У Х В А Л А

12 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Романюка Я.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 4 лютого 2015 року та рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа − Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області, про поділ спадкового майна, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа − Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області, про поділ спадкового майна,

в с т а н о в и л а :

27 грудня 2016 року до Верховного Суду України звернулася ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвалених у справі рішень з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Водночас заявниця подала клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Відповідно до частин першої, третьої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; заява про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк

у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява (частина четверта статті 356 ЦПК України).

ОСОБА_4 подала заяву про перегляд судових рішень з пропущенням річного строку.

За таких обставин у задоволенні клопотання заявниці про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень слід відмовити, оскільки пропущено річний строк, який поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Керуючись статтями 72, 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 4 лютого 2015 року та рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 листопада 2014 року відмовити, а заяву залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк