27.03.2017 227/880/17
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
27 березня 2017 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Тимофєєва Г.Л. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Шилівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, -
ВСТАНОВИВ:
Розглянувши подану позовну заяву, суд вважає, що її слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимогам ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Згідно п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 (640,00 грн.) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, за звернення до суду із вимогою про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, позивач повинен сплатити суму судового збору, що складає 640,00 грн.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.
Згідно п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру (640,00 грн.) прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів (8000,00 грн.) прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Отже, спір про визнання права на житловий будинок є майновим спором, який повинен бути оплачений судовим збором виходячи з вартості житлового будинку.
Тобто, у підтвердження ціни позову позивачу було необхідно надати докази вартості грошової оцінки житлового будинку на момент звернення позивача до суду.
Згідно п. а ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.
Згідно Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" на підтвердження оцінки проведеної оцінки майна складається звіт чи акт про оцінку майна.
За Порядком проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженому постановою КМУ від 4 березня 2013 р. № 231 зазначено, що термін дії звіту про оцінку нерухомого майнастановить не більш як шість місяців з моменту оцінки, адже ціна позову має бути визначена у наведені строки.
Всупереч наведеному, позивач не визначив ціну позову у передбачений законодавством спосіб та в порушення п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України не зазначив її у позовній заяві.
Підсумовуючи викладене, позивачу необхідно визначити та вказати ціну позову відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України та надати квитанцію про сплату судового збору, що складається з суми судового збору за подачу заяви немайнового характеру, а саме 640,00 грн., та суми судового збору за подачу заяви майнового характеру, відповідно до ціни позову.
Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Разом з цим суд розяснює, що, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше, заява вважається неподаною і повертається позивачу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 119, 120, 121, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір», суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Шилівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок - залишити без руху, для усунення вказаних в ухвалі недоліків, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Л.Тимофєєва

27.03.2017