Провадження № 2/638/443/17
22.03.2017 року м. Харків
Держинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Котяш Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»
про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,
ПАТ «СК «УНІКА» (далі позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова суду з позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом-відповідач), в якому просить стягнути з відповідача 2543 грн. 68 коп. страхового відшкодування в порядку регресу, а також покласти на відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.05.2015 року в м. Харкові за участю автомобіля "Шкода" д.н. НОМЕР_1, під керуванням відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої автомобільНОМЕР_2, отримав механічні ушкодження. Цивільно-правову відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2, було застраховано ПАТ «СК «УНІКА». Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова 15.07.2015 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2015 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась також з вини ОСОБА_3 ОСОБА_3 звернулась до ПАТ «СК «УНІКА» з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку та на підставі Страхового акту отримала страхове відшкодування в розмірі 5087,36 грн. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була до ПАТ «СК «УНІКА» перейшло право зворотної вимоги відшкодування заподіяних збитків, а саме 2543,68 грн. В добровільному порядку відповідач завдану шкоду не відшкодовує, тому позивач був змушений звернутись до суду.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила.
У відповідності до приписів ч. 9 ст. ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.
Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що 03.05.2015 року в м. Харкові за участю автомобіля "Шкода", д.н. НОМЕР_3, під керуванням відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої автомобіль НОМЕР_2, отримав механічні ушкодження.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.07.2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Шкода, д.н. НОМЕР_1, ОСОБА_1 застрахована не була.
12.02.2015 року між ПАТ «СК «УНІКА» та власником автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_3 украдено договір добровільного комплексного страхування на транспорті.
У зв'язку з настанням страхового випадку ПАТ «СК «УНІКА» сплачено страхувальнику ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 5087,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 022062 від 24.06.2015 року (а.с.30).
31 травня 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 215/3 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу, однак відповідач залишив зазначену вимогу без задоволення.
Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У відповідності до роз'яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. При наявності вини обох володільців розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного.
У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Питання про відшкодування витрат зі сплати судового збору суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя -