненнями представника позивача, свідків, даними акта № 3196 від 01.12.2016 року, сам відповідач не заперечує, що не проживає у спірній квартирі протягом останніх десяти років, за захистом свого права на проживання у цій квартирі до суду не звертався, а його заперечення позову ґрунтуються лише відсутністю місця майбутньої реєстрації місця проживання.

За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення.

В звязку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, виданий 16.11.2004 року, втратившим право користування квартирою № 76 по вул. Старокостянтинівське шосе, 38 в м. Шепетівка Хмельницької області внаслідок не проживання його у вказаному приміщенні понад один рік підряд без поважних причин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в той же строк з дня отримання його копії, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Головуючий: В.А. Босюк.