Справа № 372/148/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бадьорій Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що його померлі батьки мали у власності земельну ділянку, на яку відсутній правовстановлюючий документ, тому він не може оформити право на спадщину щодо цієї ділянки.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, свої вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, оглянувши матеріали цивільної справи № 372/3210/16-ц, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією державного акту, технічною документацією, актом погодження меж, довідкою, судовим рішенням.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується паспортом, постановами, судовим рішенням.

Із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за законом, що підтверджується матеріалами спадкової справи, які оглянуті судом в судовому засіданні.

У видачі свідоцтва про право на спадщину відносно спірного майна позивачеві було відмовлено по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавців, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, матеріалами спадкової справи.

У встановленому чинним законодавством порядку оформлення правовстановлюючого документу на земельну ділянку на ім'я померлого не було завершено, що перешкоджає позивачеві реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності померлого на спірну земельну ділянку виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, неоформлення правовстановлюючого документа не позбавляє прав власності. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов'язки спадкодавця, в тому числі і щодо власності на спірне майно.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач відноситься до спадкоємців за законом, його право на спадщину підтверджено чинним судовим рішенням у спорі між тими ж сторонами стосовно інших об'єктів спадкового майна, тому не підлягаю доказування в силу приписів ст.61 ЦПК України.

При цьому позивач довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлого батька.

За таких обставин, визнання позову відповідачем не порушує права інших осіб та узгоджується із вимогами чинного законодавства, тому оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованиим, оскільки позивач є спадкоємцем та має право прийняти спадщину, а іншого способу (крім судового) захисту своїх прав позивач не має.

Таким чином, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 88, 174, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1266 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В.Кравченко