Справа №601/2066/16
Провадження № 2/601/101/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Мочальської В.М.,

при секретарі Коляді О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Черняк М.В.,

відповідача ОСОБА_3 та її представника - адвоката Булави М.А.,

представника відповідача ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременецької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання неправомірним рішення та встановлення опіки над дітьми,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кременецької районної державної адміністрації, ОСОБА_3, який уточнила та просила скасувати розпорядження Кременецької районної державної адміністрації від 27 вересня 2016 року №488-од «Про встановлення опіки над дітьми-сиротами», встановити опіку над малолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, призначити її опікуном та передати дітей їй на виховання.

Зазначає, що оскаржуваним рішенням було призначено опікуном її племінників бабу дітей - ОСОБА_3 у зв'язку з смертю їх батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Вважає, що вказане рішення порушує її права, оскільки вона також звернулася з заявою до Кременецької РДА про призначення її опікуном, є тіткою зі сторони батька дітей, надала усі необхідні документи, відповідачем був порушений порядок розгляду її заяви, не враховано те, що протягом тривалого часу діти проживали з нею, між ними склалися близькі стосунки, діти потоваришували з її дочкою, вона є працевлаштованою, має постійне місце проживання, усі члени сім»ї не заперечують проти проживання дітей у їх родині.

Крім того, у листі служби від 22 вересня 2016 року вказано неправдиву інформацію, а саме те, що діти протягом останніх двох років проживають у сім»ї ОСОБА_3, однак з часу зміни місця проживання дітьми до дня розгляду її заяви пройшло менше двох років, не звернуто уваги на те, що для дітей наявність окремої кімнати для різностатевих дітей шести, п»яти та чотирьох років не обов'язкова, не враховано, що у її будинку наявна можливість облаштування окремих кімнат для усіх дітей, не врахована думка дітей, діти не опитувались з участю психолога та педагога. Після перебування дітей у її сім»ї діти не хотіли залишати її дім і просили не віддавати ОСОБА_3, оскільки остання їх б»є, зловживає своїми опікунськими правами, не займається ними.

Також на момент прийняття рішення про призначення опікуном ОСОБА_3 не враховано, що місячний дохід її родини складає лише 1457 грн. 45 коп. на двох осіб, чоловік ніде не працює, в житлі нема води та санвузла. Натомість вона працює, отримує щомісячну зарплату у розмірі не менше 2100 грн., її баба та дід отримують пенсію, мама постійно їздить на заробітки.

У листі щодо доцільності надання висновку можливості ОСОБА_3 виконувати обов'язки опікуна вказано, що її житловий будинок складається з чотирьох кімнат, що не відповідає дійсності, також зазначено, що дітям відведено одну кімнату, однак не враховано того, що діти різностатеві. Це свідчить про те, що комісія у справах дітей упереджено розглядала її заяву та проводила упереджено обстеження.

У судовому засіданні позивач підтримала свій позов з підстав, наведених у позовній заяві та пояснила, що діти хочуть жити з нею, ОСОБА_3 здійснює неналежний догляд за дітьми, діти ходять в брудному одязі, голодні, дітей б'ють. Умови проживання дітей незадовільні, у будинку нема води та газу. Малолітній ОСОБА_10 не розмовляє, однак опікун з ним не займається та не лікує. На комісії не було психолога.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнала та пояснила, що у ОСОБА_1 не було встановлено контакту з дітьми. ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не проживають у родині позивача, а виховуються у сім'ї ОСОБА_3 протягом останніх двох років. Діти живуть у сільській хаті в с. Шпиколоси, де є всі умови. Дохід сім'ї ОСОБА_3 - пенсія, дохід з оренди паїв, утримують худобу, птицю, вирощують овочі. Відповідно до інформації, наданої Шпиколосівською ЗОШ 1-11 ступенів ОСОБА_6 щоденно відвідує школу в супроводі бабусі, має все необхідне для навчального процесу, добре підготовлена до школи, дівчинка охайна, доглянута, одяг та речі нові. ОСОБА_3 підтримує постійний контакт з вчителем першого класу ОСОБА_11., адміністрацією школи, відвідує батьківські збори. Відповідно до інформації, наданої ДНЗ «Калинка» с. Шпиколоси за період перебування дітей в дитячому садочку жодних зауважень у вихователів до зовнішнього вигляду дітей, їх невідвідування, поведінки ОСОБА_3 по відношенню до дітей не було. В нетверезому стані вона ні разу замічена не була, цікавиться успішністю та розвитком внуків. За період виховання дітей у ДНЗ крім ОСОБА_3 ніхто з родичів малолітніх не цікавився дітьми, в дитячий садок не навідувався. Відповідно до пояснень, відібраних нею у малолітніх ОСОБА_6, діти не пам'ятають про родину ОСОБА_1. ОСОБА_7 чітко вказала, що інша бабуся до неї не навідувалася, її імені вона не пам'ятає, одяг та подарунки купляє лише бабуся ОСОБА_12 та тьотя ОСОБА_13. ОСОБА_6 вказала, що хоче жити у сім'ї бабусі ОСОБА_3. Просить в позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що вона є рідною бабою по лінії матері малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_10., ОСОБА_7. Внуки з грудня 2013 року проживають в її житловому будинку у с. Шпиколоси Кременецького району. Зараз вона оформляє право власності на житловий будинок, який отримала у спадок від своєї матері. Крім того, оформляє право власності на дітей на квартиру, яка у м. Кременець. Після смерті матері дітей їх долею ні позивач, ні її мама, яка є також бабусею не цікавляться, лише декілька разів позивач відвідувала дітей, а не проживала з ними. Діти хочуть і надалі жити з нею. ОСОБА_1 проживає в ? частині житлового будинку, яка складається з трьох кімнат, де окрім неї проживає ще чотири особи. Натомість у її будинку є чотири кімнати, кухня, коридор. Діти проживають у двох окремих кімнатах, тобто є усі умови для дітей. ОСОБА_10 вже виговорюється, у садочку з ним займається логопед. Дітей ніхто не б'є. Вважає, що ОСОБА_1 цікавлять лише дитячі гроші. Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши представлені сторонами докази, прийшов до переконання про те, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.79 ЦК України дії опікуна можуть бути оскаржені заінтересованою особою, в тому числі родичами підопічного, до органу опіки та піклування або до суду.

Рішення органу опіки та піклування може бути оскаржено до відповідного органу, якому підпорядкований орган опіки та піклування, або до суду.

Відповідно до ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Згідно зі ст.63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу (встановлення опіки та піклування судом).

Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна або піклувальника.

При призначені опікуна або піклувальника враховується бажання підопічного.

Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно зі ст.243 СК України опіка встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, встановлюється опіка органом опіки та піклування.

Відповідно до частин 1,2 ст.244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Між тим, згідно з положеннями ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами родини, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, зокрема набуття дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 .

Згідно п.31 даного Порядку тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, у межах своєї компетенції здійснюють служба у справах дітей за місцем виявлення дитини та уповноважений підрозділ органів внутрішніх справ. Дитина, у якої є родичі або інші особи, з якими у неї на момент залишення без батьківського піклування склалися близькі стосунки (сусіди, знайомі) і які бажають залишити її на виховання у своїй сім'ї, може перебувати у їх сім'ї до прийняття рішення про влаштування дитини.

Відповідно до п.35 Порядку після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у містах Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім'ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу). Під час визначення форми влаштування в інтересах дитини мають бути враховані обставини, за яких дитина втратила батьківське піклування, її життєвий шлях, родинні зв'язки, наявність братів та сестер, контакти із соціальним оточенням, стан здоров'я, освіта, інші потреби.

Згідно з п.40 Порядку особа, яка виявила бажання взяти на виховання у сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, подає службі у справах дітей за місцем свого проживання: заяву; довідку про доходи за останні шість місяців або копію декларації про доходи, засвідчену в установленому порядку; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням; копію свідоцтва про шлюб (для осіб, які перебувають у шлюбі); довідку про проходження курсу навчання з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і рекомендацію центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо включення кандидатів до єдиного банку даних; копію паспорта; висновок про стан здоров'я заявника, складений за відповідною формою; довідку від нарколога та психіатра для осіб, які проживають разом із заявником; довідку про наявність або відсутність судимості для заявника, видану органами внутрішніх справ за місцем проживання заявника; письмову згоду всіх повнолітніх членів сім'ї, що проживають разом з особою, яка бажає взяти дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, під опіку, засвідчену нотаріально або написану власноручно в присутності посадової особи, яка здійснює прийом документів, про що робиться позначка на заяві із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові, підпису посадової особи та дати.

