Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6830/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

28 березня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Ворона Д.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, зобовязання не чинити перешкод в користуванні квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, зобовязання не чинити перешкод в користуванні квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В позовній заяві зазначила, що вона та відповідач ОСОБА_3 в рівних частках є співвласниками наведеної квартири. В її користуванні в даній квартирі перебувала кімната площею 20,6 кв.м. Відповідачі користуються іншою кімнатою площею 14,0 кв.м.

Однак відповідачі чинять їй перешкоди в користуванні не лише кімнатою, а взагалі всією квартирою: вони неодноразово влаштовували сварки, били посуд, консервацію та застосовували до неї фізичну силу, влаштували підпал її особистих речей в даній квартирі, та постійно наголошують, що вона залишиться без квартири. В подальшому відповідачі змінили замки, чим обмежили позивача в користуванні належною їй квартирою.

Тому позивач просила суд усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою №9 по вул. Комарницького, 5 в м. Полтаві шляхом вселення в дану квартиру та зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні даною квартирою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти позову заперечили. Зазначили, що ніколи не чинили позивачу перешкод в користуванні квартирою. Замки в квартирі також не змінювались, а тому позивач в будь-який час може зайти до квартири. За їх відсутності вона в квартиру заходила за своїми речами. Жодного разу ніхто з них позивача з квартири не виганяв, не застосовував до неї силу. А сварки весь час вчиняла лише вона. Тому, зазначаючи, що вони жодним чином не порушували прав позивача, просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира №9, розташована за адресою м.Полтава, вул.Комарницького, 5, на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Частки співвласників у праві спільної власності на квартиру є рівними та становлять по 1/2 кожного.

На даний час між співвласниками фактично склався порядок користування спільною кватирою, при якому в користуванні ОСОБА_1 перебуває кімната площею 20,6 кв.м., в користуванні ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_4 кімната площею 14,00 кв.м., інші приміщення квартири перебувають в їх спільному користуванні.

Зазначену обставину визнали всі особи, які беруть участь у справі, а тому в силу ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню вона не підлягає.

Також судом встановлено, що між сторонами склалися напружені стосунки, внаслідок чого між ними виникають сварки.

На час розгляду справи ОСОБА_1 в спірній квартирі не проживає, але факт чинення їй відповідачами перешкод в користуванні квартирою свого підтвердження в судовому засіданні не знайшов.

Зокрема, в судовому засіданні позивач зазначила, що має ключі від квартири, яку залишила після однієї із сварок, що влаштували відповідачі, та підпалу її речей.

До квартири повертатися вона боїться через погрози відповідачів та їх неправомірні дії по відношенню до неї. У звязку з цим просить суд її вселити в квартиру та зобовязати відповідачів не чинити їй перешкод в користуванні житлом.

В той же час та обставина, що відповідачі влаштовують сварки, вигнали позивача з квартири, застосовували до неї фізичну силу та здійснили підпал її речей, заперечується відповідачами та жодним доказом у справі не підтверджується.

Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_5 про те, що відповідачі чинять ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою, а також заподіяли їй тілесних ушкоджень, оскільки зазначені показання свідок надала зі слів позивача, особисто очевидцем подібних дій з боку відповідачів свідок не була.

Факт неодноразових звернень позивача до правоохоронних органів також не доводить наявності перешкод для користування нею спірною квартирою.

Зокрема, після здійснення перевірок за зверненнями ОСОБА_1 працівниками відділення №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області зроблено висновки про відсутність в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення. Викладені в зверненнях ОСОБА_1 факти підтвердження не знайшли, про що повідомлялась позивач, зокрема листами ВП №1 ПВП ГУНП в Полтавській області від 12 липня 2016 року №8991, від 08 серпня 2016 року №10785/115/102-16, прокуратури Полтавської області від 08 листопада 2016 року № 121-689-16 (а.с.10, 13-14, матеріал перевірки ЄО №11207, а.с.1).

Також суд враховує пояснення позивача про те, що за відсутності відповідачів вона заходила до квартири за своїми речами.

Зазначене свідчить про наявність у позивача доступу до належної їй квартири, та спростовує її посилання у позовній заяві на заміну відповідачами замків до квартири.

Частиною 1 ст.10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем доказів наявності перешкод в користуванні квартирою суду не надано, у звязку з чим не доведено порушення її права.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні позову відмовити.

У звязку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, зобовязання не чинити перешкод в користуванні квартирою відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційні скарги на рішення суду у 10-денний термін з дня його проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

28.03.2017