Справа № 201/6330/14-ц
Провадження № 2/209/42/17
РІШЕННЯ

іменем України

"30" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

при секретарі Кукса О.П.

за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 її представника адвоката ОСОБА_3, представника третьої особи без самостійних вимог ,ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, третя особи яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_7, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_8 про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач та її представник в судове засідання зявилися, позов не визнали повністю.

Позивач ОСОБА_1Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_9, померлого 19 грудня 2012 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її батько ОСОБА_10 народився 07 лютого 1912 року в селі Березняки Смілянського району Черкарської області, і його батьками були ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 05 травня 1971 року, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла у 1958 році. У її батька були рідний брат ОСОБА_13, та дві рідні сестри: ОСОБА_14 та ОСОБА_15. Остання в 1939 році зареєструвала шлюб із ОСОБА_16, і їй було присвоєно прізвище Дунда. 20 жовтня 1945 року ОСОБА_17 народила сина ОСОБА_9. У 1938 році її батько ОСОБА_18 зареєстрував шлюб із її матірю ОСОБА_19, від якого 03 травня 1952 року народилася вона. 19 грудня 2012 року помер, її двоюрідний брат та син ОСОБА_20 ОСОБА_9. Після смерті останнього відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м «Комунар»АДРЕСА_1, на яку вона має право як єдиний спадкоємець за законом, оскільки інших родичів, дітей та спадкоємців брат не мав і одружений ніколи не був. В звязку з тим, що в неї відсутні такі документи, як свідоцтво про народження її батька, свідоцтво про народження сестри батька - ОСОБА_15, вона не може довести родинні відносини із померлим ОСОБА_9 і отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після його смерті..

Позивач та її представник в судове засідання зявилися, позов підтримали в повному обсязі, просять його задовольнити, дали пояснення, посилаючись на обставини, зазначені у позові.

Відповідач та її представник в судове засідання зявилися, позов не визнали повністю вказали, що вимоги позивача безпідставні оскільки, суду не надано жодних належних доказів на підтвердження родинних стосунків та спорідненості між позивачем та ОСОБА_9, фотографії та відеозаписи надані позивачем лише свідчать про те, що між ними було дружнє спілкування та вони періодично зустрічалися на свята. Просять відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_6 державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи щза відсітності представника третьої особи, заперечень проти позову не надавав.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, позов не визнав повністю вказуючи, що позивач родичем його брата не є, просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_8 в судове засідання зявився, позов не визнав повністю вказав, що вимоги позивача безпідставні оскільки, суду не надано жодних належних доказів на підтвердження родинних стосунків та спорідненості між позивачем та ОСОБА_9 Просив відмовити в задоволенні позову.

Судом досліджені докази по справі:

Допитані свідки по справі:

Допитана свідок ОСОБА_21, яка пояснила суду, що є двоюрідною тіткою позивача, мати позивача є її двоюрідною сестрою. ОСОБА_9 ,ОСОБА_9 була мамою ОСОБА_9. Батько позивача ОСОБА_22 був рідним братом матері ОСОБА_9. За своє життя ОСОБА_9 постійно приїжджав у гості до позивача та постійно підтримував з неї родинні стосунки;

Допитаний свідок ОСОБА_23, який пояснив суду, що є чоловіком позивача. Його дружина є двоюрідною сестрою ОСОБА_9, який постійно приїжджав до них у гості одного разу разом із ОСОБА_8, вказавши, що це його знайома. Сам свідок родом з с. Березняки, звідки родом і його дружина та батьки дружини та ОСОБА_9.

Допитана свідок ОСОБА_24, яка пояснила суду, що є рідною племінницею позивача по матері. ОСОБА_9 постійно приїжджав на всі свята та похорони є двоюрідним братом позивача. Мати ОСОБА_9 була ОСОБА_15 Матрьона.

Допитана у якості свідка позивач ОСОБА_1, яка пояснила суду як свідок, що ОСОБА_9 є її двоюрідним братом, її бітько та мати ОСОБА_9 були рідними братом та сестрою. Їх батько дід позивача та ОСОБА_9 ОСОБА_25

Хомович проживав в с. Березняки та після своєї смерті залишив заповіт в якому заповідав своє майно в різних частках своїм дітям та онукам в тому числі їй та ОСОБА_9, ОСОБА_23 спадщину прийняла лише мати ОСОБА_9 ОСОБА_26, оскільки всі інші відмовилися від прийняття спадщини за заповітом після смерті діда.

Допитаний свідок ОСОБА_27, яка пояснила суду, що є рідною племінницею позивача, тобто позивач є рідною сестрою її батька. В с. Березняки Черкаської області народилися її батьки та позивач. ОСОБА_9 був її дядьком, який часто приїздив до них та допомагав грошима. ОСОБА_8 бачила одного разу на день народження ОСОБА_1 приїздила разом із ОСОБА_9 яку останній представив як співмешканку.

Судом досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні:

- свідоцтво про народження позивача та свідоцтво про шлюб /а.с. 6 Т.1/, згідно яких підтверджується її місце та дата народження, батьком записаний «Диденко Федор Афанасьевич», та те, що після одруження позивач змінила прізвище з «Діденко» на «Литвин»;

- відповіді Державного архіву Черкаської області /а.с. 7, 8, 139 Т.1/, згідно яких підтверджується, що в архіві відсутні записи акту про народження ОСОБА_18 та ОСОБА_28;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_9 /а.с. 9 Т.1/, згідно якого підтверджується дата смерті спадкодавця;

- свідоцтво про смерть /а.с. 10 Т.1/, згідно якого підтверджується дата смерті ОСОБА_19;

- копія паспорту позивача /а.с. 13 Т.1/, згідно якої підтверджується особа та місце проживання позивача;

- ухвала колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2014 року /а.с. 33-34 Т.1/, згідно якої підтверджується що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_7 про встановлення факту родинних відносин між ним та спадкодавцем ОСОБА_9 залишено без змін;

- копія паспорту ОСОБА_7 /а.с. 64 Т.1/, згідно якої підтверджується особа та місце проживання третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_7;

- свідоцтво про народження ОСОБА_7 /а.с. 65 Т.1/, згідно якого підтверджується його місце та дата народження;

- лист Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори на заяву ОСОБА_7 /а.с. 66 Т.1/, згідно якого підтверджується відмова в оформленні спадщини останньому після померлого ОСОБА_9 за пропуском строку для прийняття спадщини;

- копія паспорту відповідача ОСОБА_2 /а.с. 67 Т.1/, згідно якої підтверджується особа та місце проживання відповідача;

- свідоцтво про народження відповідача ОСОБА_2 /а.с. 68 Т.1/, згідно якого підтверджується її місце та дата народження;

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису народження /а.с. 69-71 Т.1/, згідно якого підтверджується реєстрація актового запису про народження відповідача;

- лист Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори на заяву ОСОБА_2 /а.с. 73 Т.1/, згідно якого підтверджується відмова в оформленні спадщини останній після померлого ОСОБА_9 за пропуском строку для прийняття спадщини;

- свідоцтво про укладання шлюбу відповідача /а.с. 72 Т.1/, згідно якого підтверджується зміна останньою прізвища після укладання шлюбу з «Пономаренко» на «Велика»;

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та запис акту про шлюб /а.с. 74-75, 103 Т.1/, згідно яких підтверджується реєстрація актового запису про шлюб між ОСОБА_26 та ОСОБА_16 які є батьками спадкодавця ОСОБА_9;

- запис акта про народження ОСОБА_9 /а.с. 76, 102 Т.1/, згідно якого підтверджується, що матірю спадкодавця є «Дунда Евдокия Афанасьевна»;

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису народження /а.с. 77-78 Т.1/, згідно якого підтверджується реєстрація актового запису про народження спадкодавця та матірю останнього вказана «Дунда Євдокія Афанасіївна»;

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу та запис про припинення шлюбу /а.с. 79-80, 81 Т.1/, згідно яких підтверджується реєстрація актового запису про розірвання шлюбу між ОСОБА_28 та ОСОБА_16 які є батьками спадкодавця ОСОБА_9;

- свідоцтво про народження та свідоцтво про смерть ОСОБА_16 /а.с. 82, 83 Т.1/, згідно яких підтверджується дата народження та дата смерті батька спадкодавця;

- копії фотографій ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 /а.с. 85-88 Т.1/. згідно яких підтверджується, що останні були знайомі;

- рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 лютого 2014 року та ухвала колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року /а.с. 89-91, 164-167 Т.1/, /, згідно якого підтверджується встановлення судом факту родинних відносин між ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_9 як між єдинокровними рідними братом та сестрою, та яке залишено без змін апеляційною інстанцією;

- копія спадкової справи після померлого ОСОБА_9 /а.с. 106-134 Т.1, 203-266 Т.2/, згідно якої підтверджується, що після смерті спадкодавця ОСОБА_9 до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2;

- лист Відділу РАЦС по Смілянському району Смілянського міськрайонного головного управління юстиції у Черкаській області /а.с. 138 Т.1/, згідно якого підтверджується відсутність актового запису про народження ОСОБА_28 матері спадкодавця ОСОБА_9;

- запис акта про народження ОСОБА_29 /а.с. 142 Т.1/, згідно якого підтверджується, що батьками матері спадкодавця є ОСОБА_30 та ОСОБА_31;

