Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №332/1470/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Шалпегіна О.Л.
Провадження № 22-ц/778/514/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання,-

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

В обґрунтування позову зазначала, що в період з 26.07.1997 року по 16.01.2001 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу вони мають двох синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час діти є повнолітніми і навчаються у Інституті права імені ОСОБА_8 Класичного приватного університету на платній основі. Вартість навчання становить 9800 грн. на рік за кожного.

Також, щомісячно діти витрачають 640 грн. на проїзд.

Крім того вона щомісячно витрачає 4000 грн. на харчування, предмети першої необхідності для навчання, сезонний одяг та ліки через незадовільний стан здоров'я синів.

Зазначає, що відповідач займається адвокатською діяльністю, але допомоги у добровільному порядку синам не надає. Крім того, має заборгованість зі сплати аліментів, які були стягнуті на утримання дітей до досягнення повноліття.

Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання повнолітніх синів у розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, до закінчення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 навчання, але не більше, як до досягнення дітьми двадцятитрирічного віку.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 16.05.2016 року та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ними двадцятитрирічного віку.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 367,47 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи,порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.07.1997 року по 16.01.2001 року.

Шлюб було розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий заспи № 18 (а.с. 9).

З копій свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16) та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

Вік синів на час розгляду справи судом перевищує 18, але є меншим 23 років.

Згідно з довідками № 407 та № 408 від 20.10.2015 р. ОСОБА_7 і ОСОБА_6 є студентами Інституту права імені ОСОБА_8 Класичного приватного університету. Строк закінчення закладу освіти - червень 2019 року. Заклад є приватним, стипендію не виплачує (а.с. 22, 23).

Згідно з вимогами ч. 1,2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу . Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітніх доньки, сина та їх розмір, суд повинен врахувати положення ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України.

Повнолітні сини на теперішній час зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 198 разом із матір'ю - ОСОБА_4 (а.с. 34) та фактично знаходяться на її утриманні . Остання працює головним спеціалістом апеляційного суду Запорізької області, середньомісячний розмір заробітної плати за 2015 рік складає 4402 грн. (а.с. 29).

Договори № 8518 та № 8519 щодо здійснення підготовки студентів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як фахівців освітньо - кваліфікаційного рівня бакалавр з напряму «Правознавство», були укладені 18 серпня 2015 року між ОСОБА_4 та Класичним приватним університетом (а.с. 18, 20).

Відповідно до копій наданих позивачем квитанцій, останньою у 2015 та 2016 року за навчання кожного з синів було сплачено по 3675 грн. (а. с. 24, 25), а взагалі за поясненнями позивача станом на 20.05.2016 нею за навчання синів було сплачено 22784 грн.

Суд першої інстанції ,розглянувши справу обґрунтовано дійшов до висновку , що повнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потребують матеріальної допомоги у зв'язку із продовженням навчання.

Під час розгляду справи ОСОБА_5 подана заява , з якої вбачається, що він згоден сплачувати аліменти, але у частці від заробітку і районний суд визначив розмір стягнення аліментів на навчання повнолітніх дітей у вигляді 1/3 частки його заробітку / доходу / щомісячно.

Судова колегія приходе до висновку, що визначення розміру стягнення аліментів в частці від заробітку, а не в твердій грошовій сумі за позовними вимогами зроблено судом першої інстанції без достатньої правової оцінки доказів по справі.

Вимогами ст. 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника і ментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З фотокопії наказу № 06/07/16 від 06.07.2016 р. ТОВ "ЮРИДИЧНА ФІРМА "ЕКС-ЮРЕ" випливає, що ОСОБА_5 був прийнятий на роботу на посаду адвоката з 07.07.2016 р. до вказаної фірми (а.с. 70).

З інформації, що міститься у Єдиному реєстрі адвокатів України, ОСОБА_5 з 04.12.2013 р. поновлено адвокатську діяльність за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. К. Маркса, 45/4 (а.с. 30).

Відповідно до листа № 21937/10/04-10-13-01-31 від 08.11.2016 р. Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, фізична особа - підприємець ОСОБА_5 за 2015 рік звітність не подавав (а.с. 119).

Таким чином, відповідач здійснюючи адвокатську діяльність - як самозайнята особа, не надав жодного належного доказу який би свідчив саме про розмір його доходу, що свідчить про його мінливість , і тому за вказаних обставин стягнення аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір стягнення слід врахувати вартість навчання ОСОБА_6 та ОСОБА_7, необхідність у придбанні підручників та іншого, що повязане з навчанням, наявність у відповідача неповнолітньої дитини 2007 року від іншого шлюбу ,і тому судова колегія вважає , що правомірно буде позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача по 1200 грн. щомісячно на кожного с синів.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Керуючись ст.ст.307,309,317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, за яким :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання синів: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1200 грн. щомісяця на кожного з синів , починаючи з 16.05.2016 року та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ними двадцятитрирічного віку.

В інший частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: