справа № 732/1651/16-ц
провадження № 2-о/732/9/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючого судді Березовського О.Д., секретаря Швачко О.В., за участі заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить встановити, що вона станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України.

З поданої заяви виходить, що заявник на даний час має паспорт зразка Радянського ОСОБА_3. У звязку з необхідністю заміни вказаного паспорта на паспорт громадянина України, виникла необхідність встановлення факту постійного її проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України. Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, так як з його встановленням повязане виникнення в неї права на отримання громадянства України. Той факт, що заявник постійно станом на 24 серпня 1991 року проживала на території України підтверджується довідкою Хотівлянської сільської ради № 234, згідно якої заявник станом на 24.08.1991 року проживала та працювала в с. Хотівля Городнянського району Чернігівської області та трудовою книжкою, згідно якої вона з 29.09.1989 року по 02.03.1992 року працювала вчителем початкових класів Хотівлянської школи.

Ухвалою судді від 23 грудня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнила заявлені нею вимоги та просила суд встановити факт, що вона постійно проживала на території України станом на 13.11.1991 року, про що надала до суду відповідну письмову заяву про уточнення заявлених вимог від 24.01.2017 року ( а.с. 29 ). Підтримала уточнені вимоги та просила суд їх задовольнити. Вказала, що встановлення даного факту їй необхідно для отримання громадянства України, отримання паспорта громадянина України та в послідуючому оформлення пенсії. Раніше вона відносилась до цього питання халатно. Заявник пояснила, що в с. Хотівля Городнянського району вона проживає з 1989 року, переїхала сюди з м. Чернігова, оскільки влаштувалась на роботу в Хотівлянську неповну середню школу на посаду вчителя початкових класів. Зараз проживає в с. Хотівля без реєстрації, працювала в школі з 1989 року по 1995 рік. Мешкає в с. Хотівля в будинку, який належить її сину. Раніше не отримувала громадянства України та паспорта громадянина України, оскільки не було в цьому потреби.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2, яка представляє інтереси Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області на підставі відповідної довіреності від 17.01.2017 року за № 4, у судовому засіданні вважала, що заявлені та уточнені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню. Вказала, що встановлення даного факту є підставою для отримання заявником права на набуття громадянства України для послідуючого звернення до органів Державної міграційної служби України для отримання паспорта громадянина України. Рішення суду та заява ОСОБА_1 є підставою для отримання громадянства України. Підстави для встановлення даного факту є, заявник зверталась до Городнянського районного сектору УДМС України з метою отримання паспорта громадянина України, але Городнянський районний сектор відмовив їй, оскільки не можливо

документально прослідкувати факт реєстрації її місця проживання. У паспорті ОСОБА_1 мається відмітка, що вона знята з реєстрації в м. Чернігів в 1989 році і більше ніде не реєструвалась.

Суд, заслухавши пояснення заявника, зясувавши позицію заінтересованої особи по суті заявлених вимог та заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Так, з дослідженого в судовому засіданні паспорта громадянина ОСОБА_3 радянських соціалістичних республік серії V-ЕЛ № 609647, виданого 22 квітня 1981 року відділом внутрішніх справ Городнянського райвиконкому Чернігівської області, встановлено, що його видано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, у відмітках про реєстрацію місця проживання вказано, що 17.01.1989 року ОСОБА_1 знята з місця реєстрації за адресою : м. Чернігів, вул. Войкова, 13/102 ( а.с. 8-10 ).

З трудової книжки серії ВТ № 1100374, встановлено, що згідно записів № 15-20 ОСОБА_1 працювала в Хотівлянській неповній середній школі та Кузницькій неповній середній школі на посадах вчителя початкових класів з 29.09.1989 року по 02.03.1992 року, з 01.09.1993 року по 27.07.1994 року та вчителя німецької мови з 01.09.1994 року по 27.07.1995 року ( а.с. 3-7 ).

Згідно довідки виконавчого комітету Хотівлянської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 06.09.2016 року за № 234 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, станом на 24 серпня 1991 року дійсно проживала і працювала в с. Хотівля Городнянського району Чернігівської області ( а.с. 11 ).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Хотівлянської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 20.12.2016 року за № 732, встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно станом на 24 серпня 1991 року і по даний час постійно проживає без реєстрації за адресою : с. Хотівля, вул. Паркова, 39 ( а.с. 16 ).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Хотівлянської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 06.12.2016 року за № 714, встановлено, що уродженка с. Хотівля Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно станом на 13 листопада 1991 року і по даний час постійно проживає без реєстрації за адресою : с. Хотівля, вул. Паркова, 39 ( а.с. 27 ).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона із заявником ОСОБА_1 подруги ще зі школи. Їй відомо, що в заявника давно немає паспорта громадянина України. В с. Хотівля ОСОБА_1 постійно проживає з кінця 80 років минулого століття, тобто проживає вже більше 25 років. ОСОБА_1 працювала вчителем. Свідок із заявником живуть в с. Хотівля на одній вулиці Пролетарській.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» Громадянами України є, зокрема, усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Зокрема, за ч.ч. 1, 7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов'язковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов'язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Верховний Суд України в своєму листі від 01.01.2012 року стосовно судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення вказав, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 р. N 2235-III «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) або набрання чинності Законом N 2235-III (13 листопада 1991 р.).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення фактів постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 р..

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 13.11.1991 року знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вимоги заявника підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року № 2235-ІІІ, Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, ст.ст. 57-61, 209, 212-215, 218, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Д.Березовський