АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Лапчевської О.Ф., Мазурик О.Ф.

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вереса ВасиляВолодимировича на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 вересня 2016 року по справі за поданням державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вереса Василя Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енглєр» ОСОБА_2, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Навігатор», -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року державний виконавець звернувся із зазначеним поданням на обґрунтування якого зазначив, що на виконанні у Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває наказ №910/2177/15-г від 01 липня 2015 року, виданий Господарським судом міста Києва про стягнення з ТОВ «Енглєр» на користь ТОВ «Навігатор» суми основного боргу у розмірі 1293214,00 грн., 3% у розмірі 48231,03 грн., інфляційних втрат у розмірі 339500,38 грн. та судового збору у розмір 33618,91 грн.

Зазначаючи про те, що за весь час виконання боржник злісно ухиляється від належного виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, жодних дій на погашення заборгованості та виконання рішення суду не вчиняє, просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника ТОВ «Енглєр» - ОСОБА_2 до виконання зобов'язання за рішенням суду. (а.с.1-4)

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 вересня 2016 року у задоволенні подання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вереса В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ «Енглєр» ОСОБА_2 відмовлено. (а.с.24-26)

В апеляційній скарзі державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Верес В.В. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив ухвалу скасувати та прийняти нове рішення по суті вимог. На обґрунтування скарги зазначив, що Інструкцією з організації виконання примусових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, не встановлено обов'язку державного виконавця надавати до суду разом із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України докази погашення заборгованості боржником, отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, направлення боржнику виклику державного виконавця. Крім того, подання, разом із необхідними документами, було надіслано до суду по пошті, тому для забезпечення обов'язку державного виконавця участі в розгляді подання, суд мав був повідомити про дату та час розгляду подання. (а.с.32-34)

Державний виконавець Верес В.В., представник стягувача ТОВ «Навігатор» - Верхолаз О.М. підтримали скаргу і просили її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином про що у справі є докази. (а.с. 62-65)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходив з того, що державний виконавець в судове засідання не з'явився, доказів на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання судового наказу, а також матеріалів виконавчого провадження для огляду в судовому засіданні не надав. Крім того, до матеріалів подання не долучено доказів направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, у тому числі і доказів її отримання боржником, а також доказів направлення боржнику виклику державного виконавця.

При цьому, зважаючи на те, що подання державного виконавця було надіслано до суду по пошті, матеріали справи не містять доказів повідомлення державного виконавця про місце та час розгляду судом вказаного подання, щодо визнання судом явки державного виконавця до суду обов'язковою, та/або зобов'язання державного виконавця надати до суду документів виконавчого провадження.

За таких обставин, висновок районного суду про відмову у задоволенні подання державного виконавця є передчасним, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню із направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі і з огляду на вимоги ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вереса Василя Володимировича задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 вересня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Лапчевська

О.Ф.Мазурик

Справа № 22-ц/796/1077/2017

Унікальний номер 752/15312/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Антонова Н.В.

Доповідач Левенець Б.Б.