Провадження № 2/742/193/17
Єдиний унікальний № 742/15/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Зарічної Л.А.,

при секретарі Геєць О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки будинку,-

встановив:

Як зазначає у своїй позовній заяві ОСОБА_2, вона разом із ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку та господарських будівель, що розташовані за адресою м.Прилуки, провул. Мазепи (колишній Ватутіна), буд.1, яким належить відповідно по ? частині кожному.

Посилаючись на ті обставини, що в добровільному порядку вони не можуть вирішити питання про розділ даного будинку, позивачка звернулася з відповідною заявою до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник підтримали свої позовні вимоги та при цьому вказуючи на встановлення певного порядку користування спірним будинком просили виділити саме ту частину будинку, якою позивачка користується та яка підтверджується висновком щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна за адресою м.Прилуки, провулок І.Мазепи,1.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, але подав письмову заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою м.Прилуки, провулок Івана Мазепи, будинок 1, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 23.01.1982 року та від 29.11.1995 року, атож договору довічного утримання від 18.11.1991 року.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.364 ЦК України власник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Пунктами 6,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадянина на житловий будинок» №7 від 04.10.1991 року передбачено, що при вирішенні справи про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст.115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності

Оскільки ОСОБА_2 вимагає виділу в натурі належної їй частини у праві спільної часткової власності на будинок і такий передбачений як правовою нормою ст. 364 ЦК України, так і є практично можливий виходячи з висновку КП «Прилуцьке МБТІ» щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна за адресою м.Прилуки, провулок І.Мазепи,1, де надано один варіант поділу , що відповідає часткам по будинку, належним сторонам, який погоджений відповідачем, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 шляхом виділу належної їй частини будинку, що є спільною частковою власністю.

Відповідно до правил ст.152 ЖК України в разі поділу будинку в натурі, коли необхідно провести перепланування та переобладнання необхідний дозвіл виконкому місцевої ради. Однак, зважаючи на ті обставини, що у випадку проведення вказаного виділу жодних перепланувань чи переобладнань не потребується, суд вважає, що такий дозвіл в даному випадку не є необхідним.

Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву, в якій визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, оскільки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі ст.ст. 356, 364, 367 ЦК України, ст.152 ЖК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,208,209,212-215,218,294 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_2, в рахунок належних їй 1/2 частини у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами №1 по провулку Івана Мазепи в м. Прилуки Чернігівської області, як окремий та цілий обєкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації, та до якого відносяться приміщення по будинку А-1 з прибудовами А-1, а-1,а'''-1: 1-1 коридор площею 6,6 кв.м., 1-2 кімната площею 14,1 кв.м., 1-3 кімната площею 10,9 кв.м., 1-4 кімната площею 19,2 кв.м., 1-5 кухня площею 7,7 кв.м., 1-6 коридор площею 2,4 кв.м., 1-7 кладова площею 1,6 кв.м., 1-8 ванна площею 3,4 кв.м. загальною площею 65,9 кв.м., житловою площею 44,2 кв.м., та господарсько-побутові будівлі: крильце кр, погріб Пг під а-1, літня кухня В-1,в-1, сарай в'-1, гараж Д-1, оглядова яма Я під Д-1, вбиральня У-1, хвіртка №1, ворота №2, огорожа №4.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок №1 по провулку І.Мазепи в м.Прилуки Чернігівської області.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі впродовж 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги Апеляційному суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: