Провадження № 2/522/4890/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Нікітіної С.Й.

при секретарі - Віноградовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати ОСОБА_3 на виховання матері.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_2 не виконує своїх батьків сикх обов'язків щодо їх спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні адвокат в інтересах позивача ОСОБА_4 вимоги довірителя підтримала, просила задовольнити.

В судовому засіданні адвокат в інтересах відповідача ОСОБА_5 вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на необґрунтованість.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши висновок органу опіки та піклування від 24.10.2016 року № 01-11/1570, знаходить позов ОСОБА_6 не обґрунтованим, не доведеним, а тому відмовляє у його задоволенні.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України, мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, яка не досягла повноліття.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» озбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін. ), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Тобто, для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов'язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з'ясування його позиції та обґрунтувань.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька - ОСОБА_3.

Наразі шлюб між сторонами розірвано 24.05.2011 року за рішенням суду і позивач стверджує, що після цього, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню ОСОБА_3

Крім того, відповідно до висновку органу опіки та піклування від 24.10.2016 року № 01-11/1570 встановлено доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його доньки - ОСОБА_3.

Підставами для цього стали ті факти, що відповідач не проявляє до доньки батьківської турботи та уваги, не надає матеріальної допомоги, що підтверджується наявністю заборгованості по сплаті аліментів.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що рішення органом опіки та піклування приймалось без участі відповідача.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що питання про позбавлення відповідача батьківських прав ініційовано позивачкою не в інтересах дитини, а для того, щоб полегшити процедуру виїзду за кордон з донькою на постійне місце проживання, проти чого відповідач заперечував.

Також, в судовому засіданні встановлено, що відповідач спілкується з дитиною, бере участь у її житті, допомагає матеріально. Про існування процесу про стягнення з нього аліментів не знав, так як за місце своєї реєстрації не мешкає.

Ці факти не заперечені в судовому засіданні представником позивача.

Таким чином, суд знаходить, що переконливих доказів ухилення ОСОБА_2 від виховання своєї доньки ОСОБА_3 позивачем не надано, натомість встановлено наявність участі батька в житті своєї доньки.

Щодо висновку органу опіки та піклування, то суд критично ставиться до нього, враховуючи відсутність відповідача при ухваленні даного висновку, та його ґрунтування лише на наданих матір'ю даних.

Враховуючи встановлені обставини суд вбачає необхідність відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. ст. 19, 164 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та передачі ОСОБА_3 на виховання матері - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня виготовлення його вмотивованої частини.

Суддя:

31.01.2017