Справа № 576/2618/16-ц
Провадження № 2/576/82/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.17 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Терені Л.О.,

позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить ? частина трикімнатної квартири АДРЕСА_1, у якій також проживає відповідач, з якою вона не може домовитись про порядок користування квартирою і та чинить їй перешкоди у користуванні цією квартирою. З урахуванням того, що вона є опікуном неповнолітньої дитини, позивач просить виділити їй у користування кімнати площами 10,0 та 15,0 кв.м., а відповідачу 8,1 кв.м., залишивши у загальному користуванні підсобні приміщення (а.с.2-3).

ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про визначення порядку користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить ? частина трикімнатної квартири АДРЕСА_1, де вона проживає разом з своєю дитиною та цивільним чоловіком, а тому просить виділити їй у користування кімнати площами 10,0 та 15,0 кв.м., а ОСОБА_1 кімнату площею 8,1 кв.м., залишивши у загальному користуванні підсобні приміщення (а.с.2-3).

Ухвалою суду від 10.01.2017 р. цей позов обєднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.35-36).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, свій позов підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи, а проти зустрічного позову заперечили.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, проти первісного позову заперечили та наполягали на задоволенні своїх позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін і їх представників, перевіривши та дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві власності належить по ? частині квартири АДРЕСА_1, яка складається з трьох житлових кімнат, площами відповідно 15 кв.м., 10 кв.м. та 8.1 кв.м., кухні, ванної кімнати, коридору та сіней (а.с.7, 22, 26-27).

Згідно довідки голови квартального комітету від 29.12.2016 р., зміст якої сторонами не оспорювався, у спірній квартирі проживає ОСОБА_3 разом з дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 та цивільним чоловіком (а.с.25).

З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 разом з дитиною, опікуном якої вона є, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, де ? частина цієї квартири є у її власності (а.с.9,42).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість.

Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність.

Оскільки, обидві сторони мають на утриманні неповнолітній дітей і заявили вимоги про встановлення порядку користування спірною квартирою виділивши їм у користування кімнати, що перевищує точний розмір їх ідеальних часток на 8,45 кв.м., що є неадекватним розміру їх часток у праві власності на спільне майно і у будь-якому разі призведе до порушення прав іншого співвласника, суд доходить до висновку, що у задоволенні як первісного позову, так і зустрічного слід відмовити.

На підставі викладеного й у відповідності з ст.ст. 16, 355, 356, 358 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про визначення порядку користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі в десятити денний строк з дня його проголошення, апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.О. Колодяжний