Справа № 545/4090/16-ц
Провадження № 2/545/273/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Цибізової С.А.

при секретарі Дзюбенко Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який 02.12.2011 року зареєстровано Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені, та вважає, що збереження шлюбу неможливе.

Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, натомість надав суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та прохав їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 02.12.2011 року Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області сторони зареєстрували шлюб за актовим записом №373 (а.с.4, 23).

Від шлюбу останні мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КЕ №170436 виданого 19.12.2012 року виконавчим комітетом Судіївської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.12).

Як вбачається з позовної заяви, позивач із відповідачем проживають окремо, спору про поділ спільного майна між сторонами не виникає.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини.

Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, ст.ст.109, 112, 113 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованим Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №373 розірвати.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити «Шевченко».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з моменту проголошення , а учасниками , що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4