Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/141/16 Головуючий у 1 інстанції: Ліхтанська Н.П.
Провадження № 22-ц/778/261/17 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Дашковської О.В., Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим що, відповідно до договору № SAMDN8600 від 22 квітня 2014р. відповідачем ОСОБА_2 від позивача був отриманий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 26,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Отримавши кредитні кошти, відповідач не виконувала умови договору щодо їх повернення разом із нарахованими відсотками, у зв»язку з чим станом на 14.12.2015р. у неї утворилась заборгованість в розмірі 62 866,45 грн., яка складається з наступного: 42 934,53 грн. - заборгованість за кредитом, 16 462,09 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500,0 грн. - штраф (фіксована частина), 2 969,83 грн. - штраф ( процентна складова), яку банк просив в позові стягнути з відповідача разом із понесеними судовими витратами.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року позов Банку задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість станом на 14.12.2015 року за кредитним договором № SAMDN8600 від 22 квітня 2014року в розмірі 62 866,45грн., що складається з наступного: 42 934,53грн. - заборгованість за кредитом, 16 462,09грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500,0 грн. - штраф (фіксована частина), 2 969,83 грн. - штраф ( процентна складова) та судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,

в якій, посилаючись на його необґрунтованість у зв»язку з невідповідністю висновків суду

фактичним обставинам справи в частині доведеності укладення між нею та банком кредитного договору, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Банку відмовити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомлена належним чином про час, день та місце розгляду справи, про що мається зворотне поштове повідомлення про отримання нею судової повістки, в судове засідання апеляційного суду 26 січня 2017р. не з»явилась, не надавши клопотань про відкладення розгляду справи та не сповістивши суд про причини своєї неявки. Тому розгляд справи здійснено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника Банку, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

З матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2014р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено договір № SAMDN8600 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти, згідно з п. 1 якого для виконання умов цього договору Банк відкриває клієнту карткові рахунки та надає платіжні карти ( а.с. 10). За п. 1.1 договору клієнту видана карта Viza Ladi-s Platinum ЧИП без ПИН, вид карти - особиста міжнародна, строк дії - 1 рік, валюта - Гривня. На карту встановлено кредитний ліміт в сумі 18 000 грн.

Згідно з п. 1.3 договору строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Базова процентна ставка визначена у розмірі 2,2 %в місяць з розрахунку 360 днів на рік.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що проценти за користування кредитним лімітом та комісія банку підлягають сплаті щомісячно в строк до 30 числа кожного місяця.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складають договір між нею та Приватбанком, про що безпосередньо зазначено у договорі.

Отже, ОСОБА_2 фактично приєдналась до тих умов, які розроблено банком для всіх однотипних договорів та які закріплено в вищезазначених документах: Умовах та правилах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою, Тарифами банку.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотки за його використання, слідкувати за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором позичальник на вимогу Банку має виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту

з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим до- говором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

У відповідності до пункту 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк.

За вимогами п. 2.1.1.2.3 Умов після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Банком були виконані умови договору: відкрито рахунок відповідачу, надано йому карту для здійснення операцій по картрахунку, встановлено платіжний ліміт у сумі 18 000 грн., який у відповідності до вимог п. 2.1.1.2.3 Умов збільшувався на суму перевитрат. Але позичальник,

скориставшись кредитними коштами, не здійснювала платежів на їх погашення, не сплачувала нараховані на заборгованість відсотки. Тому у неї станом на 14.12.2015р. утворилась сума заборгованості в розмірі 62 866,45грн., що складається із: 42 934,53грн.- заборгованість за кредитом, 16 462,09грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 969,83 грн.- штраф ( процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості позивача.

Встановивши вказані обставини, суд вважав доведеним позов банку, тому задовольнив його, стягнувши з відповідача на користь банку всю суму заборгованості та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказувала, що ці висновки суду не ґрунтуються на наявних у справі доказах, оскільки судом взагалі не досліджувався оригінал договору. Між тим, вона такий договір не укладала, в ньому стоїть не її підпис, другого екземпляру у неї не мається.

Дослідивши вказані доводи апеляційної скарги, колегія встановила наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати оригіналу.

Зі змісту вказаної норми слідує, що не виключається прийняття в якості доказу у цивільній справі копії письмового документу, а витребувати оригінал це є правом, а не обов»язком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви банком додано належним чином завірену копію договору № SAMDN8600 від 22.04.2014р. ( а.с 10).

В ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 заявила клопотання про огляд оригіналу цього договору, яке було задоволено судом ( а.с. 54).

Проте на ухвалу суду про витребування судом оригіналу договору позивачем були надані письмові пояснення, в яких вказано, що оригінал договору в архівах банку не було знайдено.

Однак в подальшому було з»ясовано, що оригінал вказаного договору було вилучено в межах кримінального провадження, про що було надано протокол тимчасового доступу до речей і документів від 20.04.2016р. та опис тимчасово вилучених речей від 20.04.2016., у яких зазначено про вилучення анкети-заяви ОСОБА_2 та договору, що став підставою для видачі їй картки № НОМЕР_1. тобто договору № SAMDN8600 ( а.с. 104-107).

Також відповідачем було заявлено клопотання про призначення у справі судової почер-кознавчої експертизи підпису у договорі № SAMDN8600 від 22.04.2014р., в задово- ленні якого було відмовлено ухвалою суду від 04 серпня 2016р. у зв»язку з неможливістю її

проведення через відсутність предмету дослідження - оригіналу оспорюваного договору, який долучено до матеріалів кримінального провадження.

З цих же підстав було залишено без задоволення письмове клопотання ОСОБА_2 про призначення судової почеркознавчої експертизи на стадії апеляційного розгляду.

ОСОБА_2 у письмових запереченнях на позовну заяву вказує, що з приводу укладен-

ня договору від її імені, нею 14.01.2015р. до Бердянського відділу поліції було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

З Витягу з кримінального провадження, відкритого на підставі заяви ОСОБА_2, вбачається, що в період часу з липня 2013р. до 14.01.2016р. невстановлена особа в м. Бердянську, діючи умисно, з корисливих мотивів, шахрайським шляхом з кредитної картки ОСОБА_2 заволоділа грошовими коштами у сумі 48 000 грн. ( а.с. 53).

Станом на час ухвалення судом першої інстанції рішення у цій цивільній справі остаточного рішення у вказаному кримінальному провадженні не постановлено. Не розглянуто кримінальну справу і на час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 апеляційним судом.

Попри наявність кримінального провадження, вироку у якій на тепер не постановлено, укладення договору № SAMDN8600 від 22.04.2014р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 підтверджується належним чином завіреною копією цього договору, належним чином завіреною копією паспорта відповідача, фотознімками клієнта з карткою, Випискою з картрахунку ( а.с. 10, 66-72, 95-97). Також у фабулі про кримінальне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 вказувала в заяві, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошима у сумі 48 000 грн. з її кредитної картки. Тобто в заяві вона підтверджувала наявність у неї картрахунку у Приватбанку та зняття з нього суми у розмірі 48 000 грн., а решта її доводів на теперішній час нічим не підтверджена.

Вказаними дослідженими доказами, зокрема, матеріалами вилучення оригіналу договору, спростовуються єдині доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваного рішення, а саме, про недоведеність позову банку через відсутність оригіналу договору, за яким банк у цій цивільній справі стягує заборгованість.

Дослідивши Умови та правила надання банківських послуг, колегія не встановила в них підстав для звільнення позичальника від сплати кредиту, відсотків та неустойки у випадку зняття коштів з картрахунку третіми особами. Крім того, за відсутності обвинувального вироку суду ці обставини є недоведеними.

Інших доводів апеляційна скарга не містить, тому визнається необґрунтованою колегією, що є підставою у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України для її відхилення і залишення без змін оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: