Справа № 408/5181/15-ц
Провадження № 22ц/782/967/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року, січня місяця, 18-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі: головуючого судді Яреська А.В., суддів Карташова О.Ю., Єрмакова Ю.В., за участю секретаря: Коротенка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства "Сільгосптехніка" на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 20 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Сільгосптехніка" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

встановила:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до ВАТ "Сільгосптехніка" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, просив стягнути з ВАТ "Сільгосптехніка" на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 19 грудня 2014 року по 28 жовтня 2015 року в сумі 24185,51 грн. Позов було прийнято до розгляду і рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 20 січня 2016 року позов ОСОБА_1 було задоволено, було стягнуто з ВАТ "Сільгосптехніка" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 грудня 2014 року по 28 жовтня 2015 року у розмірі 24 733 грн. 51 коп., вирішено питання про стягнення судових витрат.

На це судове рішення надійшла апеляційна скарга від ВАТ "Сільгосптехніка", яке посилалось на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю. Скаргу було прийнято до апеляційного розгляду та розглянуто у апеляційному порядку - рішенням апеляційного суду Луганської області від 28 квітня 2016 року рішення Біловодського районного суду Луганської області від 20 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

На рішення апеляційного суду Луганської області від 28 квітня 2016 року надійшла касаційна скарга від ОСОБА_1 - ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року вона була задоволена частково - рішення Апеляційного суду Луганської області від 28 квітня 2016 року скасовано, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вислухавши доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, зміст ухвали касаційної інстанції та дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, статтею ст. 303 ЦПК України є передбачено , що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Статтями 213, 214 ЦПК України є визначеним про те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 2 ст. 59 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 10, 60 ЦПК України є визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виплачено позивачу всіх належних йому сум, стягнутими судовими рішеннями, а тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку. Проте, із таким висновком суду не можна погодитися повною мірою із наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач у період з 20.05.2002 року по 07.02.2014 року працював у ВАТ «Сільгосптехника» на посаді начальника відділу маркетингу. Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 16.07.2014 року було задоволено його позов та з ВАТ «Сільгосптехника» було стягнуто на його користь заборгованість із заробітної плати в сумі 10265 грн.78 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 12643 грн.20 коп. за період з 07.02.2014 року по 16.07.2014 року. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13.011.204 року рішення Біловодського районного суду Луганської області від 16.07.2014 року було змінено, було зменшено суму, яка підлягає стягненню з ВАТ «Сільгосптехника» на його користь з 10265 грн.78 коп. до 4182 грн.15 коп, у іншій частині рішення залишено без змін. З платіжних доручень № 97 та № 98, № 93 від 26.12.2014 року та розрахунково - платіжних відомостей за грудень 2014 року вбачається, що ВАТ «Сільгосптехника» було перераховано на рахунок позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 10746,72 коп., компенсація за невикористані відпустки у сумі 3554,82 грн., та до бюджету податок на дохід фізичних осіб у сумі 2877 грн. З довідки відділу державної виконавчої служби Біловодського районного управління юстиції від 15.10.2015 року вбачається, що залишок заборгованості з виплати заробітної плати складає 627,33 грн., залишок заборгованості з виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 1896 грн.48 коп., які були стягнуті рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 16.07.2014 року. Порядок оподаткування податком на доходи фізичних осіб врегульовано розділом ІV Податкового Кодексу України (далі ПК України), відповідно до п. 163.1 ст. 163 якого об'єктом оподаткування платника податку є, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Згідно із п. 164.2 ст. 164 ПК Кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, включаються: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (п.п. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Кодексу); Платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні та податковий агент (п. 162.1 ст. 162 Кодексу). Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету встановлено ст. 168 Кодексу. Згідно із п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначеною статтею 167 ПК України. Отже, за таких обставин судова колегія вважає обґрунтованими доводи апелянта стосовно того, що ним було сплачено податки, оскільки юридична особа є податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб і несе відповідальність за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету зазначеного податку. Крім цього, така юридична особа як податковий агент прирівнюється до платників податку і має права та виконує обов'язки, встановлені Податковим Кодексом України. Як вбачається з рішення Біловодського районного суду Луганської області від 16.07.2014 року заборгованість була розрахована з нарахованої заробітної плати позивача, з якої сплачувалися страхові внески за розрахунковий період. Таким чином, судова колегія вважає, що з відповідача правомірно було утримано із суми заборгованості податок з доходів фізичних осіб та перераховано його до бюджету у порядку, встановленому ст. 168 ПК України, а тому підстави для стягнення середнього заробітку за весь заявлений у позові час затримки розрахунку відсутні. Проте, як вбачається з матеріалів справи та про що є зазначеним в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року оскільки остаточний розрахунок було проведено 26 грудня 2014 року то є підстави для здійснення стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 19 грудня по 26 грудня 2014 року тобто за сім днів, що з огляду на розмір середньоденного заробітку у 79,02 грн. складає суму у 553 гривні 14 копійок, що і підлягає стягненню з відповідача. Сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача визначається пропорційно у розмірі 30 гривень 81 копійок, відповідно до задоволеної суми позовних вимог стосовно суми позову.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Сільгосптехніка" задовольнити частково.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 20 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Сільгосптехніка" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 20 грудня 2014 року по 26 грудня 2014 року у розмірі 553 грн. 14 коп. У іншій частині заявлених ОСОБА_1 позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Сільгосптехніка" на користь держави 30 гривень 81 копійку судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий А.В. Яресько

Судді: О.Ю. Карташов

ОСОБА_2