Справа № 490/391/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві подання Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов*язань, покладених виконавчим документом.

Свої вимоги державний виконавець мотивувала тим, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу. Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, державний виконавець просила суд задовольнити вимоги подання у повному обсязі.

Державний виконавець до судового засідання не з*явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та вимоги подання підтримала у повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом.

На виконанні в Центральному відділі ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження №51637169 з виконання виконавчого листа №495/2609/14-ц, виданого 20.05.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 08.04.2014 року і до повноліття дитини.

15.07.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 15.07.2016 року про осіб боржників, які отримують пенсії та про осіб боржників, які працюють за трудовими договорами, про останнє місце роботи, ОСОБА_1 працює в ТОВ «КД ТРАНС».

25.08.2016 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи ОСОБА_1 та направлено за місцем його роботи до ТОВ «КД ТРАНС» та ТОВ «Югекотоп».

08.09.2016 року та 02.12.2016 року дана постанова направлено повторно до ТОВ «Югекотоп», однак інформації про прийняття даної постанови до виконання на адресу відділу не надходило.

Згідно відповіді Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області від 14.11.2016 року боржник документований закордонним паспортом для виїзду за кордон України.

06.10.2016 року від ОСОБА_3 на адресу начальника Центрального відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшла заява, в якій зазначено, що боржник має намір виїхати за кордон.

Відповідно до розрахунку державного виконавця станом на 01.12.2016 року заборгованість зі сплати аліментів становить 7406,58 грн.

Відповідно до ч.1ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника -фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно дост. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свободі пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України"(зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

У відповідності до п. 5 ч.1 та ч.2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов*язань, покладених на нього судовим рішення, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

За такого, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Ухилення від виконання зобов*язань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти, як будь-які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов*язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов*язок є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об*єктивні обставини (непереборна сила, події, тощо).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб*єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Однак, з матеріалів подання, на підтвердження доводів, викладених у поданні, державним виконавцем не надано жодних доказів. Також зі змісту подання не вбачається, що боржник має намір покинути територію України, державним виконавцем не перевірено у відповідних службах факти його перетину кордону та їх мету.

Таким чином, доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, останнім не надано.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючисьст. 33 Конституції України, ст.ст.377-1 ЦПК України,Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в строки та в порядку, передбаченому ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова