26.01.2017 Справа № 482/29/17-ц
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2017 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Ітріна М.В., секретаря судового засідання Пазюк І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса письмову заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк (далі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідною заявою. Вказала, 19 грудня 2016 р. дізналася про те, що заочним рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09 березня 2016 року з неї стягнено на користь Банку заборгованість по кредитному договору в сумі 11 300,84 грн.

Просить скасувати рішення суду постановлене у заочному порядку мотивуючи тим, що судові повістки про час і місце розгляду справи не надходили на її адресу, що позбавило її можливості приймати участь у справі та заявити про зменшення неустойки на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки в неї хвора дитина. Крім того, була позбавлена заявити про строки позовної давності до вимог Банку в частині нарахування відсотків та пені.

У судове засідання на розгляд заяви ОСОБА_1 і представник Банку не зявилися, незважаючи на належним чином повідомлення їх про розгляд заяви.

Проте, представник Банку надав суду письмову заяву про розгляд заяви без його участі та просив у задоволенні заяви відмовити.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 1 ст. 231 ЦПК).

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже законодавець у вказаній процесуальній нормі передбачив наявність одночасно двох умов, за яких заочне рішення може бути скасоване. Наявність одного з них не є підставою для скасування заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 03 лютого 2016 р. до суду на розгляд надійшла позовна заява Банку з вимогою про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 (справа № 482/145/16-ц, а. 2).

15 лютого 2016 р. суд своєю ухвалою відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду по суті на 24 лютого 2016 р. (справа № 482/145/16-ц, а. 21).

За правилами ч. 5 ст. 74 ЦПК судова повістка разом із розпискою надсилається фізичним особам поштою рекомендованим листом із повідомленням - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У позовній заяві зазначено місце проживання відповідача: Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Рогозіна, 2, що відповідає змісту штампу в її паспорті про реєстрацію (справа № 482/145/16-ц, а. 2, 13, 20).

Як на вказану дату, так і на наступну, а саме 09 березня 2016 р. відповідач у судове засідання не зявилася. Про причини неявки суду не повідомила.

Про своєчасність і належність повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи свідчать наявні у матеріалах справи поштові рекомендовані повідомлення (справа № 482/145/16-ц, а. 24, 25).

09 березня 2016 р. судом винесено рішення у заочному порядку, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку борг за кредитним договором у сумі 11 300,84 грн, який складається з:

- заборгованості за кредитом 5 636,48 грн;

- заборгованості по відсоткам за користування кредитом 4 588,13 грн;

- заборгованість за пенею та комісією 300 грн;

- штрафу (фіксована частина) 250 грн;

- штрафу (процентна складова) 526,23 грн,

а також судовий збір у сумі 1 378 грн (справа № 482/145/16-ц, а. 28).

Таким чином, небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

В силу ч. 2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рекомендоване повідомлення свідчить про те, що ОСОБА_1 отримала заочне рішення суду 25 березня 2016 р. (справа № 482/145/16-ц, а. 32).

Крім того, Банком надано суду копію рекомендованого повідомлення про вручення 15 жовтня 2016 р. ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження.

За такого, ОСОБА_1 ще в березні місця 2016 р. було відомо про наявність заочного рішення суду, а тому вона пропустила встановлений процесуальним законом десятиденний термін на його перегляд, а тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити заяву без задоволення.

Посилання ОСОБА_1 на застосування строків позовної давності щодо нарахування відсотків та пені є безпідставними у звязку з відсутністю відповідних доказів.

Керуючись ст. 231 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09 березня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заочне рішення суду може бути оскаржене у загальному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя