Справа №489/5608/16-ц
Провадження №2/489/432/17
РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на двох дітей в розмірі 600 грн. щомісяця на утримання кожної дитини, оскільки діти проживають із батьком, а матір дітей жодної матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Позивач та його представник позов підтримали. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що між позивачем та відповідачем існує домовленість щодо утримання дітей, проживання дітей разом із позивачем обумовлено створенням сприятливих умов для навчання та розвитку, протягом тижня діти часто відвідують матір і залишаються за її місцем проживання на вихідні дні, матір проживає окремо від дітей через неправомірну поведінку позивача

Відповідно до копій свідоцтв про народження серії І-ФП №241724, №018569 сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із довідкою ЖЕК №19 ЖКП «Південь» від 10 листопада 2016 року, діти зареєстровані разом із позивачем за АДРЕСА_1.

Факт проживання дітей разом із батьком з лютого 2016 року підтверджується також рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2016 року по справі №489/4401/16-ц та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідачем не надано належних і допустимих доказів існування домовленості щодо участі матері в утриманні дітей. Пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 щодо відвідування дітьми відповідача за місцем її проживання протягом тижня та у вихідні дні також не є належними доказами надання матеріальної допомоги.

Наявність у позивача заборгованості перед відповідачем щодо сплати аліментів в розмірі 5110,23 грн. за період з березня по жовтень 2016 року не є обставиною, яка спростовує обовязок матері надавати матеріальну допомогу дітям. Окрім того, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звільнено від сплати на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Згідно довідки Миколаївського державного вищого музичного училища від 10 листопада 2016 року №60 нарахована заробітна плата позивача за сім місяців складає 15061,88 грн.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1689 гривень.

За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи ненадання відповідачем доказів його регулярного доходу і доказів виконання встановленого законодавством обовязку із утримання дітей, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в заявленому розмірі, що складає близько третини від встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дітей.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, його має бути стягнуто з відповідача в дохід держави.

На підставі ст. ст. 180, 181, 184 СК України, керуючись ст. ст. 3, 15, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 600 грн.00 коп. на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з 14 листопада 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя