АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 674/1343/16-ц
Провадження № 22-ц/792/688/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар Філіпчук О.С.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дунаєвецького районного суду від 24 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із заявою ОСОБА_3 зазначав, що вироком Дунаєвецького районного суду від 22.01.2014 року задоволено його позов та стягнуто із ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди на його користь та ОСОБА_4 44 489,50 грн. Заявник вказує, що 25.04.2014 року отримав виконавчий лист та подав до Дунаєвецького відділу ДВС для виконання, однак 18.12.2014 року йому було повернуто цей виконавчий лист з підстав неможливості виконання. Заявник зазначає, що у звязку з хворобою він не міг вчасно надати виконавчий лист до виконання, тому пропустив строк з поважних причин. І просить суд поновити йому пропущений строк для предявлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 24 лютого 2017 року заяву задоволено. Поновлено ОСОБА_3 строк предявлення до виконання виконавчого документа, а саме виконавчого листа по справі №674/1745/13-к, виданого Дунаєвецьким районним судом 25.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_3 в розмірі 44 489,50грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку. Апелянтка вважає, що судом невірно досліджені та оцінені докази, що вплинуло на обґрунтованість та законність оскаржуваної ухвали. Також, ОСОБА_2 зазначає, що в матеріалах справи відсутні медичні довідки профільних лікарів, які б прямо вказували на наявність зазначених діагнозів у

_________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Справа № 22ц/792/688/17

Доповідач Корніюк А.П. Категорія № ухвала

заявника або ж направлення його лікарем приймального відділення до профільного лікаря в період, який йому було надано для подання виконавчого листа. Ну думку апелянтки, ОСОБА_4 солідарно із заявником мали право на стягнення відшкодування матеріальної шкоди, а також, на подачу виконавчого листа до виконання, проте судом не було досліджено можливості своєчасного подання до Дунаєвецького відділу ДВС виконавчого листа саме ОСОБА_4 Тому апелянтка просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити заявнику у поновленні пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Представник апелянтки апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі і просить її задовольнити.

Апелянтка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з»явилися. ОСОБА_3 направив до суду клопотання щодо розгляду справи у його відсутності, ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомила.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 25.04.2014 року на підставі вироку Дунаєвецького районного суду від 22.01.2014 року ОСОБА_3 видано виконавчий лист по кримінальній справі №674/1745/13-к щодо стягнення з ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 44 489,50 грн. Строк предявлення виконавчого листа до виконання до 09.04.2015 року, що підтверджується вироком Дунаєвецького районного суду та копією виконавчого листа. (а.с. 5, 6-11)

ОСОБА_3 подав вищезазначений виконавчий лист до Дунаєвецького відділу ДВС, який 18.12.2014 року був повернутий йому, згідно п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із неможливістю його виконання, що підтверджується записом у виконавчому листі. (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

Положеннями ч. 1 ст. 371 ЦПК України встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до цієї норми, стягувач, який пропустив строк зобов»язаний надати належні докази для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 212 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюється у кожному конкретному випадку. Такими причинами можуть бути: тяжка хвороба, безпорадний стан, тривале відрядження, та інші обставини, які свідчать про наявність у заінтересованої особи об'єктивної неможливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву ОСОБА_3 виходив із того, що заявником були надані докази на підтвердження поважності причин пропуску строку для предявлення виконавчого листа, а саме надані медичні документи (довідки, видані Дунаєвецькою ЦРЛ та копії з амбулаторної карти №96, виданої на імя ОСОБА_3), відповідно до яких заявник з грудня 2014 року по квітень 2015 року постійно хворів гіпертонією, стенокардією та кардіосклерозом, постійно перебував під наглядом лікаря. (а.с. 3, 19-62, 67-73)

Колегія суддів погоджується із цим висновком суду, вважає його правильним, а оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з додержанням вимог закону.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в тій частині, що медичні довідки, які надані суду першої інстанції із зазначенням діагнозів ОСОБА_3, видані лікарем приймального відділення, а не профільним лікарем, а тому є неналежними доказами, колегія суддів вважає їх безпідставними. Адже відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доводи апеляції щодо трактування захворювань ОСОБА_3 не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції і на думку колегії суддів, ці доводи зводяться до незгоди з оцінкою доказів судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком Дунаєвецького районного суду про наявність у заявника ряду захворювань, що свідчать про відсутність у останнього обєктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

Крім того, в силу ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює судове рішення іменем України і судове рішення є обов'язковим до виконання.

Виконання судового рішення є обов'язком відповідача з часу набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів вважає, що не поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання потягне за собою фактичне невиконання вироку Дунаєвецького районного суду від 22.01.2014 року. Вирішуючи питання щодо поновлення пропущенного строку для пред»явлення виконавчого документу до виконання відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судом першої інстанції враховано, що процесуальні обмеження у вигляді пропуску процесуального строку не можуть обмежувати реалізацію права в такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено, а тому суд першої інстанції правильно вважав причини пропуску ОСОБА_3 строку предявлення виконавчого листа №674/1745/13-к від 25.04.2014 року до виконання поважними та поновив строк.

Інші доводи апелянта є необґрунтованими і правильність висновків суду не спростовують.

Ухвала суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дунаєвецького районного суду від 24 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. Пєнта

(підпис) ОСОБА_6

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк