Справа № 462/459/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2008 року і від спільного подружнього життя мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка 26 січня 2017 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, довіри та поваги, вони виявилися людьми з різними поглядами на життя, у звязку з чим у них постійно виникали сварки, свідками яких нерідно були їхні діти, що тяжким чином впливало на їхній психічний стан та кожен раз спричиняло душевні страждання. З червня 2013 року вони проживають окремо один від одного і не підтримують сімейних відносин, переконана, що їх сімя розпалась та, у зв»язку із втратою до відповідача почуттів взаємної любові та поваги , вважає, що примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, з червня 2013 року вони проживають окремо, близько трьох років не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства та що вона втратила до відповідача хороші почуття, переконана, що їх шлюб розпався остаточно, а тому просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки між ними довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, з червня 2013 року вони проживають окремо один від одного, близько трьох років не підтримують подружніх відносин і не ведуть спільного господарства, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними.

Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже довгий час, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритись з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати.

На утриманні сторін залишаються неповнолітні діти.

На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215, 225, 226 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 7 березня 2008 року у Шевченківському відділі РАЦСу Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 107.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: