У Х В А Л А

17 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Лященко Н.П., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з оплати за спожиті житлово-комунальні послуги,

встановила:

ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень.

У порушення вимог статті 358 ЦПК України до заяви не було додано документ про сплату судового збору.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 12 грудня 2016 року заявниці надано строк до 3 січня 2017 року для усунення недоліків.

ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із клопотанням про звільнення від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень необхідно відмовити виходячи з наступного.

Оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України "Про судовий збір", то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

За змістом змін до статті 5 Закону України "Про судовий збір", які прийняті пізніше, ніж Закон України "Про захист прав споживачів", убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявниці на положення Закону України "Про захист прав споживачів" не були взяті до уваги.

До того ж, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору саме за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, оскільки у Законі України "Про захист прав споживачів" не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України, то і вимога заявника про застосування до цивільно-процесуальних правовідносин щодо справляння судового збору саме правових приписів, закріплених у частині третій статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не зумовлює звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у даній справі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Враховуючи наведене підстав для звільнення від сплати судового збору не вбачається.

Керуючись статтею 82 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко