05.01.2017 227/4549/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 січня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Корнєєвої В.В.

при секретарі - Заварзіній Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, посилаючись на те, що він є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. За даною адресою позивач мешкає разом зі своєю дружиною - ОСОБА_3. З 12 лютого 2008 року у будинку позивача було зареєстровано відповідача по справі - ОСОБА_2, який є племінником позивача. На початку липня 2012 року відповідач виїхав з будинку, але з реєстраційного обліку не знявся. Позивач зазначає, що оформити субсидію на будинок він не може, оскільки в ньому зареєстрований відповідач. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Сторони по справі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 16). Представник позивача через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином неодноразово направлялися судові повістки за місцем реєстрації відповідача. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що позивач є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Державним нотаріусом ОСОБА_4 14.04.1994 року, зареєстровано в реєстрі за № 1026 (а.с. 8) та копією реєстраційного посвідчення, виданого 21.04.1994 р. Добропільським БТІ (а.с. 7).

В зазначеному будинку відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованим з 12.02.2008 р., що підтверджується копією домової книги (а.с. 9-10) та довідкою про склад сім'ї № 1581 від 10.11.2016 р., виданої Світлівською сільською радою (а.с. 11).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 15.11.2016 року ОСОБА_2 за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 не проживає з 01.07.2012 року (а.с.12).

За змістом ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. При цьому житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Стаття 3 СК України визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом. В контексті ст. 405 ЦК України вимога спільного проживання є додатковою і має обов'язковий характер. Тому можна виділити такі умови, за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен, по-перше, бути членом сім'ї власника житла, а по-друге, повинен проживати разом із ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2, з 2012 року не проживає в вищезазначеному будинку, залишаючись зареєстрованим в ньому, тим самим чинить перешкоди позивачу у користуванні належним йому майном.

В судовому засіданні не встановлено фактів перешкоджання відповідачу в проживанні в будинку позивача з боку будь-яких осіб та наявність інших поважних причин його непроживання за місцем реєстрації.

Таким чином, оскільки відповідач не проживає в вищезазначеному будинку більше чотирьох років без поважних причин, не несе витрати по утриманню майна та добровільно не бажає знятися з реєстрації , суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та законними та є всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем під час подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 551 грн.20 копійок, який відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 551 грн.20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Корнєєва