Справа № 4-с/2-4671/11
н/п 4-с/490/83/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

26 січня 2017 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши скарги ОСОБА_1 на дії Центрального ВДВС м. Миколаєва ГУЮ у Миколаївській області та скасування постанови про накладення арешту на майно, зацікавлена особа - Центральний відділ ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,-

В С Т А Н О В И ЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії Центрального ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївські області, який наклав арешт на рахунки та майно ОСОБА_1, без обмежень сумою стягнення, витрат виконавчого провадження, тощо; визнати неправомірною бездіяльність Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївські області, який не скасував арешти накладені на рахунки та майно ОСОБА_1 після закінчення виконавчих проваджень у зв*язку з їх повним виконанням; скасувати постанову від 17.04.2013 року №9896/13 про накладення арешту на майно та рахунки ОСОБА_1

Ухвалою судді Черенкової Н.П. від 17.11.2016 року у прийнятті скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2016 року та передати справу на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва в іншому складі суду.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16.01.2017 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.11.2016 року скасовано, скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення Центрального ВДВС м. Миколаєва ГУЮ у Миколаївській області та скасування постанови про накладення арешту на майно повернуто до того ж районного суду для вирішення питання про відкриття по ній провадження та вирішення по суті.

У відповідності до вимог ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

В силу змісту ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі , і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Враховуючи вищенаведене, з метою уникнення в подальшому при розгляді справи сумнівів у об'єктивності та неупередженості судді, слід заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 18-25 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду скарги №4-с/2-4671/11 ОСОБА_1 на дії Центрального ВДВС м. Миколаєва ГУЮ у Миколаївській області та скасування постанови про накладення арешту на майно, зацікавлена особа - Центральний відділ ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П.Черенкова