АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 610/2784/16-ц Головуючий 1 інстанції: Тімонова В.М.
Провадження: № 22ц/790/415/17
Категорія: спадкові Суддя-доповідач: Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Кругової С.С., Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Приватного підприємства «Міловське», за участі третіх осіб: відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Балаклійської державної адміністрації, відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області, про дострокове розірвання договору оренди,-

встановила:

У серпні 2016 року позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду, кожен з яких заявив вимоги до Приватного підприємства (далі ПП) «Міловське» про дострокове розірвання договору оренди.

ОСОБА_3 просив суд достроково розірвати договір оренди земельної ділянки № 24 від 05 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_6 та ПП «Міловське». В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 07 лютого 2014 року набув право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6. Після смерті орендодавця відповідач продовжує користуватися земельною ділянкою на підставі спірного договору, проте не сповістив його, як спадкоємця про існування такого договору, і жодного разу не виплачував йому орендну плату. Заборгованість за три роки складає 2148,45 гривень, що є істотним порушенням умов договору оренди та підставою для його дострокового розірвання.

ОСОБА_4 просила суд достроково розірвати договір оренди земельної ділянки № 26 від 05 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_7 та ПП «Міловське». Посилалась на те, що земельна ділянка, яка є предметом спірного договору оренди, була нею успадкована 25 грудня 2015 року. Після смерті орендодавця відповідач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, проте не сповістив її, як спадкоємця про існування такого договору, і жодного разу не виплачував їй орендну плату. Заборгованість за два роки складає 2148,45 гривень, що є істотним порушенням умов договору оренди та підставою для його дострокового розірвання.

ОСОБА_5 просив достроково розірвати договір оренди земельної ділянки № 18 від 18 вересня 2007 року, укладений між ОСОБА_8 та ПП «Міловське». Посилався на те, що після смерті орендодавця ОСОБА_8 він 24 червня 2015 року отримав земельну ділянку, що є предметом спірного договору, у спадщину. Відповідач користується цією земельною ділянкою на підставі спірного договору оренди, проте не сповістив його, як спадкоємця про факт укладання такого договору спадкодавцем, і жодного разу не виплачував йому орендну плату. Заборгованість за два роки складає 1392 гривні, що є істотним порушенням умов договору оренди та підставою для його дострокового розірвання.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року позови ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ПП «Міловське» об'єднані в одне провадження.

Відповідач, в особі свого представника, позов не визнав.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської областівід 12 жовтня 2016 року у задоволенні вказаних позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивачі, в особі свого представника, подали апеляційну скаргу. Просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги кожного з них задовольнити. Посилаються на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що 05 травня 2008 року між ОСОБА_6(орендодавець) та ПП «Міловське» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 4,1243 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. Цей договір був зареєстрований у Балаклійському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК 06 травня 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 орендодавець ОСОБА_9 помер. Спадщину прийняв позивач ОСОБА_3, який отримав право власності на вказану земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) та зареєстрував своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №17469978 від 07 лютого 2014 року.

05 травня 2008 року між ОСОБА_7(орендодавець) та ПП «Міловське» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,3441 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. Цей договір був зареєстрований у Балаклійському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК 06 травня 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 орендодавець ОСОБА_7 померла. Належну їй земельну ділянку успадкувала ОСОБА_4, яка у встановленому законом порядку оформила право власності на вказану земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2) та зареєструвала своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 50843853 від 25 грудня 2015 року.

18 вересня 2007 року між ОСОБА_8 (орендодавець) та ПП «Міловське» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,2665 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. Цей договір був зареєстрований у Балаклійському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК 19 вересня 2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 орендодавець ОСОБА_8 померла. Після її смерті спадщину у вигляді зазначеної земельної ділянки прийняв ОСОБА_5, який оформив за собою право власності на вказану ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3) та зареєстрував таке право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 39602411 від 24 червня 2015 року.

Отже, на даний час власниками земельних ділянок, які за спірними договорами перебувають в оренді відповідача є спадкоємці орендодавців за цими договорами - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Після смерті орендодавців ПП «Міловське» продовжує користуватися земельними ділянками на підставі спірних договорів оренди.

Встановлено також, що ніхто з позивачів не повідомляв орендаря ПП «Міловське» про факт переходу до них прав власності на орендовані відповідачем земельні ділянки в порядку спадкування. Не зверталися позивачі до відповідача а ні з вимогами щодо виплати орендної плати, а ні з пропозицією про розірвання договорів оренди.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з приписів ст.ст.626-628, 651, 792, 1218 ЦК України, ст.148.1 ЗК України, ст.ст.32 Закону України «Про оренду землі» та вважав, що правові підстави для дострокового розірвання спірних договорів оренди відсутні.

Судова колегія з такими висновками погоджується.

За приписами ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Відповідно до ст.ст.27, 31 ЦПК України саме позивач визначає предмет і підставу позову.

Як на підставу для дострокового розірвання договорів оренди кожен з позивачів посилався на істотне порушення орендарем умов договору щодо сплати орендної плати. При цьому той факт, що спадкоємці ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після прийняття спадщини не повідомили про це ПП «Міловське» останніми визнається.

Статтею 148.1 ЗК Українипередбачено обов'язок особи, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї повідомити про це її користувачів.

Враховуючи, що умовами спірних договорів було передбачено обов'язок орендаря сплачувати орендну плату ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (спадкодавцям), а спадкоємці не виконали свого обов'язку щодо інформування орендаря про перехід до них права власності на орендовані земельні ділянки, не має підстав вважати, що право позивачів на своєчасне отримання орендної плати було порушене з вини орендаря ПП «Міловське».

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачі не виконали приписи ст.148.1 ЗК України, оскільки не мали реальної можливості отримати відомості про користувача набутими ними у власність земельними ділянками - відповідне право користування ПП «Мілоське» не було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, висновків суду не спростовують.

Так, судом встановлено, що ПП «Міловське» при укладенні спірних договорів було дотримано вимоги чинного на той час законодавства, та ці договори були зареєстровані у Балаклійському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи. Зазначені обставини позивачами не спростовані. Жодних доказів на підтвердження того, що позивачі, отримавши у спадок земельні ділянки вчиняли дії направлені на встановлення особи, яка є користувачем цих земельних ділянок, суду не надано. Отже, посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачі не могли виконати приписи ст.148.1 ЗК України, є бездоказовим.

Натомість, доводи відповідача про те, що він, як орендар об'єктивно не мав можливості отримати дані про спадкоємців орендодавців в органах нотаріату, заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про те, що нібито суд дійшов висновку про втрату позивачами права на отримання орендної плати від ПП «Міловське» є помилковими, оскільки таких висновків оскаржуване судове рішення не містить.

Предметом даного позову є дострокове розірвання договорів оренди з підстав невиплати орендної плати, і саме цій обставині суд першої інстанції надавав правове обґрунтування.

Вимог про стягнення заборгованості з орендної плати, як і вимог про дострокове розірвання спірних договорів оренди з інших підстав, позивачі не заявляли та такої можливості не позбавлені.

Доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до переоцінки доказів чи непогодження з їх оцінкою судом першої інстанції, та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: