Справа № 177/2394/16-ц
Провадження № 2/177/392/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 січня 2017 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі: секретаря Зборівської І. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15 листопада 2016 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період його навчання.

Позов обґрунтовується тим, що позивач перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син потребує матеріального забезпечення, в той час як відповідач не надає в добровільному порядку допомогу на його утримання, хоча має можливість її надавати, оскільки працює та отримує регулярний дохід.

Сторони та третя особа правом на участь в судовому засіданні не скористалися, від кожного з них надійшли заяви, в яких вони просили справу розглянути за їх відсутності. Позивач та третя особа ОСОБА_3 наполягали на задоволенні позовних вимог, відповідач позов визнав повністю ( а.с. 20,21,22).

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 28 вересня 1992 року перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року (а.с. 8).

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-КГ № 297521 (а.с.5).

Повнолітній син сторін ОСОБА_3 є учнем 1-го курсу денної форми навчання на неповному державному забезпеченні Криворізького професійного гірничо-технологічного ліцею, термін навчання з 01 вересня 2016 року по 15 лютого 2018 року (а.с.9). ОСОБА_3 проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка №3681 від 09 листопада 2016 року Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області (а.с. 10) та не оспорюється сторонами.

Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідач не заперечує можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходу.

Будь-яких доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в меншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано.

Із довідки Криворізького професійного гірничо-технологічного ліцею №999 від 7 листопада 2016 року видно, що строк навчання ОСОБА_3 закінчується 15 лютого 2018 року.

Оскільки ч. 2 ст. 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а позивач просить стягувати аліменти на період навчання сина, то строк стягнення аліментів суд вважає можливим задовольнити в межах позовних вимог до 15 лютого 2018 року, але не більше як до 23 річного віку, або до припинення сином навчання.

При цьому позивач просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на положення частини 2 ст. 182 СК України. В той же час суд не застосовує до спірних правовідносин дану норму закону, оскільки положення ч.2 ст. 182 СК України регламентують визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. .

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 197 ч. 2, 212-215 ЦПК України, ст. 199 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно на період його навчання до 15 лютого 2018 року, але не більше як до 23-річного віку, або до припинення сином навчання, починаючи стягнення з 15 листопада 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн.. 20 коп..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць з наступного дня після оголошення рішення.

Суддя: