3лютого 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Гусинського М.О.,
при секретарі Мірошниченко В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі № 12 суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю, -
24.11.2016р. ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю, пояснюючи свої вимоги тим, що з березня 2005 року вона постійно проживає та зареєстрована у житловому будинку № 8 по вул. Шевченко с. Краснопілля Долинської сільської ради Словянського району Донецької області. Даний будинок на підставі договору купівлі-продажу, від 08.02.1990 року, посвідченого виконавчим комітетом Долинської ради народних депутатів та зареєстрованого у БТІ м. Словянська за реєстром № 125/2, належить громадянину ОСОБА_2 У цей будинок вона вселилася із дозволу його власника ОСОБА_2, із яким вони мали намір укласти договір купівлі-продажу будинку, але договір укладено так і не було, оскільки ОСОБА_2 виїхав за межі Донецької області та його місцезнаходження зараз їй невідоме. Вона продовжує відкрито, безперервно з 2005 року володіти нерухомим майном житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під № 8 по вул. Шевченко с. Краснопілля Словянського району Донецької обл. Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на вказаний житловий будинок.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволені позову.
Відповідач ОСОБА_2, який повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи шляхом друкування оголошення у засобі масової інформації, до судового засідання не зявився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи за його відсутністю до суду не звертався.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
З договору купівлі-продажу від 08.02.1990р., посвідченого виконавчим комітетом Долинської ради народних депутатів, слідує, що будинок № 8 по вул. Шевченко с. Краснопілля Словянського району Донецької обл. належить громадянину ОСОБА_2 (а.с. 8). Право власності на будинок зареєстровано у БТІ м. Словянська по реєстру № 125/2 (а.с. 8).
З акту обстеження житлово - побутових умов та матеріального положення ОСОБА_1 від 22.09.2016р. слідує, що фактично з 2005 року в будинку № 8 по вул. Шевченко в с. Краснопілля Словянського району проживає ОСОБА_1, вільно користується будинком та прибудинковою територією, а його власник ОСОБА_2 в будинку ніколи не був зареєстрований та не проживає, його особисті речі в будинку відсутні. ОСОБА_1 з 2005р. і по теперішній час сплачує комунальні послуги та земельний податок з цього будинку. ОСОБА_2 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_2, ІНПП НОМЕР_1, слідує, що відомості у вказаних реєстрах відсутні (а.с. 32).
Розглядаючи справу суд виходить з наступного:
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно до ч.ч. 1-4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобовязує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2005 року володіє та користується будинком № 8 по вулиці Шевченко в с. Краснопілля Словянського району Донецької області, зареєстрована в цьому будинку, одноосібно здійснює його утримання (сплачує податки та комунальні платежі, виконує роботи з утримання будинку в придатному для використання стані), а власник ОСОБА_2 в цьому будинку ніколи не був зареєстрований, з 2005 року будинком не користується, свої обовязки з утримання будинку не виконує.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності.
Таким чином, у суду є всі обґрунтування для задоволення позову у повному обсягу та визнання за ОСОБА_1 права власності за набувальною давністю на будинок № 8 по вулиці Шевченко в с. Краснопілля Словянського району Донецької області, що належав ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 08.02.1990 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 10-15, 107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 25, 316-317, 319, 322, 328, 344 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНПП НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 35 м2, житловою площею 13,8 м2, літньої кухні «Б» площею 31,7 м2 з примикаючим до неї тамбуром «б» площею 6,0 м2, льоху «В» площею 16,1 м2, сараю «Г» площею 7,5 м2, колодязя 1-2, вбиральні та огорожі, що знаходяться під № 8 по вулиці Шевченко в с. Краснопілля Словянського району Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуто Словянським міськрайонним судом у разі подання заяви про його перегляд у 10-ти денний термін з часу отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Словянського міськрайонного суду Гусинський М. О.