Справа № 752/3452/13-ц
Провадження №: 2-зз/752/8/17
УХВАЛА

20.01.2017 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Шумко А.В.

за участі секретаря Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Айрос» - про визнання правочину недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13.01.2016р. надіслав до Голосіївського районного суду м.Києва заяву від 13.01.2016р. про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Айрос» - про визнання правочину недійсним, що вжиті ухвалою Голосіївського районного суду м.Києві від 27.02.2013р., у виді накладення заборони на відчуження нежилих приміщень з №1 по №4 (групи приміщень №19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Зазначав, що 25.05.2015 року рішенням Голосіївського районного суду м.Києва було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа ТОВ «Айрос» про визнання недійсним договору купівлі-продажу та договору дарування.

09 грудня 2015 року Апеляційним судом м.Києва частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 і ОСОБА_2 ОСОБА_5, скасовано рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 25.05.2015 року та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволені частково, визнано недійсним договір купівлі продажу нежилих приміщень з №1 по №4 (групи приміщень №19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., по АДРЕСА_1 що укладений 09.12.2010 року між ТОВ «Айрос» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. та зареєстрований в реєстрі за №1075 (далі - Договір купівлі-продажу), в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Посилався на те, що таким чином Апеляційним судом м.Києва залишені без задоволення вимоги позивачів в частині визнання недійсним договору дарування нежилих приміщень від 14.05.2012 та в частині застосування двосторонньої реституції.

Наразі ОСОБА_1 є власником нежилих приміщень з №1 по №4 (групи приміщень №19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування нежилих приміщень від 14.05.2012, а тому має право вільно ними розпоряджатися.

Просив скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони на відчуження нежилих приміщень з №1 по №4 (групи приміщень №19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Особи які беруть участь у справі та їх представники в судове засідання не з»явилися повторно, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, судові повістки повернуто до суду за закінченням встановленого строку зберігання, що, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням. Представник заявника просив розглянути заяву в його відсутності, заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити, надав роздруківку з реєстру судових рішень ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 25.11.2016р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на те саме майно в іншій цивільній справі №752/18609/16-ц за позовом про визнання права власності.

Відповідно ч.5 ст.154 ЦПК України, неявка осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджають розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 27.02.2013р., з урахуванням ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 27.02.2013р. про виправлення описки (а.с. 7, 11 -12 т.4), задоволено заяву позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Накладно заборону на відчуження нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень № 19) ( в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 які належать ОСОБА_1, який зареєстрований за дресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 25.05.2015р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа ТОВ «Айрос» про визнання недійсним правочину - договору купівлі-продажу нежилих приміщень з №1 по №4 (групи приміщень| №19) (в літері Б), загальною площею 32,80 кв.м., в буд.42б по вул.Червоноармійській в м.Києві від 09 грудня 2010 року, укладеного між ТОВ «Айрос» в особі директора ОСОБА_1 і ОСОБА_3, та договору дарування нежилих приміщень з №1 по №4 (групи приміщень №19) (в літері Б) 32,80 кв.м., по АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_1, та застосування наслідків недійсності правочину.

Рішенням Апеляційним судом м.Києва від 09.12.2015 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_5 - представника ОСОБА_4, ОСОБА_2; скасовано рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 25.05.2015 року; позовні вимоги задоволено частково; визнано недійсним договір купівлі продажу нежилих приміщень з №1 по №4 (групи приміщень №19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., по АДРЕСА_1 укладений 09.12.2010 року між ТОВ «Айрос» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. та зареєстрований в реєстрі за №1075; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відповідно частини 3 статті 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу (частина 3). Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження в справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову (частина 6).

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи і по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Апеляційний суд м.Києва в ухвалі від 20.07.2016р., скасувавши ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 03.03.2016р. про скасування заходів заберпеченя позову, вжитих ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 27.02.2013р. та передавши питання на новий розгляд до суду першої інстанції зазначив про те, що судом першої інстанції не було з'ясовано всіх обставин справи, що зняття арешту з нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень №19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., в будинку АДРЕСА_1, порушує право позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_7 на спірне нерухоме майно. За приписами ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Постановивши ухвалу про скасування арешту, суд не перевірив наявність справи про витребування майна. Також звертає увагу на те, що при постановленні ухвали суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, належним чином їх не перевірив, не врахував, що скасування заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого дійшов передчасного висновку по суті заяви.

Скасовуючи ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 16.09.2016р. про залишення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в без задоволення, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, Апеляційний суд м.Києва в ухвалі від 15.11.2016р. (а.с. 150-151, 120-121 т.3) звернув увагу на те, що власником нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень № 19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 14 травня 2012 року є ОСОБА_1 Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував вимог закону (ч.3, ч.6, ст.154 ЦПК України) та фактичних обставин справи, помилково вважаючи, що ухвалене у справі судове рішення з приводу позовних вимог до ОСОБА_1 підлягає виконанню, а відтак заходи забезпечення позову повинні застосовуватись до повного виконання рішення суду.

При вирішені заяви відповідача ОСОБА_1 суд виходить з того, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування нежилих приміщень з №1 по №4 (групи приміщень №19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., по АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та застосування наслідків недійсності правочину рішенням Апеляційним судом м.Києва від 09.12.2015 року відмовлено; ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 14 травня 2012 року є власником нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень № 19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; відомості про наявність справи про витребування майна, на що звернув увагу Апеляційний суд м.Києва у вказаній вище ухвалі від 20.07.2016р. - відсутні; те, що в разі пред»явлення відповідного позову, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про забезпечення такого позову відповідно положень ст.ст. 151, 152 ЦПК України;

у суду відсутні підстави для висновку про те, що зняття арешту з нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень №19) (в літері Б) загальною площею 32,80кв.м., в будинку АДРЕСА_1, порушує право позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на вказане нерухоме майно, а також відсутні підстави для висновку про те, що скасування вжитих ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання вказане рішення Апеляційного суду м.Києва від 09.12.2015 року, ухвалене в даній справі.

Тому, за наведених обставин, з урахуванням положень ч.3 ст.151, ст.154 ЦПК України, роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у постанові від 22 грудня 2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд приходить до висновку, про те, що потреба в забезпеченні позову відпала, та про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 та наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 27.02.2013р.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 154, 208-210, 293, 294, 296 ЦПК України, -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Айрос» - про визнання правочину недійсним - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 27.02.2013р., з урахуванням ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 27.02.2013р. про виправлення описки, в справі 752/3452/13-ц провадження №2/752/1959/13 у виді накладення заборони на відчуження нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень № 19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_1, який зареєстрований за дресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги Апеляційному суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва протягом п»яти днів з дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шумко