- відкритка, фотографії, лист /а.с. 153-162 Т.1, 141-144 Т.2/, згідно яких позивач посилається на них як на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем;

- лист Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області /а.с. 186 Т.1/, згідно якого підтверджується відсутність в сільраді заповіту від імені ОСОБА_11 від 24 березня 1964 року;

- фотографія /а.с. 201 Т.1/, згідно якої як вказано та не заперечується учасниками зображені позивач ОСОБА_1 разом з чоловіком та спадкодавець ОСОБА_9 та ОСОБА_8;

- лист Смілянського районного відділу РАЦС головного територіального управління юстиції у Черкаській області /а.с. 156, 158 Т.2/, згідно якого підтверджується відсутність актового запису про народження ОСОБА_18 батька позивача;

- лист Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації /а.с. 157 Т.2/, згідно якого підтверджується відсутність актового запису про народження ОСОБА_18 батька позивача;

- лист Смілянської державної нотаріальної контори Черкаської області /а.с. 159 Т.2/, згідно якого підтверджується відсутність в ній спадкової справи після смерті ОСОБА_11;

- лист Державного архіву Черкаської області Черкаської обласної державної адміністрації /а.с. 167 Т.2/, згідно якого підтверджується відсутність актового запису про народження ОСОБА_18 батька позивача;

- договір купівлі продажу квартири, витяг з реєстру, технічний паспорт на будинок, договір дарування квартири, технічний паспорт на квартиру, технічний паспорт на гараж, реєстраційне посвідчення на гараж /а.с. 173-188 Т.2/, згідно яких підтверджується обсяг спадкового нерухомого майна яке залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_9;

- лист Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області /а.с. 1 Т.3/, згідно якого підтверджується відсутність заповіту від 27 березня 1964 року від ОСОБА_11;

- копія по господарської книги на будинок ОСОБА_11 в с. Березняки Смільянського району Черкаської області /а.с .2-10 Т.3/, згідно якої підтверджується, що спадщину після його смерті прийняла його донька ОСОБА_28;

- копія спадкової справи після смерті ОСОБА_11 /а.с. 38-45 Т.3/, згідно якої підтверджується, що після смерті останнього спадщину прийняла його донька ОСОБА_28;

- копія спадкової справи після смерті ОСОБА_28 /а.с. 46-51 Т.3/, згідно якої підтверджується, що спадщину після смерті ОСОБА_28 отримав її син ОСОБА_9;

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_16 та ОСОБА_28 (після реєстрації шлюбу Дунда) ОСОБА_32 із 29 серпня 1939 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 20 жовтня 1945 року ОСОБА_20 народила сина ОСОБА_33. Згідно складеного 30 жовтня 1945 року відділом Дніпродзержинського міськбюро загс управління МВС Дніпропетровської області актового запису № 3067, у відомостях про батька дитини, окрім власного імені «Олексій» інші відомості про батька дитини відсутні. На підставі рішення Дніпропетровського облсуду від 27.06.1950 року, шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_20 11 жовтня 1950 року розірвано. 19 жовтня 1950 року ОСОБА_16 вдруге одружився, зареєструвавши шлюб із ОСОБА_34. Його батьківство відносно народжених ОСОБА_34 до шлюбу дітей, а саме: 09 вересня 1948 року .відповідачки по справі ОСОБА_2 та 27 липня 1950 року ОСОБА_7 третьої особи у справі, було визначено на підставі свідоцтва про шлюб № 220157 від 19 жовтня 1950 року. ОСОБА_9 помер 19 грудня 2012 року. На випадок своєї смерті заповіту чи то спадкового договору не залишив. Після його смерті, згідно спадкової справи, відкритої Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 25.12.2012 року звернулася третя особа яка не заявляє самостійних вимог по справі ОСОБА_8, 4 травня 2013 року до Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори звернулась позивач по справі ОСОБА_1. 20.06.2013 року ОСОБА_1 звернулась до Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та 20.06.2013 року державним нотаріусом ОСОБА_35 було відмовлено у видачі свідоцтва. 17 вересня 2013 року до Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся третя особа яка не заявляє самостійних вомги по справі ОСОБА_7 в якій зазначив, що 11.09.2013 року йому стало відомо, що 19.12.2012 року помер рідний брат ОСОБА_9. 17.09.2013 року державним нотаріусом ОСОБА_36 було відмовлено ОСОБА_7 у видачі свідоцтва у звязку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Також 17.09.2013 року до Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулась відповідач по справі ОСОБА_2 в якій зазначила, що 08.09.2013 року їй стало відомо, що 19.12.2012 року помер рідний брат ОСОБА_9. 17.09.2013 року державним нотаріусом ОСОБА_36 було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском 6-ти місячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.02.2014 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин. Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, які між собою є рідними сестрою та братом. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.09.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено та рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.02.2014 року залишено без змін. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_37 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.02.2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.09.2014 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2015 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_9. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено та рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2015 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року залишено без змін. До сьогодні свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 не видане, оскільки між сторонами існує спір про право на спадщину. З метою вставлення юридичного факту проживання із померлим без шлюбу, у квітні 2013 року ОСОБА_8 звернулася до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська із відповідною заявою. Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2013 року заяву ОСОБА_8, заінтересована особа Головне управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту проживання жінки та чоловіка без шлюбу, задоволено. Але ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано, а заяву ОСОБА_8 залишено без розгляду (а.с.92, ц.с.205/3796/13-ц). Також, окрім даної справи, наразі у провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді перебуває неврегульований між сторонами спори, повязані із набуттям права власності на спадкове майно за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, третя особа ДДНК про встановлення факту проживання однією сімєю та про визнання права власності за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_2 третя особа ДДНК про усунення від права на спадкування за законом та про визнання права власності в порядку спадкування за законом (ц.с. 205/5226/13-ц).

Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 57, 59, 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Судом встановлено що на даний час єдиним спадкоємцем після померлого спадкодавця ОСОБА_9 є його рідна сестра ОСОБА_2, яка є спадкоємцем за законом другої черги. Позивач по даній справі ОСОБА_1 та треті особи які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вирішують на даний час своє право на спадщину в судовому порядку.

Суд вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_9, письмові докази надані позивачем, лише доводять, що її батьки та батьки спадкодавця родом з одного населеного пункту, а саме з с. Березняки Смілянського району Черкаської області, наявність чи відсутність ступеню родинних звязків між ними з наданих письмових доказів встановити неможливо. Суд не приймає як належний та допустимий доказ надану позивачем копію заповіту, оскільки наявність оригіналу даного заповіту судом не встановлена, хоча останнім приймалися всі можливі заходи щодо його виявлення в органах державної влади. Також суд не може прийняти як належний та допустимий доказ по справі - лист /а.с. 154-157 Т.1/, який як вказує позивач написаний спадкодавцем ОСОБА_9, оскільки останній неможливо ідентифікувати як належний саме спадкодавцю, крім того він також вказує на наявність заповіту який судом не виявлений, тому обставини вкиладені в листі суперечать іншим доказам по справі, а саме спадковій справі після померлого ОСОБА_11Х./а.с. 38-45 Т.3/, в якій даний заповіт та відмови від прийняття спадщини позивача та інших осіб відсутні. Фотографії та відеозапис надані позивачем, також не підтверджують факту родинного звязку між позивачем та спадкодавцем оскільки останні підтверджують лише наявність певних відносин між позивачем та спадкодавцем без можливості встановлення родинних звязків останніх та їх ступеню. Також суд не може прийняти пояснення свідків як докази на підтвердження позову позивача оскільки з них з достовірністю не вбачається факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, так як вони вказували на те, що це є лише їх особисті припущення, щодо родинних звязків їм відомо лише зі слів інших родичів в тому числі позивача. Крім того останні є близькими родичами позивача та заінтересовані в розгляді даної справи на її користь, тому суд оцінює їх критично.

Також, згідно П.2 Постанови Пленумум Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкуваня» від 30 травня 2008 року №7 Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки; попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач звернувшись до суду із позовом про встановлення факту, не зазначив в чому полягає порушення його права зі сторони відповідача, не заявив жодних вимог до відповідача, не вказав для яких правових цілей їй необхідне встановлення юридичного факту, оскільки як зазначалося судом позивачу, відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги згідно закону, позивач у разі задоволення позову має право на спадкування за законом третьої черги. Тобто юридичних наслідків встановлення цього факту само по собі не зволікає. Судом при розгляді справи по суті, на виконання статті 11 ЦПК України розяснювалося позивачу та її представнику їх право на щодо уточнення позовних вимог зокрема заявлення позовних вимог до відповідача, вказувалося, на позицію ВССУ викладену в ухвалі суду від 16 березня 2016 року по вищезаначеній справі, але останні будь яких процесуальних дій не вчинили. Враховуючи вищенаведене, суд вважає що в звязку з цим він не мав можливості розглядаючи справу в порядку позовного провадження зясувати у чому полягає порушення, невизнання або оспорювання прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

На підставі ст. 525, 526, 530, 744, 755, 756 ЦК України, керуючись ст. 8,10, 57, 59, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, третя особи яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_7, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_8 про встановлення факту родинних відносин відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є.Д. Багбая