Провадження № 2/727/629/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Семенка О.В.

при секретарі Гончарук Н.Г.,

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В позовній заяві посилається на те, що йому на праві приватної власності належить будинок №7 по 1-му пров. Рогізнянському в м. Чернівцях.

Зазначає, що за його згодою, після одруження його сина, 04.06.1996 року була зареєстрована в належній йому квартирі його невістка ОСОБА_2 та його онук ОСОБА_3. Проте, 02.09.1997 року його син та невістка розірвали шлюб.

Вказує, що відповідачі не проживають в належній йому квартирі більше п'ятнадцяти років, що підтверджується актами, складаними КЖРЕП №6. Окрім цього, відповідачі ніякої участі в утриманні майна не беруть, всі комунальні витрати по утриманню квартири він сплачує особисто.

Просить ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні ним права власності своїм майном, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщення будинку№8 на 1-му пров. Рогізнянському в м. Чернівці та зняти їх з реєстраційного обліку з даного помешкання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав викладені обставини в позовній заяві, подав аналогічні пояснення та просив задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити.

Представник третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради в судове засідання не зявився, подав до суду 19.01.2017 р. заяву про розгляд справи у їх відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають до частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, на праві приватної власності належить будинок за №8 по 1-му пров. Рогізнянському в м.Чернівцях, що підтверджується Свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, виданого 24.04.1996 р. та яке зареєстроване Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації за реєстровим №11402 (а.с.7)

Як встановлено дослідженими доказами в судовому засіданні, за згодою позивача, після одруження його сина, 04.06.1996 р. в належному позивачу на праві власності квартири була зареєстрована його невістка відповідачка ОСОБА_2 та його онук відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою, виданою КЖРЕП №6 від 12.12.2016р. за №52 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-МИ №022977, 02 вересня 1998 року розірвано шлюб між відповідачкою ОСОБА_2 та сином позивача ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідачі за вказаною адресою не проживають більше пятнадцяти років, що підтверджується актами, складеними КЖРЕП №6 від 30.11.2016р. за №519 та від 19.12.2016р. за №562 (а.с. 10-11).

Також встановлено, що відповідачі ніякої участі в утриманні майна не беруть, всі комунальні витрати по утриманню будинку сплачував та сплачує особисто позивач, даний факт відповідачі в судовому засіданні не заперечували.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 в судовому засіданні будучи допитаними підтвердили той факт, що відповідачка ОСОБА_2 багато років за місцем реєстрації, тобто будинку позивача не зявиляється, не проживає та особистих її речей в будинку немає. Також, дані свідки пояснили, що відповідач ОСОБА_3 інколи відвідує позивача, останній раз святкував день народження в будинку №8 по 1-му пров. Рогізнянському в м.Чернівцях, однак в спірному будинку він не проживає, особистих речей там не зберігає та комунальні послуги не оплачує.

Так, відповідно до ч.2. ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В свою чергу такої домовленості між позивачем та відповідачами немає.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивач вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

З постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що відповідачі фактично, у спірному будинку не проживають а у позивача виникають проблеми з сумами надмірно сплачених комунальних послуг. А тому вищеописані обставини наносять позивачу значних фінансових втрат та створюють перешкоди в користуванні його власністю, тому суд вважає за необхідне захисти права позивача на володіння та розпорядження своїм майном, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування будинком №8 на 1-му пров. Рогізнянському в м. Чернівцях, таким чином задовольнивши в цій частині позовні вимоги.

На підставі ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі Наказу МВС України від 22.11.2012 № 1077 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 було затверджено Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів.

Згідно п. 1.3 зазначеного вище Порядку реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів.

Відповідно до п. 3.1 Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі зазначеного вимога позивача ОСОБА_1 про зняття відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3з реєстраційного обліку за адресою: буд. №8 на 1-му пров. Рогізнянському в м. Чернівцях задоволенню не підлягає, оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи відноситься виключно до компетенції ДМС України, її відділів та територіальних підрозділів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів слід стягнути судові витрати на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 383, 386, 391 ЦК України, ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 228, 88 ч.1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні ним права власності, визнавши ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком №8 на 1-му пров. Рогізнянському в м. Чернівцях.

В іншій частині відмовити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.В. СЕМЕНКО