УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Вільногірська міська рада Дніпропетровської області, виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, Управління архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, про захист права власності на майно, зобов'язання виконати певні дії, стягнення майнової шкоди та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження житла, за касаційною скаргою комунального підприємства «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, який уточнила в ході розгляду справи, та остаточно просила:

- стягнути з комунального підприємства «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі - КП «Жилсервіс» Вільногірської міськради Дніпропетровської області) на її користь компенсацію за завдану їй майнову шкоду, пов'язану з затопленням житла, у розмірі 9 255 грн 36 коп.;

- зобов'язати відповідача виконати поточний ремонт ділянки даху будинку по АДРЕСА_1;

- стягнути компенсацію за моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1.

22 березня 2015 року сталося затоплення цієї квартири, в результаті чого пошкоджено та частково знищено належне їй майно та ремонт, а оскільки представниками відповідача з'ясовано, що затоплення квартири відбулося внаслідок залиття її водою після добового дощу внаслідок неякісного ремонту даху будинку, тобто з вини відповідача, ОСОБА_4 просила позов задовольнити.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області

від 14 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «Жилсервіс» Вільногірської міськради Дніпропетровської області компенсацію за завдану майнову шкоду, пов'язану з затопленням житла, у розмірі 9 255 грн 36 коп.

Зобов'язано КП «Жилсервіс» Вільногірської міськради Дніпропетровської області виконати поточний ремонт ділянки даху будинку по АДРЕСА_1, яка розташована безпосередньо над квартирою АДРЕСА_1.

Стягнуто з КП «Жилсервіс» Вільногірської міськради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 4 000 грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з КП «Жилсервіс» Вільногірської міськради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4 витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2 949 грн 12 коп.

Стягнуто з КП «Жилсервіс» Вільногірської міськради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4 у відшкодування витрат на правову допомогу

1 500 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року апеляційну скаргу КП «Жилсервіс» Вільногірської міськради Дніпропетровської області відхилено, рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі КП «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували, що висновком комісійної судової будівельно-технічної експертизи №2790-15 від 26 січня 2016 року, згідно з актами №276 від 19 березня 2012 року, №475 від 21 січня 2013 року, від 16 березня 2015 року, а також візуального дослідження, встановлено пошкодження у вказаній вище квартирі, причиною яких є проникнення води через покрівлю будинку, а розмір шкоди, заподіяної позивачу внаслідок залиття квартири, становить 9 255 грн 36 коп. (а. с. 124 -134), а тому

обґрунтовано виходили із наявності правових підстав для стягнення компенсації за завдану майнову шкоду, пов'язану із затопленням житла, та моральну шкоду відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 1166 ЦК України саме з КП «Жилсервіс» Вільногірської міськради Дніпропетровської області, як обслуговуючої організації, яка здійснює утримання вказаного будинку і є виконавцем комунальних послуг з утримання будинку та його прибудинкової території.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області

від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

О.В. Попович