Справа № 569/3035/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар Прокопчук Л.М.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - позивач), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 33 529 грн. 55 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №25932Га/14к/п від 11 березня 2014 року, згідно якого АТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 30 квітня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Volvo», д/н НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_4, та «Iveco», д/н НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2 У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований у АТ «СК «АХА Страхування» транспортний засіб «Volvo», д/н НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності. Згідно звіту про оцінку вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_4, в результаті його пошкодження в ДТП, становить 85 966 грн. 93 коп. Згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту №25932Га/14к/п від 11 березня 2014 року, на підставі страхового акта №1.001.14.07628/VESKO15861 від 29 травня 2014 року, рахунку зі станції технічного обслуговування та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 83 029 грн. 55 коп. Відповідно до умов договору страхування АТ «СК «АХА Страхування» відшкодувало ОСОБА_3 витрати на ремонт автомобіля в сумі 83 029 грн. 55 коп., що була перерахована ним на рахунок станції технічного обслуговування. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, постановою Рівненського міського суду Рівненської області визнано ОСОБА_2, під керуванням якого перебував автомобіль НОМЕР_5. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Відповідно до лімітів відповідальності по полісу АС/9738002, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» надало своєму страхувальникові страховий захист та сплатило на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн. Отже до позивача перейшло право зворотної вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 33 529 грн. 55 коп. Для врегулювання спору в досудовому порядку відповідачу було направлено рекомендований лист з вимогою перерахувати суму боргу, однак отримавши дану вимогу відповідач суму боргу не сплатив.

В судове засідання представник позивача не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

В письмових поясненнях по справі представник позивача ОСОБА_5 вказала, що страхове відшкодування було розраховано та виплачено відповідно до рахунку, виставленого СТО, що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що виплачена на відновлення транспортного засобу. Реальним де підтвердженням суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

В судовому засідання представник відповідача ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечив, оскільки заявлені позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами. В матеріалах справи відсутній оригінал рахунку №ВМКСНС0099 на ремонт «Volvo», д/н НОМЕР_2. Позивач всупереч вимог ухвали суду не надав оригінал цього документу. Наявні в справі копії рахунку №ВМКСНС0099 надані позивачем та ТОВ «Вікінг-Моторз» датовані 05 травня 2014 року, однак суперечать один одному вказаною сумою ремонту. Із копії наданої позивачем вбачається, що сума ремонту становить 89 536 грн. 72 коп., а із копії наданої ТОВ «Вікінг-Моторз» сума ремонту становить 86 048 грн. 03 коп. Крім того, платником відповідно до обох копій рахунку №ВМКСНС0099 від 05 травня 2014 року є ОСОБА_3О, а не позивач. Згідно копії акта виконаних робіт №ВМКН000275 від 28 червня 2014 року на суму 83 029 грн. 55 коп., замовником і платником за яким є ОСОБА_3, а не позивач. Також в даному акті вказаний рахунок №ВМКС000322, що не узгоджується із номером рахунку №ВМКСНС0099 від 05 травня 2014 року. Акт виконаних робіт не містить доказу оплати виконаних робіт позивачем, а тому є недопустимим доказом. Згідно копії розрахунку страхового відшкодування вказано рахунок на ремонт №ВМКСНС0099 від 08 травня 2014 року (що не узгоджується із датою 05 травня 2014 року, яка вказана у копії рахунку №ВМКСНС0099 наданого позивачем та копією рахунку №ВМКСНС0099 наданого ТОВ «Вікінг-Моторз»). Вартість ремонту 86 048 грн. 03 коп., вказана у розрахунку страхового відшкодування не узгоджується із сумою ремонту, яка вказана у копії рахунку №ВМКСНС0099 від 05 травня 2014 року наданого позивачем, а тому розрахунок суми страхового відшкодування є недопустимим доказом. Копія акта виконаних робіт №ВМКН000275 від 28 червня 2014 року на суму 83 029 грн. 55 коп., замовником і платником за яким є ОСОБА_3 спростовує доводи позивача про те, що замовником та платником ремонту автомобіля НОМЕР_4 був позивач, а не ОСОБА_3 Копія податкової накладної №148 від 30 травня 2014 року на суму 83 029 грн. 55 коп. не містить ідентифікуючі ознаки автомобіля, ремонт якого здійснювався. Із змісту копії документа вбачається відсутність обовязкових реквізитів платника за допомогою якого можна було б ідентифікувати платника. Податковий номер платника вказаний «400 000 000 000», що не відповідає коду ЄДРПОУ позивача та ідентифікаційному номеру ОСОБА_3 ОСОБА_2 підстав оплати вказаний договір про надання послуг від 30 травня 2014 року №ВМКС000322, який в матеріалах справи відсутній. Адреса платника, а також номер платника відповідають адресі і телефону власника автомобіля ОСОБА_3, які вказані в пункті 2 договору страхування №25932Га/14к/п від 11 березня 2014 року. Таким чином податкова накладна №148 від 30 травня 2014 року не може бути допустимим доказом оплати суми ПДВ позивачем. Щодо проведеної у справі судової автотоварознавчої експертизи вказав, що у висновку №5688 питання розміру коефіцієнта фізичного зносу не досліджено, експертом не вказана причина по якій цей показник не досліджувався. Щодо величини ПДВ експерт посилається на розяснення «Бюлетеня автотоварознавця» №82, за яким до вартості ремонтно-відновлювальних робіт вказаних у довіднику сума ПДВ не додається та не віднімається, оскільки ці ціни є середніми. Що ж до вартості запчастин, які згідно висновку становлять 59 864 грн. 40 коп., то ці ціни взято із програмного продукту та є цінами із прайс листів офіційних дилерів. Таким чином у вартість запчастин врахована сума ПДВ 20%, а позивач не надав належних та допустимих доказів оплати 20% ПДВ, а тому він не має права на стягнення суми ПДВ в складі частини суми матеріального збитку. Також просив, у випадку задоволення позовних вимог вирішити питання про передачу позивачу пошкодженого в ДТП майна, а саме запчастин автомобіля, які підлягають заміні відповідно до дефектної відомості від 06 травня 2014 року та фототаблиць.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №25932Га/14к/п від 11 березня 2014 року, згідно якого АТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

30 квітня 2014 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_2 на 274 км+600 м автодороги Київ-ЧОП, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Iveco», державний номерний знак НОМЕР_3, порушив правила початку руху та зміну його напрямку, під час перестроювання з правої смуги на ліву не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався лівою смугою в попутному напрямку. Такими діями ОСОБА_2 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2014 року, яка набрала законної сили 23 червня 2014 року, ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту №25932Га/14к/п від 11 березня 2014 року, на підставі страхового акта №1.001.14.07628/VESKO15861 від 29 травня 2014 року, рахунку зі станції технічного обслуговування та зібраних документів, позивач за пошкоджений транспортний засіб здійснив виплату у розмірі 83 029 грн. 55 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія». Відповідно до лімітів відповідальності по полісу АС/9738002, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» надало своєму страхувальникові страховий захист та сплатило на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн.

У позовні заяві ПрАТ «СК «АХА Страхування» посилаючись на положення ст. ст. 993, 1166, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», просить суд стягнути з відповідача 33 529 грн. 55 коп. в порядку регресу на відшкодування здійсненої страхової виплати на користь потерпілого.

Відповідно до вимог чинного законодавства на суд як на державний орган покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку із чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, встановити склад осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно п. 27 роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. В такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Таким чином враховуючи, що між страхувальником та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, страховик здійснив ОСОБА_3 страхову виплату, яка була перерахована на рахунок станції технічного обслуговування, суд вважає, що сума страхового відшкодування підлягає стягненню з ОСОБА_2 в порядку суброгації.

Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у розгляді справи, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно платіжного доручення №111304 від 30 травня 2014 року позивач перерахував на рахунок станції технічного обслуговування ТОВ «Вікінг Моторз» страхове відшкодування згідно акта №VESKO15861/2014, рах. №ВМКСНС0099 від 08 травня 2014 року без ПДВ 83 029 грн. 55 коп.

Як слідує з копії рахунку №ВМКСНС0099 від 05 травня 2014 року, наданого позивачем до позовної заяви, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_6 з ПДВ складає 89 536 грн. 72 коп.

Як слідує з копії рахунку №ВМКСН0099 від 05 травня 2014 року, наданого ТОВ «Вікінг Моторз» на виконання вимог ухвали Рівненського міського суду від 16 травня 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_6 з ПДВ складає 86 048 грн. 03 коп.

В матеріалах справи відсутній оригінал рахунку №ВМКСНС0099 на ремонт автомобіля НОМЕР_4, а позивач всупереч вимог ухвали Рівненського міського суду від 16 травня 2016 року суду не надав оригінал цього документу.

Згідно копії розрахунку страхового відшкодування, як джерело даних вказано рахунок на ремонт №ВМКСНС0099 від 08 травня 2014 року, що не узгоджується із датою «05 травня 2014 року», яка вказана у копії рахунку №ВМКСНС0099 наданого позивачем та копією рахунку №ВМКСН0099 наданого ТОВ «Вікінг-Моторз». Вартість ремонту - 86 048 грн. 03 коп., вказана у розрахунку страхового відшкодування не узгоджується із сумою ремонту, яка вказана у копії рахунку №ВМКСНС0099 від 05 травня 2014 року наданого позивачем.

Згідно копії акта виконаних робіт №ВМКН000275 від 28 червня 2014 року на суму 83 029 грн. 55 коп. вказаний рахунок №ВМКС000322, що не узгоджується із номером рахунку №ВМКСНС0099 від 05 травня 2014 року.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 06 травня 2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Volvo ХС60», д/н НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 06 травня 2014 року становить 85 966 грн. 93 коп.

При розгляді справи та перевірці доводів представника відповідача в частині розміру страхового відшкодування суд, в звязку з сумнівами зі сторони відповідача щодо вартості ремонту автомобіля НОМЕР_6, пошкодженого в ДТП 30 квітня 2014 року, задовольнив клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до висновку проведеної Львівським НДІСЕ судової автотоварознавчої експертизи №5688 від 26 січня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_6, станом на момент дорожньо-транспортної пригоди 30 квітня 2014 року становить 75 649 грн. 68 коп.

За таких обставин, із відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача підлягають стягненню сплачені ним в якості страхового відшкодування кошти, однак розмір відшкодування цих коштів підлягає зменшенню, враховуючи наявність суперечностей між поданими позивачем та витребуваними судом доказами, та враховуючи висновок судової автотоварознавчої експертизи.

Таким чином, зі сплаченої позивачем страхувальникові суми, підлягає відшкодуванню з відповідача різниця між 75 649 грн. 68 коп. та 49 500 грн. (за страхуванням цивільної відповідальності), що складає 26 149 грн. 68 коп.

Доводи представника відповідача про те, що у висновку судової автотоварознавчої експертизи №5688 від 26 січня 2017 року у вартість запчастин врахована сума ПДВ 20% на увагу не заслуговують, оскільки є його припущеннями та суперечать дослідницькій частині висновку.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та п.14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що питання про передачу майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду можливе лише при розгляді спорів про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, тоді як, в даному спорі, заявлено позов про відшкодування шкоди в порядку регресу. Зазначене також узгоджується з нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в яких відсутнє посилання на обов'язок страховика повертати замінені деталі.

Таким чином, посилання представника відповідача в письмових пояснення від 15 березня 2017 року на передачу відповідачу майна, а саме запчастин автомобіля НОМЕР_6, які підлягають заміні відповідно до дефектної відомості від 06 травня 2014 року та фототаблиць (додатки до звіту про визначення вартості матеріального збитку ТОВ «Ексас» №1171 від 01 червня 2014 року), є безпідставним та таким, що не ґрунтується на законі.

За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

З огляду на те, що позивачем при пред'явлені позову сплачено судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп., то з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 074 грн. 70 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 196, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 26 149 (двадцять шість тисяч сто сорок девять) гривень 68 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» судові витрати в сумі 1 074 (одна тисяча сімдесят чотири) гривні 70 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 27 березня 2017 року.

Суддя О.О. Першко