АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23 березня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого судді Кулянди М.І.

суддів Половінкіної Н.Ю., Одинака О.О.

секретар Чебуришкіна Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 лютого 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову,

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 лютого 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

На ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 лютого 2017 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вважає, що ухвала є незаконною і необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 лютого 2017 року скасувати та прийняти нову ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07 вересня 2006 року по цивільній справі №2-2724/2006 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині накладення арешту на транспортний засіб Hyundai Santa Fe, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов КМНSС 81АР6U080078, який належав ОСОБА_4.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

№22-ц/794/391/17 Головуючий у 1 інстанції Ярема Л.В. Категорія 19/27 Доповідач Кулянда М.І.

Згідно ч.3ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07 вересня 2006 року в порядку забезпечення позову ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором по цивільній справі №2-2724/06 накладено арешт на майно ОСОБА_4, в тому числі і на транспортний засіб Hyundai Santa Fe , 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов KMHSC81AP6U080078. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.10.2006 року задоволено позов ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №ZZZ452140 від 28 грудня 2005 року випуску в сумі 194 561 гривень 77 коп. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 придбав транспортний засіб з електронних торгів, організованих Глибоцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецкій області на виконання виконавчого листа №2-915/09, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області від 05 січня 2010 року про стягнення боргу з ОСОБА_4 для задоволення вимог АТ «Укрсиббанк». Відповідно до абзацу 4 п.9 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження). У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК). Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , оскільки він не є особою, яка брала участь у даній справі. Доводи апелянта в основному зводяться до того, що ОСОБА_1 є правонаступником майнових прав відповідача ОСОБА_4 в частині права власності на майно, а тому апелянт має право звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не є особою, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, а тому відповідно до правил ст.154 ЦПК не має права звертатись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, а тому відповідно до правил частини 1 статті 312 ЦПК України ухвалу слід залишити без змін. Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: