Справа №591/4897/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Бурда Б. В.
Номер провадження 22-ц/788/243/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕМ ГРУП»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2016 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕМ ГРУП» до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки майна зі спільної часткової власності та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

19 вересня 2016 року ТОВ «МЕМ ГРУП» звернулося з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що йому на праві власності належить 49/100 частини нежитлового приміщення, а саме 222,1 кв. м від загальної площі 450,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В їх користуванні перебуває праве крило будівлі, яке складається з тамбуру площею 4,0 кв.м, основного приміщення площею 176,8 кв.м., кабінету площею 12,6 кв.м, кабінету площею 12,2 кв.м, допоміжного приміщення площею 6,2 кв.м, допоміжного приміщення площею 3,2 кв.м, допоміжного приміщення площею 3,9 кв.м, вбиральні площею 1,9 кв.м, допоміжного приміщення площею 1,7 кв.м, допоміжного приміщення площею 3,0 кв. м, коридору площею 16,5 кв.м. Інша частина будівлі, яка складається з двох торгових залів площею 117,9 кв. м та 73,2 кв.м, кладової площею 7,2 кв.м., кладової 3,7 кв.м, кладової 2,2 кв.м, кладової 2,2 кв.м та санвузла 1,9 кв.м належить на праві власності ОСОБА_3 У зв'язку зі здійсненням господарської діяльності та необхідністю відокремленого приміщення виникла необхідність виділення в натурі 49/100 частин нежитлового приміщення, яке належить товариству на праві власності. На виділ частки в натурі відповідачка не погоджується. Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить виділити їм зі складу нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності в натурі 49/100 частки нежитлового приміщення згідно другого варіанту поділу нежитлового приміщення на АДРЕСА_1, запропонованого у висновку спеціаліста С - 688, яка складається з наступних приміщень: частини торгового залу 25, площею 156,9 кв. м, тамбуру 26 площею 4,0 кв. м, кабінету 31 площею 12,6 кв. м, кабінету 32 площею 12,2 кв. м, кімнати персоналу 33 площею 6,2 кв. м, архіву 33а площею 3,2 кв. м, кімнати персоналу 33б площею 3,9 кв. м, санвузла 34 площею 1,9 кв. м, санвузла 35 площею 1,7 кв. м, коридору 80 площею 16,5 кв. м, кладової 92 площею 3,0 кв. м. Виділити ОСОБА_3 51/100 частки нежитлового приміщення згідно другого варіанту поділу нежитлового приміщення на АДРЕСА_1, запропонованого у висновку спеціаліста С - 688, яка складається з наступних приміщень: торговий зал 20 площею 117,9 кв. м, торговий зал 20а площею 73,2 кв. м, кладову 21 площею 7,2 кв. м, кладову 21а площею 3,7 кв. м, кладову 21б площею 2,2 кв. м, кладову 22 площею 2,2 кв. м, санвузол 23 площею 1,9 кв. м та частину торгового залу 25 площею 19,9 кв. м. Зобов'язати ОСОБА_3 влаштувати дверні прорізи та встановити дверні блоки між приміщеннями 20 та своєю частиною приміщення 25 площею 19,9 кв. м та встановити перегородку, що відокремить її частину приміщення 25 площею 19,9 кв. м.

Рішенням суду від 20 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі ТОВ «МЕМ ГРУП» просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Судом безпідставно не було взято до уваги висновок експерта. Даний висновок ніяк не порушує права відповідача та не зменшує його частку у праві власності. Частка, яку просить виділити ТОВ «МЕМ ГРУП» є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу, представників відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які заперечують проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є власником нежилого приміщення першого поверху площею 222,1 кв. м, що складає 49/100 частки від загальної площі 450,3 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 9-10).

Згідно технічного паспорту ТОВ «МЕМ ГРУП» від 20.12.2012 року є власником наступних приміщень: торговий зал 25 площею 176,8 кв. м, тамбур 26 площею 4 кв. м, кабінет 31 площею 12,6 кв. м, кабінет 32 площею 12,2 кв. м, коридор 80 площею 16,5 кв. м., а всього по приміщеннях 221,1 кв. м а. с. 42-43.

Відповідно до договору дарування від 10 травня 2012 року відповідачка є власником 51/100 частини нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а саме нежитлового приміщення, яке знаходиться на 1-му поверсі 3-4 поверхового житлового будинку, зазначене на технічному плані під. літ. «А-ІІІ», а саме: приміщення 23 площею 1,9 кв. м, приміщення 22 площею 2,2 кв. м, приміщення 21 площею 7,2, приміщення 21а площею 3,7 кв. м, приміщення 21б площею 2,2 кв. м, приміщення 20а площею 73,2 кв. м, приміщення 20 площею 117,9 кв. м, приміщення 33 площею 6,2 кв. м, приміщення 33а площею 3,2 кв. м, приміщення 33б площею 3,9 кв. м, приміщення 34 площею 1,9 кв. м, приміщення 35 площею 1,7 кв. м, приміщення 92 площею 3 кв. м, загальною площею 228,2 кв. м (площа зменшилася на 0,3 кв. м за рахунок раніше допущеної помилки) (а. с. 109-110).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично вимагає провести примусовий обмін та вимагає поділу нежитлового приміщення з припиненням права спільної часткової власності у спосіб, що призведе до порушення права власності відповідача (вилучення на користь позивача належних на праві власності відповідачу приміщень) без відповідної грошової компенсації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 ЦК України).

Згідно з частинами 1-3 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Положеннями статті 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Положення щодо права спільної власності визначені главою 26 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Здійснення права спільної часткової власності визначено положеннями статті 358 ЦК України, відповідно до яких право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При цьому, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

З матеріалів інвентаризаційної справи на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що нежитлове приміщення загальною площею 450,3 кв. м на 1-му поверсі за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.2010 року належало ТОВ «Мультілогістика» (том 5 інвентаризаційної справи а. с. 91).

На замовлення ТОВ «Мультілогістика» КП «Сумське міське БТІ» 06.04.2012 року виконано розрахунок часток нерухомого майна нежитлового приміщення загальною площею 450,3 кв. м для відчуження 1 та 2 особам. Згідно цього розрахунку 1 особі відчужується приміщення загальною площею 228,2 кв. м, а саме: приміщення 23 площею 1,9 кв. м, приміщення 22 площею 2,2 кв. м, приміщення 21 площею 7,2, приміщення 21а площею 3,7 кв. м, приміщення 21б площею 2,2 кв. м, приміщення 20а площею 73,2 кв. м, приміщення 20 площею 117,9 кв. м, приміщення 33 площею 6,2 кв. м, приміщення 33а площею 3,2 кв. м, приміщення 33б площею 3,9 кв. м, приміщення 34 площею 1,9 кв. м, приміщення 35 площею 1,7 кв. м, приміщення 92 площею 3 кв. м, що складає 51/100 частини від 450,3 кв.м; а 2 особі відчужується приміщення загальною площею 222,1 кв.м, а саме: приміщення 25, площею 176,8 кв.м, приміщення 26 площею 4,0 кв. м, приміщення 31 площею 12,6 кв.м, приміщення 32 площею 12,2 кв.м, приміщення 80 площею 16,5 кв.м, що складає 49/100 частини від 450,3 кв.м (том 5 інвентаризаційної справи а. с. 95).

10 травня 2012 року ТОВ «Мультілогістіка» за нотаріально посвідченим договором дарування передало у власність ОСОБА_7 49/100 частин нежитлового приміщення першого поверху площею 222,1 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до витягу з Реєстру з прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Сумське міське БТІ» від 10.05.2012 року та розрахунку часток нерухомого майна від 06.04.2012 року, який є невід'ємною частиною цього витягу, нерухоме майно, що відчужується за даним Договором, має наступні характеристики: нежитлове приміщення, яке знаходиться на першому поверсі, загальною площею 450,3 кв., 49/100 частин якого відчужується, а саме: приміщення 25 площею 176,8 кв.м, приміщення 26, площею 4,0 кв.м, приміщення 31 площею 12,6 кв.м, приміщення 32 площею 12,2 кв.м, приміщення 80 площею 16,5 кв.м, загальною відчужуваною площею 222,1 кв.м (том 5 інвентаризаційної справи а. с. 118).

14.05.2012 року ОСОБА_7 зареєстрував право власності на 49/100 частин нежитлового приміщення першого поверху площею 222,1 кв.м від загальної площі 450,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (том 5 інвентаризаційної справи а. с. 120).

Крім того 10 травня 2012 року ТОВ «Мультілогістіка» за нотаріально посвідченим договором дарування передало у власність ОСОБА_3 51/100 частин нежитлового приміщення першого поверху площею 228,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до витягу з Реєстру з прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Сумське міське БТІ» від 10.05.2012 року та розрахунку часток нерухомого майна від 06.04.2012 року, який є невід'ємною частиною цього витягу, нерухоме майно, що відчужується за даним Договором, має наступні характеристики: нежитлове приміщення, яке знаходиться на першому поверсі, загальною площею 450,3 кв., 51/100 частин якого відчужується, а саме: приміщення 23 площею 1,9 кв. м, приміщення 22 площею 2,2 кв. м, приміщення 21 площею 7,2, приміщення 21а площею 3,7 кв. м, приміщення 21б площею 2,2 кв. м, приміщення 20а площею 73,2 кв. м, приміщення 20 площею 117,9 кв. м, приміщення 33 площею 6,2 кв. м, приміщення 33а площею 3,2 кв. м, приміщення 33б площею 3,9 кв. м, приміщення 34 площею 1,9 кв. м, приміщення 35 площею 1,7 кв. м, приміщення 92 площею 3 кв. м, загальною площею 228,2 кв. м (том 5 інвентаризаційної справи а. с. 128).

15.05.2012 року ОСОБА_3 зареєструвала право власності на 51 частини нежитлового приміщення першого поверху площею 228,2 кв.м від загальної площі 450,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (том 5 інвентаризаційної справи а. с. 130).

07 грудня 2012 року ОСОБА_7 у зв'язку зі створенням ТОВ «МЕМ груп» переда у статутний капітал Товариства свою частку у вигляді нежитлового приміщення загальною площею 222,1 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (том 5 інвентаризаційної справи а. с. 170-172). А 13 грудня 2012 року виконавчим комітетом Сумської міської ради ТОВ «МЕМ груп» видано свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення першого поверху площею 222,1 кв.м, що складає 49/100 частки від загальної площі 450,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (том 5 інвентаризаційної справи а. с. 197).

Таким чином частки нежитлового приміщення, розташованого у АДРЕСА_1 площею 450,3 кв.м 49/100 та 51/100 були визначені в натурі попереднім власником ТОВ «Мультілогістіка». Після чого ТОВ «Мультілогістіка» відчужило 49/100 частини та 51/100 частини зазначеного приміщення з конкретно визначеними приміщеннями, які перелічені в договорах дарування ОСОБА_7 та ОСОБА_3

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач фактично ставить питання про проведення примусового обміну приміщеннями, які є власністю кожної із сторін, що суперечить положенням ст. ст. 358, 391 ЦК України.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо того, що судом безпідставно не було взято до уваги висновок спеціаліста, який ніяк не порушує права відповідачки та не зменшує її частку у праві власності, слід зазначити, що як вбачається з даного висновку С-688 експертного будівельно-технічного дослідження від 08 вересня 2016 року, а саме: другий варіант поділу нежилого приміщення, який було запропоновано позивачем, він передбачає вилучення у відповідачки на користь позивача належних їй на праві власності приміщень, зокрема приміщення 33 площею 6,2 кв. м, приміщення 33а площею 3,2 кв. м, приміщення 33б площею 3,9 кв. м, приміщення 34 площею 1,9 кв. м, приміщення 35 площею 1,7 кв. м, приміщення 92 площею 3 кв. м, а тому порушує її право власності.

Інші доводи апеляційної скарги, за встановлених обставин, не впливають на висновки суду по суті спору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поділ нежитлового приміщення з припиненням права спільної часткової власності у спосіб, запропонований позивачем, призведе до порушення права власності відповідачки, а саме вилучення на користь позивача належних їй на праві власності приміщень без відповідної грошової компенсації. Крім того в судовому засіданні апеляційного суду представник відповідачки пояснив, що остання не заперечує можливості відчуження нею ТОВ «МЕМ груп» конкретних приміщень, які перебувають у її власності. Проте вони не можуть дійти згоди щодо їх вартості.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕМ ГРУП» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -