Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/3348/16-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький С. С.
Категорія 55 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 14 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 9020 грн. 13 коп. заборгованості по заробітній платі, 6016 грн. 98 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 25000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 14 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

У поданій апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідачем порушено вимоги трудового законодавства, а тому стягнення середнього заробітку та моральної шкоди має розглядатись судом не як окремі вимоги, а як вимоги, що випливають із порушення власником зобов'язань по проведенню розрахунків при звільненні. Враховуючи зазначене та у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вважає, що він звільнений від сплати судового збору при подачі позову із вказаними вимогами.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 14.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. Крім цього, просив звільнити його від сплати судового збору за подачу позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». (а.с. 1-3).

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до Закону України «Про судовий збір» в редакції станом на день подання позовної заяви, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються тільки позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі та дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Колегія суддів апеляційного суду Житомирської області погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

За загальними правилами цивільного судочинства (статті 79, 119, 297, 328, 358 ЦПК України) судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VІІІ). Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), зокрема і скорочено перелік суб'єктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Однак, з 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові судових палат у цивільних, адміністративних та господарських справах Верховного Суду України від 30.11.2016 року у справі №226/168/15-ц, що за правилами статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування.

З огляду на зазначене, встановивши, що за пунктом 1 частини першої статті 5 якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Відтак, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 312, 313 -315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді