Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/977/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4, про виділ в натурі частини майна, що перебуває у спільній частковій власності та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 18 травня 2015 року, звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_6, про виділ в натурі частки майна, що перебуває у спільній часткові власності.

07 серпня 2015 року, за клопотанням позивача, відповідно до вимог частини 1 статті 33ЦПК України, ухвалою суду замінено первісного відповідача ОСОБА_6 на належного відповідача ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2015 року до участі у справі залучено третю особу на боці відповідача.

В судовому засіданні представник позивача (на підставі довіреності) посилався на те, що 14 березня 2014 року рішенням Кодимського районного суду Одеської області, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя задоволено. Виділено позивачеві у власність ? частину магазину, розташованого в місті Кодимі Одеської області по вулиці Мічуріна, 2-а. 30 травня 2015 року позивач зареєструвала своє право власності на ? частину спірного майна. В подальшому, первісний відповідач ОСОБА_6, розпорядився своєю часткою у спільному частковому майні відчужив свою частку ОСОБА_5. Тобто, належним відповідачем є саме ОСОБА_5. Між позивачем та іншим співвласником спірного майна магазину по вулиці Мічуріна,2-а в місті Кодимі виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна. Угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Ця обставина і змусили позивача звернутись до суду за вирішенням спору. Просить виділити позивачеві ОСОБА_1, в натурі нежитлові приміщення магазину, розташованого в місті Кодимі Одеської області по вулиці Мічуріна, 2-а, а саме: вхідний тамбур під №1 площею 2,8 кв.м; торгівельний зал під №2 площею 76,7 кв.м; кабінет директора під №3 площею 7,6 кв.м; коридор під №4 площею 7,1 кв.м; санвузол під №5 площею 1,7 кв.м; вхідну площадку під ;6 площею 1,6 кв.м; гараж під №10 площею 36 кв.м.. Припинити право спільної часткової власності на нежитлове приміщення, розташоване в місті Кодимі, Одеської області по вулиці Мічуріна,2-а, що належить позивачеві. Визначити позивачеві право користування ? частиною земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Кодима, Одеської області по вулиці Мічуріна, 2-а.

Представник відповідача (на підставі довіреності) в судовому засіданні наполягав на виділенні позивачеві: торговельного залу №7 площею 65,1 кв.м; складу №8 площею 21,2 кв.м; складу №9 площею 39,6 кв.м; підвалу №11 площею 10,1 кв.м; вбиральні літ. «Г» площею забудови 1,7 кв.м.

Третя особа ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснив, що він орендує магазин по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів, який розташований в місті Кодимі Одеської області по вулиці Мічуріна,2-а. У тому варіанту поділу, що пропонує позивач, він буде позбавлений можливості здійснювати свою діяльність.

Вислухавши вимоги представника позивача, пояснення представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами і підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини магазину по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів, який розташований по вул. Мічуріна,2-а в м. Кодимі Одеської області, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №22405097 від 30 травня 2014 року, наданого реєстраційною службою Кодимського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.9).

Власником іншої ? частини магазину по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів, який розташований по вул. Мічуріна,2-а в м. Кодимі Одеської області, є відповідач ОСОБА_5, що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна №38709986 від 08 червня 2015 року, наданого реєстраційною службою Кодимського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.31).

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник майна має право на виділ у натурі частини з майна, що є у спільній частковій власності.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим.

Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частинах майном, яке становить єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а частиною в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Виходячи з аналізу положень статей 356, 364 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) приміщення, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину цього приміщення із самостійним виходом, або у разі, коли є технічна можливість переобладнання приміщення в ізольовані, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно не можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частина якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частини або поділу приміщення в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування ним, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу приміщення відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд здійснюючи поділ майна в натурі ( виділ частки) повинен передати співвласнику частку, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Із висновку судової будівельнотехнічної експертизи № 6193/6740/24 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного 30.09.2016 року вбачається, що з технічної точки зору, виділити гр. ОСОБА_1 ? частину в натурі нежитлових приміщень магазину, розташованого в місті Кодимі Одеської області по вулиці Мічуріна, 2-а, а саме: вхідний тамбур під №1 площею 2,8 кв.м; торгівельний зал під №2 площею 76,7 кв.м; кабінет директора під №3 площею 7,6 кв.м; коридор під №4 площею 7,1 кв.м; санвузол під №5 площею 1,7 кв.м; вхідну площадку під №6 площею 1,6 кв.м; гараж під №10 площею 36 кв.м.. можливо за умови передачі земельної ділянки, на якій розташований магазин по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів, у спільне часткове користування без виділення в натурі для забезпечення нормальних умов експлуатації і обслуговування обєктів нерухомості, які належатимуть їм за запропонованим варіантом поділу (а.с.72-86).

Тобто, як убачається з висновку зазначеної будівельно-технічної експертизи, однією з умов такого виділу є передача земельної ділянки, на якій розташований спірний магазин, у спільне часткове користування. Доказів того, що земельна ділянка передана у спільне часткове користування позивачем не надано. А тому, на думку суду, такий варіант поділу є неприйнятним.

Разом з тим, згідно висновку судової будівельнотехнічної експертизи № 6193/6740/24 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного 30.09.2016 року вбачається, що існує ще й інший варіант поділу. Відповідно до цього варіанту поділу, суд вважає за можливе виділити позивачеві у власність: нежитлові приміщення будівлі магазину по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів за планом літ. «Б», а саме: торговельний зал №7 площею 65,1 кв.м, склад №8 площею 21,2 кв.м, склад №9 площею 39,6 кв.м, підвал №11 площею 10,1 кв.м, вбиральню літ. «Г» площею забудови 1,7 кв.м, дві секції приміщень більших за площею, що розташовані з дальнього від воріт боку будівлі. Вимощення ІІ та ворота ІІІ залишаються у спільній частковій власності сторін спору. Земельна ділянка, на якій розташований магазин по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів, передається у спільне часткове користування без виділення в натурі для забезпечення нормальних умов експлуатації і обслуговування обєктів нерухомості.

На підставі ст.ст.355,356,357,364 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,60, 174, 213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_4, про виділ в натурі частини майна, що перебуває у спільній частковій власності та визнання права власності, задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на: нежитлові приміщення будівлі магазину по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів за планом літ. «Б», а саме: торговельний зал №7 площею 65,1 кв.м, склад №8 площею 21,2 кв.м, склад №9 площею 39,6 кв.м, підвал №11 площею 10,1 кв.м, вбиральню літ. «Г» площею забудови 1,7 кв.м, дві секції приміщень більших за площею, що розташовані з дальнього від воріт боку будівлі. Вимощення ІІ та ворота ІІІ залишаються у спільній частковій власності сторін спору. Земельна ділянка, на якій розташований магазин по продажу господарських товарів та будівельних матеріалів, передається у спільне часткове користування без виділення в натурі для забезпечення нормальних умов експлуатації і обслуговування обєктів нерухомості.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І.Гура