Справа № 211/5303/16-ц
Провадження № 2/211/449/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

у відсутність позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 районної у місті ради, та третіх осіб,

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Виконавчого комітету ОСОБА_3 районної у місті ради, треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом , суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету ОСОБА_3 районної у місті ради, треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 20.09.2015 року помер чоловік позивача ОСОБА_7. Після смерті чоловіка залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нестерова, 33 , площею 0,0716 гектарів, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,0076 га, призначена для ведення особистого селянського господарства за вказаною адресою, які належали спадкодавцю. 17.05.2016 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки через відсутність правовстановлюючого документа, оформленого належним чином на земельну ділянку на ім.»я спадкодавця. Спадкодавцю ОСОБА_7 вказане майно належало на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 24.12.2010 року за реєстровим № 1729, зареєстрованому у Державному реєстрі правочинів 24.12.2010 року за номером правочину: 4278239, № витягу: 946557 та право власності на земельну ділянку площею 0,0076 га, призначену для ведення особистого селянського господарювання , розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, вул. Нестерова , 33 яка належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 24.12.2010 року за реєстровим номером 1732, зареєстрованому у Державному реєстрі правочинів 24.12.2010 року за номером правочину 4278447, № витягу 9436978. Але за життя спадкодавець не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку і виготовити на власне ім"я державний акт на право власності на земельну ділянку. Саме із за відсутності державного акту на землю оформленому на померлого позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, як померлий чоловік позивача на законних підставах придбав земельну ділянку, позивач вважає, що є підстави для визнання за нею та дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті чоловіка та батька.

У судове засідання позивач не з»явилася, її представник ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає .

Представник відповідача виконкому ОСОБА_3 районної у місті ради до суду надали відгук відповідно до якого просили розглянути справу у відсутність їх представника , заперечень проти позову не мають.

Від третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, інших пояснень не має.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області до суду не з»явився, причини неявки не відомі.

Відповідно до ч. 2ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити.

Судом встановлено, що 20.09.2015 року помер чоловік позивача ОСОБА_7. (а.с. 6, 7, копії свідоцтв про шлюб та про смерть).

Після смерті чоловіка залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нестерова, 33 , площею 0,0716 гектарів, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,0076 га, призначена для ведення особистого селянського господарства за вказаною адресою, які належали спадкодавцю.

Спадкодавцю ОСОБА_7 вказане майно належало на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 24.12.2010 року за реєстровим № 1729, зареєстрованому у Державному реєстрі правочинів 24.12.2010 року за номером правочину: 4278239, № витягу: 946557 та право власності на земельну ділянку площею 0,0076 га, призначену для ведення особистого селянського господарювання , розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, вул. Нестерова , 33 яка належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 24.12.2010 року за реєстровим номером 1732, зареєстрованому у Державному реєстрі правочинів 24.12.2010 року за номером правочину 4278447, № витяг 9436978. (а.с. 8-9, 11-12).

17.05.2016 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки через відсутність правовстановлюючого документа, оформленого належним чином на земельну ділянку на ім»я спадкодавця. (а.с. 13-14).

За життя спадкодавець не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку і виготовити на власне ім»я Державний акт на право власності на земельну ділянку. Саме через відсутність Державного акту на землю оформленому на померлого позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. (а.с. 10).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.15 та ст.16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно до ч. 5ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. «а» ч. 3ст. 152 Земельного кодексу України в редакції 2001року, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Отже померлий чоловік позивача ОСОБА_7 на законних підставах придбав земельну ділянку, а тому є підстави для визнання за позивачем та дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті чоловіка та батька. Оскільки іншого шляху для захисту прав позивача не має, тому позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями328,1268,1225,1218,1223,1216,1296 ЦК України,78, 152 ЗК України,Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.3,10,11,25,182,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,0716 гектарів, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Нестерова, 33 та земельну ділянку площею 0,0076 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Нестерова, 33, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка помер 20 вересня 2015 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9