Справа № 500/4370/16-ц
Провадження № 2/500/634/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 31.10.2016 року уточнив та якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 65,9 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., літ. «Б» - сарай, літ. «В» - вхід до підвалу, літ. «Г» - літня кухня, №№ 1-6 - надвірні споруди, мотивуючи свої вимоги тим, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_6 заповіту не залишив. Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_4, оскільки на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 3/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_5 заповіту не залишила. Позивач прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено, у зв'язку із тим, що не дотримано вимог ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, Положенням про присвоєння адрес об'єктам нерухомості, розміщеним на території міста Ізмаїл, затвердженого рішенням Ізмаїльської міської ради № 105 від 29.01.2009 року, в частині подання документу, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, з метою проведення державної реєстрації права власності відповідно до вимог п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 та подальшого оформлення свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.10.2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області у графі «мати» визначено ім'я по-батькові «Миколаївна», що не відповідає імені по-батькові, визначеного свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.05.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області як «ОСОБА_5».

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки право власності не зареєстровано в установленому законом порядку.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 22.03.1965 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 3-804 була відведена земельна ділянка АДРЕСА_2

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого 12.09.1963 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 12.09.1963 року.

Частиною 1 статті 22 кодексу про шлюб та сім'ю України - майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно довідки № 1666 від 28.10.2016 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, побудований у 1962 році, об'єкти самочинного будівництва відсутні. Відповідно до п. 3.2. Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованої в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року, не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об'єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Станом на останню технічну інвентаризацію від 04.10.2016 року вищевказаний об'єкт нерухомості складається з: літ. «А» - житловий будинок загальною площею 65,9 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., літ. «Б» - сарай, літ. «В» - вхід до підвалу, літ. «Г» - літня кухня, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай, № 1-6 - надвірні споруди, крім того під час проведення технічної інвентаризації об'єкти самочинного будівництва не виявлено.

Згідно довідки № 42 від 28.11.2016 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», згідно адресного реєстру м. Ізмаїл, об'єкт нерухомого майна - житловий будинок з надвірними спорудами має самостійний адресний номер: АДРЕСА_1, (колишня адреса: АДРЕСА_2).

Отже, житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя належить ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, повторно виданого 16.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45049248 від 13.09.2016 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_6 являються:

- син ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, повторно виданим 12.05.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- син ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6, виданим 05.05.1964 року, бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл;

- дружина ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 виданим 12.09.1963 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) - спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

В судовому засідання було встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично вступили у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем, що підтверджено записами в будинковій книзі на будинок АДРЕСА_1 тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

Судом було встановлено, що ОСОБА_8 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не мешкав, що підтверджено записами будинкової книги, згідно яких ОСОБА_8 був виписаний з адреси: АДРЕСА_1 з 20.02.1985 року та з заявою про прийняття спадщини не звертався, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № НОМЕР_7 від 13.09.2016 року, тобто вважається таким, який фактично не прийняв спадщину.

Крім цього, рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 18.03.2002 року, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Ізмаїл Одеської області, був оголошений померлим.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 22.05.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 3/4 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45049885 від 13.09.2016 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_5 являються:

- син ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, повторно виданим 12.05.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- син ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6, виданим 05.05.1964 року, бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

В судовому засідання було встановлено, що ОСОБА_4 фактично вступив у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, що підтверджено записами в будинковій книзі на будинок АДРЕСА_1 тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Як вже було встановлено судом, ОСОБА_8 фактично спадщину не прийняв.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренка М.М. від 25.01.2017 року за № 24/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що не дотримано вимог ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, Положенням про присвоєння адрес об'єктам нерухомості, розміщеним на території міста Ізмаїл, затвердженого рішенням Ізмаїльської міської ради № 105 від 29.01.2009 року, в частині подання документу, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, з метою проведення державної реєстрації права власності відповідно до вимог п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 та подальшого оформлення свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.10.2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області у графі «мати» визначено ім'я по-батькові «Миколаївна», що не відповідає імені по-батькові, визначеного свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.05.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області як «ОСОБА_5».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,130,174,213-215 ЦПК України, ст. 525, 534, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 65,9 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., літ. «Б» - сарай, літ. «В» - вхід до підвалу, літ. «Г» - літня кухня, №№ 1-6 - надвірні споруди.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Я.Присакар