Справа №: 398/2223/16-ц
провадження №: 2/398/254/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" березня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.

за участю секретаря Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовною заявою, де просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням житловим будинком №46 по вул. Ковтуна в смт. Димитрове, м. Олександрії.

Позов мотивує тим, що згідно договору купівлі продажу від 23.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом і зареєстрованого Олександрійським МБТІ 24.12.2010 року їй на праві особистої приватної власності належить житловий будинок № 46 з господарсько-побутовими будівлями по вул. Ковтуна в смт. Димитрове, м. Олександрії.

В 2013 році за її згодою, в належному їй будинку, вона зареєструвала відповідача, який є її знайомим та фактично не проживає в будинку з моменту його реєстрації.

На теперішній час у неї виникла необхідність в оформлені субсидії, а та обставина, що в будинку зареєстрований відповідач не дає їй можливість скористатись цими пільгами, що погіршує її матеріальне становище та це порушує її право на свій розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй майном.

Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Суд визнав можливим провести розгляд у відсутність не явившихся сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2 ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 23.11.2010 року, посвідченого нотаріально і зареєстрованого в реєстрі за № 1437, та в Олександрійському МБТІ 24.12.2010 року в реєстрі за № 1016/7 ст.34, належить на праві особистої власності житловий будинок № 46 по вул. Андрія Ковтуна в смт. Димитрове міста Олександрії, що підтверджується копією договору купівлі продажу (а.с. 4-9).

З позовної заяви вбачається, що відповідач, який є знайомим позивача, за її згодою був зареєстрований в даному будинку, що підтверджується копією витягу з домової книжки.

Відповідач з моменту реєстрації, а саме з 2013 року фактично у спірному будинку не мешкає, особистих речей там не зберігає. Даний факт підтверджується довідкою від 23.06.2016 року, де зазначено, що ОСОБА_2 в даному будинку зареєстрований. З акту від 23.06.2016р., який був складений при обстеженні житлового будинку секретарем Димитровської селищної ради №211 в присутності свідків-сусідів також вбачається, що ОСОБА_2 з 2013 року там не проживає.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь - яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.

Відповідач по справі не є членами сім'ї власника житла, а тому суд не вбачає підстав для застосування ч.2 ст..405 ЦК України.

Таким чином, за встановлених судом фактичних обставин даний спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 209, 212 - 215, 218, 224 226, 228 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком №46 на вул. Ковтуна в смт.Димитрово м.Олександрії Кіровоградської області шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: