Справа № 127/2686/15-ц Провадження № 22-ц/772/78/2017Головуючий в суді першої інстанції Король О. П.
Категорія 47 Доповідач Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого судді Панасюка О.С., суддів Оніщука В.В. Копаничук С.Г., з участю секретаря судового засідання Топольської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та Вінницького міської ради Вінницької області про встановлення порядку користування земельною ділянкою за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 адвоката Гуменюк Наталії Володимирівни та ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2016 року, -

встановила:

В лютому 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 та Вінницького міської ради, за яким просили встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

Вказували, що будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці загальною площею 2581 кв.м., яка була надана в користування згідно з рішенням виконкому Вінницької міської ради №13/414 від 06 травня 1955 року, де на той час будинок значився за № 23-23А.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 належить 13/20 частин цього жилого будинку в рівних частках на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу від 31 серпня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Мультян В.М., зареєстрованого за № 6180, решта 7/20 частин будинку належить ОСОБА_6

Просили встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована у АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,1422 га, ОСОБА_6 виділити в користування земельну ділянку площею 0,1159 га.

В жовтні 2015 року ОСОБА_3 та представник ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - адвокат Гуменюк Н.В. подали уточнену позовну заяву, відповідно до якої, просили встановити порядок користування земельною ділянкою у АДРЕСА_1, виділивши в користування позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідачу ОСОБА_6 земельні ділянки відповідно до п'ятого варіанту додатку № 8 висновку судової земельно-технічної експертизи № 361 від 08 квітня 2016 року ТОВ «Експертно-юридична фірма «Соломон».

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2016 року у позові відмовлено.

В апеляційних скаргах представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - адвокат Гуменюк Н.В., а також відповідач ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просили скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в редакції заяви про уточнення позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції; апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, судова колегія розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених сторонами в суді першої інстанції.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для користування позивачами та відповідачем ОСОБА_6 земельною ділянкою площею 0,2575 га, що підтверджується рішенням виконкому Вінницької міської ради № 13/414 від 6 травня 1955 року.

Проте погодитись із таким висновком суду не можна з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 належить 13/20 частин жилого будинку АДРЕСА_1 в рівних частках відповідно до договору купівлі-продажу від 31 серпня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Мультян В.М., реєстровий № 6180 (а.с. 7), решта 7/20 частки цього будинку належить відповідачу ОСОБА_6 (а.с. 8).

Рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих № 13/414 від 06 травня 1955 року за землекористувачами будинковолодіння у АДРЕСА_2 (тепер АДРЕСА_1) зареєстровано 0,2730 га, зазначено про те, що лишки в розмірі 0,1879 га належить вилучити і зарахувати їх у міськземфонд (а. с. 11).

Відповідно до схематичного плану земельної ділянки жилий будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці загальною площею 2581 кв. м. (а. с. 9).

З викопіювань земельної ділянки за 1978 та 1998 роки видно, що її форма та розміри не змінювались (а. с. 65, 66).

Висновком № 361 судової земельно-технічної експертизи від 8 квітня 2016 року ТОВ «Експертно-юридична фірма Соломон» встановлено: фактичні межі земельної ділянки, які фактично не відрізняються від меж згідно з викопіюваннями від 1978 та 1998 років, площу ділянки - 0,2575 га, а також визначено п'ять технічно можливих варіантів її поділу між співвласниками будинку (а. с. 150 - 169).

Згідно з п. 1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 цього розділу громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Оскільки за рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих № 13/414 від 06 травня 1955 року за землекористувачами будинковолодіння у АДРЕСА_2 (тепер АДРЕСА_1) було зареєстровано земельну ділянку площею 0,2730 га, у фактичному користуванні позивачів та відповідача ОСОБА_6 на тепер перебуває ділянка площею 0,2575 га, будь-яких даних про вилучення у встановленому порядку частини цієї ділянки у справі не має, а також виходячи зі змісту самого рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих № 13/414 від 06 травня 1955 року, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність у ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правових підстав для користування земельною ділянкою в розмірі 0,2575 га.

Крім того, як роз'яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у разі, коли громадяни, яким жилий будинок належить на праві спільної власності, крім наданої для будівництва й обслуговування цього будинку та господарських будівель земельної (присадибної) ділянки з належного дозволу відповідного органу виконавчої влади або місцевої ради тимчасово користуються ще й незайнятою суміжною ділянкою, суд, вирішуючи спір про порядок користування присадибною ділянкою та розпорядження нею, може одночасно визначити за тими ж правилами і порядок тимчасового користування суміжною ділянкою, зазначивши в рішенні, що він встановлюється на період до припинення права користування нею.

Таким чином, ураховуючи, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 як співвласники жилого будинку у АДРЕСА_1 на законних підставах користуються закріпленою (зареєстрованою) за цим будинком земельною ділянкою, площею 0,2730 га згідно з рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих № 13/414 від 06 травня 1955 року (0,2575 га фактичне користування), то перешкод для встановлення порядку користування цією ділянкою між співвласниками будинку у суду першої інстанції не було.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи представника Вінницької міської ради про те, що таке встановлення фактично узаконює поділ земельної ділянки між співвласниками будинку поза встановленим порядком її приватизації, тому що встановлення порядку користування неприватизованою земельною ділянкою між співвласниками будинку не має наслідком набуття права власності на виділені у користування частини цієї ділянки.

Навпаки, судове рішення про встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку не підміняє собою рішення органу місцевого самоврядування про приватизацію земельної ділянки (п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України) у порядку, передбаченому ст. 118 цього Кодексу, відповідно до повноважень, визначених у ч. 1 ст. 122 ЗК України, та норм, встановлених п. «г» ч. 1 ст. 121 зазначеного Кодексу.

Не можна погодитись і з висновком суду першої інстанції про відсутність спору між сторонами щодо порядку користування земельною ділянкою, тому що як видно із матеріалів справи, зокрема заяви ОСОБА_6 ( Т. 1 а. с. 63 - 64) він заперечував проти встановлення порядку користування земельною ділянкою, запропонованого позивачами у позовній заяві і лише після проведення у справі земельно-технічної експертизи, виклику та допиту у судовому засіданні експерта погодився на встановлення порядку користування по п'ятому її варіанту згідно з додатком № 8, який найбільше відповідає порядку користування земельною ділянкою, що склався між співвласниками будинку історично, не порушує нічиїх прав та інтересів.

Більше того, Вінницька міська рада, помилково витлумачивши зміст рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих № 13/414 від 06 травня 1955 року, а також правові наслідки встановлення порядку користування неприватизованою земельною ділянкою між співвласниками розташованого на ній жилого будинку і, хоча рішення про встановлення порядку користування земельною ділянкою не є рішенням про поділ земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності співвласників житлового будинку відповідно до ч. 4 ст. 89 ЗК України та не підміняє собою встановленого ст. 79-1 ЗК України порядку формування земельної ділянки, а відтак не впливає на обсяг прав і обов'язків міської ради щодо предмета спору, заперечувала проти позову, на що суд першої інстанції взагалі уваги не звернув.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - адвоката Гуменюк Наталії Володимирівни та ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 07 листопада 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та Вінницького міської ради Вінницької області про встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,2575 га між співвласниками жилого будинку, розташованого у АДРЕСА_1, за яким у спільне користування ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 виділити частину земельної ділянки, площею 0,1417 га, а в користування ОСОБА_6 - частину ділянки, площею 0,1164 га, згідно з варіантом № 5 висновку № 361 судової земельно-технічної експертизи від 8 квітня 2016 року ТОВ «Експертно-юридична фірма Соломон», додаток № 8.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/ О.С. Панасюк

Судді: /підпис/ С.Г. Копаничук

/підпис/ ОСОБА_12

Згідно з оригіналом О.С. Панасюк