Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/1729/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2017 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

секретаря Кульки О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно за законом ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно за законом, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Наливайка, 34 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 10.01.2007 року.

Посилається на те, що 10.01.2007 року помер батько позивача ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить земельна ділянка площею 1,8556 га, кадастровий номер :01:004:0303 та земельна ділянка площею 0,1857 га, кадастровий номер :01:004:0039, що розташовані на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Наливайка, 34 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області.

Заповіту померлий ОСОБА_3 не залишив. Позивач, дружина спадкодавця ОСОБА_4 та його діти ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є спадкоємця першої черги його майна за законом. Спадкоємці ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживали, із заявами про прийняття спадщини не зверталися, натомість подали зави про відсутність матеріальних претензій. Зазначає, що позивач, а також ОСОБА_4, будучи спадкоємцями за законом, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, успадкувавши після смерті ОСОБА_3 по 1/2 кожна спадкове майно.

Посилається на те, що 20.09.2010 року матір позивача ОСОБА_8 померла, після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить вищезгадана земельна ділянка площею 1,8556 га, кадастровий номер :01:004:0303, розташована на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та 1/2 житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, розташованого по вул. Наливайка, 34 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області. Заповіту померла ОСОБА_8 не залишила. Вона, а також ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є спадкоємця першої черги її майна за законом. Спадкоємці ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживали, із заявами про прийняття спадщини не зверталися, тому крім позивача, інших претендентів на спадкове майно немає.

Вказує на те, що спадщину після смерті матері позивач прийняла, користується всім спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки нею були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.01.2007 року в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №027396 від 10.01.2007 року (а.с. 8).

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 по місцю його останнього проживання с. Веренчанка вул. Наливайка, 34 Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки сільської ради №3053 від 26.10.2016 року (а.с. 15).

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Заповіт померлий ОСОБА_3 не вчиняв. Спадкоємцями його майна за законом є дружина ОСОБА_4 та діти позивач ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що підтверджується довідкою Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №3057 від 26.10.2016 року (а.с. 16), копіями повторного свідоцтва про народження серії І- МИ №249366 від 10.09.2016 року, повторного свідоцтва про шлюб серії І-МИ №119439 від 20.11.2000 року (а.с. 20, 21).

Спадкоємці майна померлого ОСОБА_3 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 із спадкодавцем на час відкриття спадщини разом не проживали, спадщину не оформляли і на неї не претендують, одержувати свідоцтво про право на спадщину не бажають, матеріальних претензій до тих спадкоємців, які прийняли спадщину не мають, що вбачається із заяв (а.с. 17-19).

Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_1 та її матір ОСОБА_4 проживали із спадкодавцем ОСОБА_3 і вважаються такими, що прийняли спадщину, що видно із довідки №3053 від 26.10.2016 року (а.с. 15). Факт прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 вбачається також і з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №44974310 від 06.09.2016 року (а.с. 26).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1, а також дружина спадкодавця ОСОБА_4, будучи спадкоємцями першої черги по 1/2 частині кожна, прийняли спадщину у вигляді права власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Наливайка, 34 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області.

Судом встановлено, що 20.09.2010 року померла ОСОБА_4, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії 1-МИ №083164 від 20.09.2010 року (а.с. 23).

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 1,8556 га, кадастровий номер :01:004:0303, розташована на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та ? житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, розташованого по вул. Наливайка, 34 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області.

Заповіту померла ОСОБА_4 не вчиняла, спадкоємцями першої черги її майна за законом є діти: позивач ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Останні із спадкодавцем на час відкриття спадщини разом не проживали, спадщину не оформляли і на неї не претендують, одержувати свідоцтво про право на спадщину не бажають, матеріальних претензій до тих спадкоємців, які прийняли спадщину не мають, що вбачається із заяв, які містяться в матеріалах спадкової справи №125/2016, заведеної до майна ОСОБА_4, що витребувана судом та досліджена.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_1 проживала із спадкодавцем ОСОБА_4 і вважається такою, що прийняла спадщину, що видно із довідки №3055 від 26.10.2016 року (а.с. 25). Факт прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_4 вбачається також і з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №44974212 від 06.09.2016 року (а.с. 27).

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори, що видно із заяв, що містяться в матеріалах спадкових справ №124/2016 та 125/2016, заведених відповідно до майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на частину спадщину, а саме на земельну ділянку, площею 1,8556 га, кадастровий номер :01:004:0303, розташовану на території Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, отримала свідоцтво (а.с. 28), однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул. Наливайка, 34 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що видно з постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.10.2016 року та 11.11.2016 року (а.с. 30, 31).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Наливайка, 34 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_3 Вказане підтверджується довідкою виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №3056 від 26.10.2016, в якій вказано, що згідно із записом по господарської книги за особовим рахунком №0557-1 по вул. Наливайка, 34 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області значиться житловий будинок, який належав ОСОБА_3 який помер 10.01.2007 р. (а.с. 32); довідкою виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №3052 від 26.10.2016 в якій вказано, що згідно із записами земельно-шнурової книги за особовим рахунком № 699 рахується домогосподарство померлого 10.01.2007 р. ОСОБА_3, який був належним землекористувачем земельної ділянки загальною площею 0,40 га із них : 0,07 га.- для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Веренчанка по вул. Наивайка, 34, 0,34га. для ведення особистого селянського господарства (а.с. 33); рішенням Веренчанської сільської ради народних депутатів від 24 грудня 1993 року «Про приватизацію земель громадянам сіл Веренчанка та Яблунівка» яким підтверджується факт належності ОСОБА_3 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,07 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,27 га підтверджується (а.с. 36).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, такими як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що оскільки житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по вул. Наливайка, 34 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області побудований на відведеній ділянці, сільська рада зареєструвала його у по господарській книзі, головою домогосподарства указала спадкодавця ОСОБА_3, то останній набув право власності на спірний житловий будинок, проте не оформив право власності на нього належним чином.

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_3, померлого 10.01.2007 року, його дружина ОСОБА_4 набула право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку, що входить до складу спадщини, проте не оформила право власності належним чином оскільки 20.09.2010 року померла та не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно у вигляді ? частини згаданого житлового будинку.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємицею майна померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за законом, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок (а.с. 10). Згідно зведеного акту (а.с. 10 зворот) та довідки характеристики Заставнівського РБТІ №248 від 05.10.2016 року (а.с.14) згаданий житловий будинок побудований у 1959 році, а господарські споруди та будівлі до нього у 1980, 1982 роках, їх вартість становить 136854 (сто тридцять шість тисяч вісімсот пятдесят чотири ) гривні.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 10, 11, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, загальною площею 47,60 м2, житловою площею 30,90 м2, розташований по вул. Наливайка, 34 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 10.01.2007 року в с. Веренчанка Заставнівського району, Чернівецької області та на 1/2 частину цього ж будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 20.09.2010 р. в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Пухарєва