АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1265/17 Справа № 204/8347/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Дубіжанська Т. О. Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого: - Пищиди М.М.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

при секретарі: - Григор»євій В.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2016 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому посилався на те, що 11 жовтня 2012 року у м. Дніпропетровську по вул. Горького, ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Порш», номерний знак НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Лексус», номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкоджень транспортних засобів.

Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Страхова Група «ТАС» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АВ/0583762.

Відповідно до постанови суду, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу «Порш», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 Страхова компанія, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до страхового акту, виплатила потерпілому страхове відшкодування.

Відповідно до п. «г» ст. 38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідачу було направлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки, але на даний час страхове відшкодування не сплачено, тому вони вимішені звернутися до суду з даним позовом.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_5 на його користь в порядку регресу витрати в сумі 26053 грн. 05 коп., а також судовий збір в розмірі 1218 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2016 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» суму страхового відшкодування у розмірі 26 053 грн. 05 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн., а всього 27 271 грн. 05 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.213, 214 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 жовтня 2012 року о 15 год. 40 хвл. на вул. Горького,2 в м. Дніпропетровську між транспортним засобом «PORSCHE KAЕН», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5 та транспортним засобом «LEXUS 250», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 Внаслідок чого, транспортним засобам спричинені механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_5 п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, що підтверджується довідкою № 9089237 Відділу по оформленню ДТП від 11.10.2012 року (а.с.15-16).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді в розмірі 400 грн. (а.с.14).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України - вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «PORSCHE KAЕН», номерний знак НОМЕР_1 застрахована «АТ «Страхова Група «ТАС» терміном до 07.12.2012 року, що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0583762 (а.с. 21).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «TOYOTA LEXUS 250», номерний знак НОМЕР_2 застрахована в ПрАТ « СК «Перша».

Згідно рахунку № АМ-6730 від 29.10.2012 року вартість ремонту транспортного засобу «TOYOTA LEXUS 250», номерний знак НОМЕР_2 складає з урахуванням ПДВ 55645 грн. 81 коп. (ас.23-24).

01 листопада 2012 року Центром судових експертиз та оцінки було оглянуто транспортний засіб «TOYOTA LEXUS 250», номерний знак НОМЕР_2, про що був зроблений звіт № 22101203. згідно якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «TOYOTA LEXUS 250», номерний знак НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження складає 31263 грн. 66 коп. (а.с. 25-47).

Розмір завданих збитків ОСОБА_6 внаслідок ДТП, згідно страхового Акту № 32322Р/01/2016 від 07.12.2012 року склала 26053 грн. 05 коп. (а.с.12).

На підставі заяви ОСОБА_6 про виплату страхового відшкодування від 28.11.2012 року (а.с.10-11) було виплачено страхове відшкодування у розмірі 26053 грн. 05 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 75074 від 21.01.2013 року (а.с.22).

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власниківназемних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП.

Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП,притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 і підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що призвело до неправильного вирішення спору.

За таких обставин відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції від 19 липня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2016 року - скасувати.

У задоволені позову приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: