АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/4291/16-ц Головуючий в І інстанції: Крапівіна О.П.
Номер провадження: №22-ц/791/661/17 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

секретар Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Генічеського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною оскаржуваною ухвалою позовна заява ОСОБА_2, подана до Генічеського районного суду Херсонської області,на підставі ст.ст.115, 121, 122 ЦПК України була повернута позивачеві для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати вказану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, пославшись на порушення норм процесуального права. Зокрема, вказала, що суд не звернув увагу на положення ч.9 ст.110 ЦПК України та на те, що їй невідомі теперішні фактичне й зареєстроване місцепроживання відповідача. Зазначила, що позов вона пред'явила за останнім відомим місцем проживання відповідача (будинок АДРЕСА_1), яке підтверджується довідкою сільської ради.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Повертаючи на підставі ст.ст.115, 121, 122 ЦПК України позивачеві позовну заяву через непідсудність справи Генічеському районному суду, суддя суду першої інстанції, враховуючи, що відповідач є громадянином Ізраїлю та мав одноразове право на виїзд до України в період з 26.05.2010р по 26.08.2010р, виходила з того, що позивачка зареєстрована в АРК (будинок АДРЕСА_2), що вона не зазначила зареєстрованого місця проживання, відмінного від місця своєї реєстрації, а також з того, що відповідно до ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" змінена територіальна підсудність судових справ, підсудних розташованим на території АРК та м.Севастополя судам, та забезпечено розгляд таких справ місцевими загальними судами м.Києва, що визначаються Апеляційним судом м.Києва.

Проте з мотивом погодитися не можна, оскільки він суперечить дійсним обставинам.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Статті 110-114 вказаного Кодексу містять виключення із загального правила.

Зокрема, згідно ч.2 ст.110 вказаного Кодексу позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Також, відповідно до ч.9 ст.110 вказаного Кодексу позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася з вказаним позовом до Генічеського районного суду Херсонської області (а.с.1).

При поданні позову позивачка зазначила своє місце проживання та останнє відоме місце проживання відповідача - будинок АДРЕСА_1.

В позовній заяві зазначено, що сторони дітей не мають.

Матеріали справи не містять даних про звернення згідно ч.3 ст.122 ЦПК України суду першої інстанції до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Отже, є необґрунтованим посилання суду на застосування ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", оскільки суд помилково вважав, що справа підсудна розташованим на території АРК та м.Севастополя судам. При цьому колегія суддів виходить з того, що у справі відсутні дані про те, що зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача є територія АРК чи м.Севастополя, а також з того, що реєстрація місця проживання позивачки в АРК (будинок АДРЕСА_2) не є підставою вважати цю справу підсудною розташованим на території АРК та м.Севастополя судам, оскільки застосування в даному випадку ч.2 ст.110 ЦПК України не є обов'язковим.

Натомість, матеріали справи містять дві довідки Новоолексіївської селищної ради Генічеського району за №№5577 та 5578 від 16.08.2016 року, відповідно до яких позивачка фактично з серпня 2011 року до теперішнього часу проживає за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач з серпня 2011 року проживав за вказаною адресою.

У своєму позові позивачка зазначила, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.07.2011 року, вони проживали спільно за вказаною адресою до 2014 року, після чого припинили спільне проживання припинили і їй наразі невідомо, де фактично проживає відповідач і чи зареєстрований він в установленому порядку в Україні.

Отже, справа підсудна Генічеського районного суду Херсонської області, а тому позов правомірно пред'явлено до вказаного суду.

На вказані положення процесуального закону суддя суду першої інстанції увагу не звернув, а тому на підставі п.3 ст.312 ЦПК України колегія суддів вважає, що ухвалу судді слід скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскільки направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до ст.311 ЦПК України, як того просить заявник, можливе лише за умови розгляду справи в суді першої інстанції до постановлення оскаржуваної ухвали. Однак, в даному випадку розгляд справи ще не відбувався, а суддею лише було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.3 ст.312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Генічеського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська