Справа №: 486/1345/16-ц Провадження № 2/486/138/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.,

при секретарі - Архіповій К.В.,

з участю: представника відповідача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_5, про зміну аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом збільшення їхнього розміру,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2016 року дана цивільна справа зареєстрована в Южноукраїнському міському суді Миколаївської області.

Визначення судді було здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вирогідності відповідно до ст.11-1 ЦПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року) у справі «Білуха проти України» від 28.10.1998 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні втілювати у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід в розгляді справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 звернулася з заявою про відвід головуючому у справі за мотивами дружніх стосунків останнього з її чоловіком - ОСОБА_6 з метою недопущення будь-яких сумнівів в упередженності судді в розгляді справи, свою заяву підтримала в повному обсязі.

Вивчивши заяву про відвід, вислухавши думки інших сторін та преставників сторін у справі з приводу заяви про відвід, головуючий вважає, що остання підлягає задоволенню, оскільки є вмотивованою та обгрунтованою, а також і те, що сам головуючий раніше заявляв самовідвід в розгляді інших справ, де стороною у справі був визначений чоловік позивача- Травянко Є.В..

Відповідно до ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом", встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків.

Виходячи із положень ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суд має бути завжди «встановлений Законом». Це формулювання засвідчує принцип верховенства права та притаманний цій системі Конвенції та її протоколів.

Вислів «встановлений Законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справі «Булуй проти Австрії» від 22.02.1996 року та інші).

Термін «Закон», про який ідеться в цьому положенні, стосується таким чином не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи.

Тут йдеться, зокрема, про положення щодо повноважень, щодо несумісностей щодо відводу суддів (рішення у справі «Коєм та інші проти Бельгії»).

У відповідності до ст. 20 ЦПК України, передбачені підстави для відводу, самовідводу судді. Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) в тому числі, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

В силу ч. 3 ст. 23 ЦПК України, відвід, самовідвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Будь-яких зясувань обставин та перевірка їх доказами суддею, судом не відбувалось.

Виходячи з положень Європейського суду з прав людини, йдеться про субєктивний підхід, для того, щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці, зокрема, суд не повинен субєктивно виявляти будь-яку упередженість та особисті переконання, бо особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, але доки не буде доведено протилежне, а також слід застосовувати обєктивний підхід, метою якого є пересвідчення надання судом необхідних гарантій незалежності та обєктивної безсторонності.

Тому, враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та ст.ст. 11-1, 20, ч.3.ст.23 , 25, ст .168 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про відвід позивачем ОСОБА_3 головуючому у справі задовольнити.

Відвести суддю Савіна Олександра Івановича від участі в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_5, про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, шляхом збільшення їх розміру.

Вищезазначену цивільну справу звернути до апарату Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для визначення судді в розгляді справи.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_8