Справа № 471/1254/16-ц
Провадження №2/471/58/17
Номер рядка звіту 26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2017 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Данілової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Свої вимоги мотивували тим, що відповідно укладеного договору № CSRKF від 21.06.2012 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 7250,31 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.07.2015 року. 21.10.2010 року ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Однак, ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитними договорами не виконала належним чином, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за вказаними кредитним договорами. 29.10.2014 р. ОСОБА_3 померла, та на теперішній час вказану заборгованість Банку, на його переконання, мають виплатити спадкоємці боржника, які прийняли спадщину - відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, оскільки вони постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Посилаючись на вищевикладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 10104 грн. 87 коп. за кредитним договором № CSRKF від 21.06.2012 року, та заборгованість у розмірі 3858,47 грн. за кредитним договором № б/н від 21.01.2010 р., а також судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином через газету "Рідне Прибужжя", оскільки відповідачі, відповідно до відповіді Григорівської сільської ради Братського району Миколаївської області № 4 від 07.02.2017 р., проживали на території сільської ради по вул. Степова, 41, в с. Людмилівка, але вибули без зняття з реєстрації.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 укладеного договору № CSRKF від 21.06.2012 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 7250,31 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованостіза кредитом з кінцевим терміном повернення 20.07.2015 року.

21.10.2010 року ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ОСОБА_4 до наданого позивачем ОСОБА_5, заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № CSRKF від 21.06.2012 року складає 10104,87 грн.; заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № б/н від 21.10.2010 р. складає 3858,47 грн.

Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. ОСОБА_4 до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.

ОСОБА_4 до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

29 жовтня 2014 року ОСОБА_3 померла.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем. ОСОБА_4 вважає, що відповідачі як спадкоємці боржника мають виконати його зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк».

26.05.2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено до Братської державної нотаріальної контори претензію кредитора спадкоємцям померлої ОСОБА_3

08.08.2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідачів було направлено лист-претензію з вимогою погасити заборгованість померлої ОСОБА_3 за кредитними договорами.

Проте до теперішнього часу заборгованість померлої її спадкоємцями в добровільному порядку не погашена.

Між тим судом встановлено, що посилання позивача спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

ОСОБА_4 до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_4 до ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

У відповідності до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Судом встановлено, що позивач просить суд в повному обсязі стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість померлої ОСОБА_3 за кредитними договорами - як із спадкоємців.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд оцінює докази відповідно до вимог ст.ст. 58-59, 61, 212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

ОСОБА_4 до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Недоведеність обставин, на яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові.

Між тим суду не було надано доказів про відкриття спадкової справи, обсяг спадкового майна, на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_3, повне коло спадкоємців, достовірні докази того, що відповідачі є спадкоємцями померлої за законом (якої саме черги) або за заповітом, тощо.

Як вбачається з відповіді Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 512/02-14 від 11.06.2016 року, претензію кредитора зареєстровано в книзі обліку спадкових 11.06.2016 року за № 209 та кредиторські вимоги включені до спадкової маси майна ОСОБА_3.

Окрім того, відповідно до відповіді Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 237/01-16 від 17.03.2017 року, після смерті ОСОБА_3, померлої 29.10.2014 року, заведена спадкова справа за № 76/2016 за претензією кредитора ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Жодних клопотань про витребування доказів тощо представником ПАТ КБ «ПриватБанк» заявлено не було.

Позивач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину.

Проте, позивачем не надано доказів саме постійного проживання спадкодавця з відповідачами, а сам факт реєстрації за однією адресою не може слугувати доказом спільного проживання та як наслідок прийняття спадщини після померлого.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано суду достовірних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, а також не встановлено вартість спадкового майна, в межах якого вони нібито відповідають за зобов'язаннями померлого, суд вважає,що позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою яка брала участь у справі, але не була присутньою у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_7