Провадження №2/523/1988/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2017 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк», фізичної особі -підприємця ОСОБА_3, фізичної особи підприємця ОСОБА_4,

про захист прав споживачів, розірвання договору, визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ «Альфа-Банк», фізичної особі -підприємця ОСОБА_3, фізичної особи підприємця ОСОБА_4, про захист прав споживачів, розірвання договору, визнання кредитного договору недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.12.2013р. дві невідомі раніше позивачу особи задзвонили позивачу у двері його квартири та представились працівниками корпорації «Віконні системи». Вони провели із позивачем бесіду та запропонували йому послуги з виготовлення та монтажу вікон та двері. Вони також повідомили, що у разі якщо він погоджується укласти договір на виготовлення та постачання конструкцій з ПВХ - профіля (далі - конструкції), корпорація надасть йому послуги зі значними знижками. Вони надали позивачу купони на знижку та повідомили, що сьогодні останній день, коли можливо отримати додаткову знижку, а тому йому невідкладно необхідно укласти договір що надасть позивачу знижку до існуючої знижки за купоном і таким чином сумісна знижка буде складати біля 50% від вартості вказаних послуг. З метою укладення договору на встановлення вікон, позивач прибув за адресою м. Одеса, вул. Добровольського, будинок 92, де саме і знаходився офіс цієї корпорації. Так, 13.12.2013р. між позивачем та ФОП ОСОБА_3 були обговорені умови укладення Договору № CQ-1142-L DSL про надання послуг з організації робот з постачання та наданню у власність ПВХ конструкцій (надалі - Договір). Позивач стверджує, що оскільки він мав проблеми з зором, то представник ФОП ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_3 зачитав йому зазначений Договір та засвідчив, що позивачу буде надана знижка та сума до сплати за цим Договором буде складати 3 440,00 грн.. Позивачу також було роз'яснено про можливість розстрочення платежу. Для укладення Договору № CQ-1142-L DSL про надання послуг з організації робот з постачання та наданню у власність ПВХ конструкцій та Угоди розстрочення платежу представники корпорації попросили позивача залишити паспорт і довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, а також сплатити перший внесок у розмірі 1 000,00 грн.. Оскільки позивач мав при собі лише 900,00 грн., то він передав у рахунок наступних платежів за Договором на надання послуг суму у розмірі 900,00 грн..

Паспорт і Довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, а також оригінал підписаного їх керівником ФОП ОСОБА_3 Договору про надання послуг та Угоду про розстрочення платежу позивачу обіцяли передати пізніше.

У той же день 13.12.2013р. у вечері позивачу був направлений представник корпорації - ОСОБА_3, який зробив заміри та повідомив, що за 25 днів з моменту укладення Договору позивачу будуть надані зазначені у Договорі послуги з виготовлення та монтажу металопластикових конструкцій, а документи він може отримати на наступний день.

Через деякий час, позивач засумнівався в намірах представників виробника та зателефонував за їхнім номером, та повідомив, що він відмовляється від виготовлення ними конструкцій. На наступний день, позивач прийшов до офісу цієї «корпорації» і попросив віддати йому паспорт та Довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру та ще раз повідомив, що відмовляється від їх послуг і просив не укладати із ним ніяких Договорів і Угод. Однак документи позивачу не повернули і обіцяли виконати послуги якісно та надати безпроцентну розстрочку. В зв'язку з чим, позивач надав письмову заяву про відмову від їх послуг і пояснив, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» він може відмовитись від ще не наданої послуги і відмовитись від товару. Але ніякої реакції з боку персоналу не було. Крім того, документи позивачу не повернули, а повідомили, що його документи знаходяться у ФОП ОСОБА_3.

Декілька днів позивач сподівався отримати від свої документи, але йому подовжували відмовляти. Лише 16.12.2013р. позивач отримав свій паспорт і довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру з підписаними і посвідченими оригіналами Договору на надання послуг за № CQ-1142-L DSL від 13.12.1013 та Кредитним договором № 401560055 від 13.12.2013р., укладеним між позивачем та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ксерокопію документа - графіка платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Позивач ще раз заявив про відмову від договору та повернення йому сплачених 900 гривень, проте йому відмовили.

Позивач стверджує, що всі Договори особисто він не підписував і на цих Договорах взагалі не його підпис. За твердженням позивача, про укладання договору споживчого кредиту взагалі йому не було повідомлено ані в усній, ані у письмовій формі, як того вимагає закон.

Позивач вважає, що при укладанні Договору споживчого кредиту між позивачем та відповідачем ПАТ «АЛЬФА- БАНК» не були додержані вимоги ст.203 ПК України, а тому даний Договір слід визнати недійсним.

На підставі викладеного, позивач просив розірвати договір про надання послуг з виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій № CQ-1142-L DSL від 13.13.2012 року, укладений між ним та ФОП ОСОБА_3, стягнути з ФОП ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 900,00 гривень, а також визнати кредитний Договір № 401560055 від 13.12.2013 недійсним з моменту його укладення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що він бажав розірвати договір про надання послуг з виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій № CQ-1142-L DSL від 13.13.2012 року, укладений між ним та ФОП ОСОБА_3, але йому відмовили в цьому. Він також не укладав з ПАТ «Альфа-Банк» будь-якого кредитного договору, а коли дізнався про його наявність написав заяву про відмову від кредиту, проте йому пояснили, що кошти за договором були вже перераховані. В зв'язку з чим, банк погодився на розірвання договору проте, якщо він поверне всі кошти. Позивач також пояснив, що вікна у його квартиру ніхто не встановлював, кошти також йому не повернули. Він вважає, що між ОСОБА_3 та працівником ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_5 була зловмисна домовленість направлена на заволодіння коштами, користуючись його документами.

Представник ПАТ «Альфа-Банк» позовні вимоги не визнав та підтвердив, що між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 401560055 від 13.12.2013р.. При цьому даний договір був укладений з метою забезпечення оплати ОСОБА_2 отриманого від ФОП ОСОБА_4, товару - металопластикових вікон. Оскільки банку були надані всі необхідні документи, то банком була здійснена оплата вартості товару.

ФОП ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся за адресою, яка є в матеріалах справи, проте кореспонденцію за місцем фактичного проживання не отримує.

ФОП ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 13.12.2013р. між позивачем та ФОП ОСОБА_3 був укладений Договір № CQ-1142-L DSL про надання послуг з організації робот з постачання та наданню у власність ПВХ конструкцій. (а.с. 7)

Відповідно до п.1.1., 1.4., 2.1., 2.2 умов договору ОСОБА_2 замовив, а ФОП ОСОБА_3 зобов'язався виконати роботи з поставки та передання у власність замовника ПВХ конструкції, площею 7,55 кв.м.. Вартість виробів становить 3875 гривень, а сума завдатку становить 900 гривень.

Відповідно до 3.2. договору Виконавець повинний бути передати у власність Замовника Вироби у термін 25 днів, після повної оплати вартості послуг.

В рахунок виконання договору ОСОБА_2 передав ФОП ОСОБА_3 кошти у розмірі 900 гривень, що підтверджується чеком від 13.12.2013р. (а.с. 12)

Суд вважає, що сторонами виникли зобов'язальні правовідносини, що регулюються ст.ст.837,865 ЦК України, а саме договором підряду.

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ст. 846 ЦК України, встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 849 ЦК України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Частиною 1 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року, встановлено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Доказів встановлення у позивача ПВХ конструкції, площею 7,55 кв.м. зі сторони відповідача на надано, а також доказів повної сплати вартості зазначених виробів позивач також не надав.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно розірвати договір про надання послуг з виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій CQ-1142L від 13.12.2013р., укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_3, а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 900 гривень.

В позовних вимогах позивач посилається також на те, що

між він не укладав кредитний договір № 401560055 від 13.12.2013р.. з ПАТ «Альфа-Банк», а підписи в договорі йому не належать, хто саме вчинив його підпис від його імені він не знає, проте може лише здогадуватись, що це дії працівника банку ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір № 401560055 від 13.12.2013р.. (а.с. 75-77)

Згідно п.п., 2, 2.1. договору Банк надає Позичальнику суму у розмірі 6356 гривень 38 копійок.

Відповідно до п. 2.5 Договору кредит надається Позичальнику для оплати/ часткової оплати товарів згідно з переліком (надалі - «Товар»), що вказаний у специфікації № від 13.12.2013р. у загальній сумі 5975 (п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять гривень) шляхом безготівкового перерахування грошових кошті» на поточний рахунок ФОП ОСОБА_6 (надалі «Продавець» № НОМЕР_3 у ПАТ КБ «ПриватБанк» МФО 328704, код ЄДРПОУ НОМЕР_1).

Пунктом 5 договору встановлено, що підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, утому числі з вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значенням абсолютного подорожчання Кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформація надання якої передбачене нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, а також з Загальними умовами споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», затвердженими розпорядженнями ПАТ «Альфа-Банк» № 1824 від 15 липня 2013р., йому роз'яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з яким він цілком згодний, що (2) він отримав свій примірник нього Договору, що складається з першого те другого Розділів та додатків до нього в дату його укладення.

Крім того, ПАТ «Альфа-Банк» було складено графік платежів та розрахунок сукупності вартості кредиту, а також заповнено анкету позичальника на отримання кредиту (а.с. 76-77)

Підставою для укладення договору була також специфікація товару № 401560055 від 13.12.2013р. від ФОП ОСОБА_4, в якій було вказано тип товару «вікна, двері», вартість товару 5975 гривень. Від імені банку даний документ був підписаний ОСОБА_5, а також нею був підписаний документ від імені представника торгової організації, з поставленням печатки ФОП «ОСОБА_6». Крім того, в матеріалах кредитної справи є також рахунок від ФОП «ОСОБА_6», на металопластикові вікна «Lider», вартістю 5975 гривень. (а.с. 79)

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач, стверджує, що при укладанні Договору споживчого кредиту між позивачем та відповідачем ПАТ «АЛЬФА- БАНК» не були додержані вимоги ст.203 ПК України, оскільки підписи в договорі йому не належить, хто саме вчинив його підпис від його імені він не знає.

Ухвалою суду від 01.02.2016р., за клопотання позивача було призначено по справі судову-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. На експертизу було поставлено питання:

1.Чи виконаний підпис на кредитному договорі № 401560055 від 13.12.2013р., який був укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 у графі «позичальник» перед прізвищем «ОСОБА_2 ОСОБА_2 чи іншою особою?

2.Чи виконаний підпис на «графіку платежів та розрахунку супної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг» від 13.12.2013р., у графі «позичальник» перед прізвищем «ОСОБА_2 ОСОБА_2 чи іншою особою?

3.Чи виконаний підпис у «анкеті-заявці на отримання кредиту» від 13.12.2013р., у графі перед прізвищем «ОСОБА_2 ОСОБА_2 чи іншою особою?

Однак проведення експертизи не було здійснено, оскільки позивач відмовився сплачувати вартість експертизи. В зв'язку з чим, ухвалою суду від 15.09.2016р. було відновлено провадження по справі.

На підставі викладеного, суд вважає, відсутні підстави для визнання кредитного договору недійсним на підставі ст.ст. 203,215 ЦПК України, оскільки позивачем не доведений факт відсутності його підпису в кредитному договору, а також в додатках до кредитного договору.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору № 401560055 від 13.12.2013р., який був укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 215, 525,526,629, 837, 846, 865 ЦК України, ч. 2 ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк», фізичної особі -підприємця ОСОБА_3, фізичної особи підприємця ОСОБА_4, про захист прав споживачів, розірвання договору, визнання кредитного договору недійсним - задовольнити частково.

2. Розірвати договір про надання послуг з виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій CQ-1142L від 13.12.2013р., укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3.

3. Стягнути з ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 900 гривень.

4. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору № 401560055 від 13.12.2013р., який був укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

5. Стягнути з ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_2) на користь Держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення, а особами, які не були присутніми при проголошення рішення з дати отримання копії рішення.

Суддя