Відповідно до п.41 Порядку Служба у справах дітей за місцем проживання особи, яка виявила бажання взяти на виховання в сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, з урахуванням результатів навчання у центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді: приймає зазначені в п.40 Порядку документи; реєструє осіб у журналі обліку потенційних опікунів; вносить відомості про особу до єдиного банку даних; протягом 10 днів після отримання заяви складає акт обстеження житлово-побутових умов, який додається до документів; готує висновок про доцільність (недоцільність) встановлення опіки та відповідність її/його інтересам дитини.

Згідно з п.42 Порядку опіка, піклування над дитиною встановлюються рішенням районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до п.43 Порядку у разі призначення опікуна враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівниками служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку. За результатами бесіди складається довідка.

Згідно з п.44 Порядку рішення про встановлення опіки, піклування приймається у місячний строк після подання заяви і документів, зазначених у пункті 40 Порядку.

У судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9. ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_7. ОСОБА_3 є бабою малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_10., ОСОБА_7 по лінії матері, оскільки ОСОБА_9 була її рідною донькою. ОСОБА_1 доводиться рідною тіткою малолітнім по батькові. Дані обставини визнані сторонами в судовому засіданні.

Згідно листа від 26.09.2016 року № Д-615-060 Кременецької РДА 23 вересня 2016 року комісія з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації, розглянувши висновки служби у справах дітей, заслухавши пояснення та свідчення обох сторін та врахувавши безпосереднє бажання дітей прийняла рішення встановити опіку над дітьми-сиротами ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_7, призначивши їхнім опікуном бабу ОСОБА_3 з підготовкою відповідно розпорядчого документа (розпорядження). У задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено (а.с. 07).

Згідно листа служби у справах дітей Кременецької РДА від 22.09.2016 року №1143/2-02-28 вбачається, що в службу у справах дітей 26 серпня 2016 року звернулася ОСОБА_1 із письмовою заявою про призначення її опікуном над неповнолітніми ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7. Соціально-правовий статус дитини-сироти ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 надано згідно розпорядження голови Кременецької РДА від 01.09.2016 року № 414-од «Про надання статусу дітей-сиріт» (а.с. 9-10).

Згідно довідки №03 від 04.01.2017 року, виданої Шпиколосівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, довідки № 1170 (виписка з домової книги про склад сім'ї та прописку) ОСОБА_3 зареєстрована та постійно проживає в АДРЕСА_1 і її сім'я складається з слідуючих осіб: ОСОБА_14. чоловік, ОСОБА_15. - дочка, внуки - ОСОБА_6, ОСОБА_10. та ОСОБА_7. Внуки постійно проживають в її житловому будинку без реєстрації з грудня 2013 року (а.с. 71).

З витягу рішення із протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Кременецької РДА від 23.09.2016 року про встановлення опіки вбачається, що рішенням погоджено висновок щодо можливості ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 виконувати обов'язки опікуна над дітьми-сиротами: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Встановлено опіку над дітьми-сиротами, призначивши їхнім опікуном бабу ОСОБА_3 з покладенням на неї обов'язків опікуна, передбачених чинним законодавством. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви щодо призначення її опікуном та у погодженні висновку щодо можливості нею виконувати обов'язки опікуна над вищезгаданими дітьми-сиротами. Рішення прийнято з урахуванням того, що діти на той час фактично мешкали у родині ОСОБА_3, створені умови для дітей у її будинку, з врахуванням прихильності дітей (а.с.100-101 ).

Розпорядженням голови районної державної адміністрації №488-08 від 27.09.2016 року встановлено опіку над дітьми-сиротами, а саме: ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, призначено їхнім опікуном бабу ОСОБА_3 (а.с. 102).

За таких обставин, з урахуванням наведених норм права, виходячи з того, що малолітні діти ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7 є дітьми-сиротами, ОСОБА_3 є бабусею дітей, має з дітьми кровне споріднення, враховуючи те, що органу опіки та піклування вона разом із заявою про призначення її опікуном дітей надала пакет необхідних документів відповідно до п.40 Порядку, затвердженого постановою КМУ №866 від 24.09.2008 року, в тому числі довідку про доходи, про наявність постійного місця проживання, щодо її матеріально-побутових умов та стану здоров'я, а також того, що передбачених законом обставин, які виключають можливість бути опікуном, не встановлено, суд приходить до висновку про те, що розпорядження Кременецької РДА від 27 вересня 2016 року №488-од «Про встановлення опіки над дітьми-сиротами» про призначення ОСОБА_3 опікуном малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_10., ОСОБА_7 прийнято уповноваженим органом у відповідності з вимогами чинного законодавства та в інтересах малолітніх дітей. Тому в позові ОСОБА_1 слід відмовити.

При цьому, наведені позивачем підстави щодо незаконності оскаржуваного рішення про встановлення опіки суд визнає необґрунтованими, виходячи з того, що вони належними і допустимими доказами недоведені та спростовані у судовому засіданні.

Доводи позивача про те, що Кременецькою РДА не взято до уваги положення ч.1 ст.12, п.1 ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року, те, що відповідачем не враховано думки дітей, не опитано їх у присутності педагога та психолога, що призвело до порушення прав дітей є безпідставними.

Так, згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. I Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Статтею 5 Європейської конвенції про усиновлення дітей встановлено, що дитину вважають такою, що має достатній рівень розуміння, після досягнення віку, який визначено законом та який не повинен перевищувати 14 років (підпункт b пункту 1 ст.5 Конвенції).

Відповідно до ст.6 вказаної Конвенції якщо згода дитини не є необхідною, з нею настільки, наскільки це є можливим радяться, та її думки й бажання враховуються з урахуванням рівня її розвитку. Така консультація не вимагається, якщо вона очевидно суперечить найвищим інтересам дитини.

У вітчизняному законодавстві теж закріплено відповідні положення; зокрема, згідно з положеннями ст. 171 Сімейного кодексу України (далі - СК) думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя. Дитина, яка може висловити свою думку, може бути вислухана при вирішені спору щодо її виховання.

З наведеного слідує висновок, що бажання дитини щодо визначення опікуна приймається до уваги у разі, якщо дитина відповідно до закону вважається такою, що має достатній рівень розуміння. Нормами національного цивільного та сімейного законодавства, іншими законодавчими актами України не встановлено вік дитини, що має достатній рівень розуміння (свідомості) для висловлення своєї думки та бажання щодо встановлення опікуна.

У судовому засіданні встановлено, що малолітні ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Тобто, на час прийняття рішення про призначення опікуна діти досягли п'ятирічного і чотирирічного віку, що свідчить про те, що діти на той час в силу свого малолітнього віку та рівня зрілості не мали достатнього рівня розуміння (свідомості) для висловлення своєї думки та бажання щодо встановлення опікуна та були не здатні сформулювати власні погляди та вільно висловлювати ці погляди з питань щодо опіки. Малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на час прийняття рішення досягла шестирічного віку та висловила своє бажання проживати з бабою ОСОБА_3. Своє бажання дитина підтвердила в судовому засіданні в присутності психологів ОСОБА_16 та ОСОБА_17..

Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_17. пояснила, що вона має дванадцять років стажу психолога, здійснювала соціально-психологічне вивчення особистої прихильності дітей-сиріт ОСОБА_6, ОСОБА_10., ОСОБА_7 за трьома методиками. Аналіз результатів проектної методики Рене Жиля вказує на те, що на даний час у найближчому оточенні та найбільш значимі у житті ОСОБА_6 (7 років) є її брат, сестричка. А також члени сім'ї у якій дитина проживає на даний момент - бабця, тітка, її чоловік, дідусь. Найбільш авторитетними дорослими для ОСОБА_6 є бабця та тітка. Інтерпритація проективної методики «Малюнок сім'ї» ОСОБА_6 вказує на тісний емоційний зв'язок дівчинки з сестрою та братом, домінуючу роль останнього серед дітей, а також свою прихильність до тітки ОСОБА_13. Дотримана пропорційність у зображенні фігур свідчить про адекватну самооцінку дитини та усвідомлення авторитету дорослих (дядько, бабця, дід). Тісна відстань між зображуваними свідчить про їх емоційну близькість та взаємозалежність. Психологічний аналіз малюнка ОСОБА_10 свідчить про відчуття безпеки, відкритості та доступності. Зважаючи на вік ОСОБА_7 (4 роки), використовуючи методи спостереження за діяльністю дівчинки та бесіди, можна відмітити позитивний емоційно-психологічний стан дитини, її відкритість та бажання взаємодіяти з дорослими, відсутність ознак тривожності.

Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_16 пояснила, що вона має дванадцять років стажу психолога, здійснювала спостереження за дітьми в судовому засіданні, в силу свого віку діти не дуже об'єктивно могли давати відповіді на поставлені запитання у судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що сама по собі обставина, що при призначенні опікуна не була проведена бесіда з дітьми працівниками служби у справах дітей, не врахована думка дітей, з урахуванням обставин справи, а також малолітнього та несвідомого віку дітей не може бути підставою для скасування розпорядження Кременецької РДА про призначення опікуном дітей ОСОБА_3, яка є рідною бабусею, здійснювала догляд за малолітніми дітьми з серпня 2016 року, оскільки діти, що залишились без батьківського піклування, у віці шести, п'яти та чотирьох років не здатні свідомо виразити свої побажання та свої інтереси, рішення про призначення ОСОБА_3 опікуном малолітніх дітей не порушує прав малолітніх дітей та прийнято в їх інтересах.

Крім того, встановлення опіки над дитиною є заходом тимчасового характеру та може бути припинено, як тільки дозволять обставини.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_3 здійснює неналежний догляд за дітьми, діти ходять в брудному одязі, голодні, умови проживання дітей незадовільні, у будинку нема води та газу є безпідставними, спростовані у судовому засіданні актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_3 від 04 січня 2017 року, складеного комісією Шпиколосівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області з якого вбачається, що з грудня 2013 року ОСОБА_9 з трьома малолітніми дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7 проживала в будинку матері ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_9 внуки ОСОБА_3 проживають з бабою та дідом, які їх доглядають. Старша внучка ОСОБА_6 з першого вересня 2016 року навчається у Шпиколоській ЗОШ 1-11 ст.. Дівчинка забезпечена необхідним одягом та шкільним приладдям. Молодші ОСОБА_10 та ОСОБА_7 відвідують ДНЗ «Калинка» в с. Шпиколоси. Діти також забезпечені змінною білизною та необхідними речами, які потрібні в дитячому садочку. В житловому будинку прибрано, чисто. Діти проживають у двох окремих кімнатах. Діти чисті, охайні, одежа виправна, постільна білизна чиста. Продуктами харчування забезпечені. Будинок в якому проживає сім'я 1973 року побудови, є чотири кімнати, кухня коридор. Опалення пічне. До зими забезпечені торфобрикетом та дровами. В підсобному господарстві утримують корову, свиней, домашню птицю. Мають в користуванні земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,73 га у власності три земельні частки (паї), які здають в оренду, біля будинку є фруктовий сад (а.с. 76).

Обставини, викладені в акті, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_15., ОСОБА_18, ОСОБА_11.. ОСОБА_19., свідок ОСОБА_20., ОСОБА_21., ОСОБА_22.

Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов № 81 від 08.09.2016 року в будинку по АДРЕСА_2 будинок складається з двох частин: в ? частині - одна житлова кімната і кухня, в якій проживає ОСОБА_23., в ? частині - три житлових кімнати, кухня, коридор і ганок. Кімнати облаштовані відповідними меблями. Опалення газове конвекторне, водопостачання і електропостачання наявні в будинку. Для дітей виділена окрема кімната в якій наявні двохспальне ліжко та розкладний диван, шкаф, стіл, спальній гарнітур, є килимове покриття, іграшки та шкільне приладдя. Сім»я позитивно відноситься до прийняття дітей в родину.

Обставини, викладені в акті, підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_24., ОСОБА_25

Посилання позивача та її представника на те, що у позивача кращі житлово-побутові умови, ніж у ОСОБА_3, бо є вода та санвузол, у неї більші доходи, не може бути підставою для визнання незаконним розпорядження Кременецької РДА від 27.09.2016 року №488-од.

Жодними належними, допустимими та переконливими доказами не підтверджені в судовому засіданні доводи позивача про те, що ОСОБА_3 б'є дітей.

Покази свідка ОСОБА_26 в судовому засіданні про те, що умови проживання дітей в сім'ї ОСОБА_3 жахливі, дід та баба б'є дітей, діти голодні, суд оцінює критично, оскільки свідок є матір'ю позивача , її доводи спростовані вищенаведеними доказами.

Покази свідка ОСОБА_27 про те, що в будинку ОСОБА_3 грязно, діти брудні, також не заслуговують уваги, оскільки свідок з її пояснень в судовому засіданні була у будинку ОСОБА_3 лише один раз на похороні.

З огляду на наведене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, які відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 208, 212, 215, 218, 223, 292, 294, 296 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до Кременецької районної адміністрації, ОСОБА_3 про скасування розпорядження, про встановлення опіки над малолітніми дітьми: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та передачі їх ОСОБА_1 на виховання - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: