Справа № 539/101/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі судового засідання Шрейтер С.О.,

з участю:

заявника лікаря-психіатра ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

прокурора Компанійця М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Лубенської комунальної центральної міської лікарні ОСОБА_1 про надання ОСОБА_3 стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В :

Лікар-психіатр Лубенської комунальної центральної міської лікарні ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про надання ОСОБА_3 стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В заяві вказала, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2001 року з діагнозом «шизофренія параноїдної форми, глюцинарно-параноїдний синдром з вираженим дефектом особистості апато-абулічного типу», є інвалідом ІІІ групи. 13.10.2009 року визнана судом обмежено дієздатною особою, її піклувальником призначено батька ОСОБА_2. При погіршенні психічного стану пацієнтка неодноразово проходила стаціонарне лікування в ПОКПЛ та обласній психіатричній лікарні «Снітино». Остання госпіталізація була в 2015 році. В клінічній картині захворювання домінує глюцинарно-параноїдна синпоматика, психопатоподібна поведінка, конфлікти з батьками, нездатність обслуговувати себе в повному обсязі, схильність до бродяжництва.

12.01.2017 року до лікаря-психіатра звернувся піклувальник пацієнтки з проханням госпіталізації підопічної, повідомивши, що протягом кількох останніх тижнів стан її здоровя погіршився, вона стала себе неадекватно поводити, відмічається агресія по відношенню до батьків , сусідів, намагається битися, зникає з дому в невідомому напрямку, декілька днів не буває вдома.

На підставі викладеного, лікар-психіатр робить висновок, що ОСОБА_3 потребує стаціонарного лікування.

Заявник прохає суд надати дозвіл на госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу.

В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_4 подану заяву про надання ОСОБА_3 стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку підтримала, зважаючи на негативний перебіг та загострення її хвороби, що створює небезпеку для неї та оточуючих. Вважає, що за викладених обставин ефективну допомогу хворому можливо надати лише шляхом поміщення її до спеціалізованого стаціонарного закладу з надання психіатричної допомоги.

Заінтересована особа ОСОБА_2 прохає госпіталізувати свою підопічну ОСОБА_3, оскільки її психічний стан погіршився.

Зважаючи на висновок лікарсько-консультативної комісії, доданий до заяви, та погіршення стану здоровя ОСОБА_3, суд приходить до висновку про її неспроможність перебувати в судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні заяву лікаря-психіатра про надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку підтримав.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити.

Згідно із ч. 1 ст. 279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Згідно частин 1, 2 ст.280 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.282 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено презумпцію психічного здоров'я, тобто кожна особа важаться такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставі та у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом встановлено, що згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 13.01.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2001 року з діагнозом «шизофренія параноїдної форми, глюцинарно-параноїдний синдром з вираженим дефектом особистості апато-абулічного типу», є інвалідом ІІІ групи. В картині психічного розладу домінує глюцинарно- параноїдна симптоматика, психопатоподібна поведінка, конфлікти з батьками, нездатність обслуговувати себе в повному обсязі, схильність до бродяжництва. При погіршенні психічного стану пацієнтка неодноразово проходила стаціонарне лікування в ПОКПЛ та обласній психіатричній лікарні «Снітино». Остання госпіталізація була в 2015 році.

Згідно висновку ЛКК пацієнтка потребує стаціонарного лікування в психіатричній лікарні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, без її згоди, оскільки страждає на психічне захворювання, яке загрожує їй особисто та оточуючим, а тому подану заяву лікаря-психіатра слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.279-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву лікаря-психіатра Лубенської комунальної центральної міської лікарні ОСОБА_1 про надання ОСОБА_3 стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку, задовольнити.

Надати дозвіл на госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: 3-й пров. вул. Маяковського, 4, м. Лубни Полтавської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 Е. Г.