Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/354/17
Провадження № 2/433/273/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року

Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Певної О.С.,

при секретарі Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач), який в обґрунтування позовних вимог зазначив, що його дідусеві ОСОБА_2 у період, коли він перебував у зареєстрованому шлюбі з його бабусею ОСОБА_3, 19 листопада 1960 року було виділено під забудову земельну ділянку, на якій вони побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 (будівництво було закінчено 07 червня 1967 року, в результаті чого було видано відповідне реєстраційне посвідчення). Згідно технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, складається: А1ж, а,а1 - житловий будинок; Б - літня кухня; В - сарай; Д - сарай; Е - убиральня; Г - погріб; І - навіс; 1-2 - огорожа; 3 - колодязь. Його дідусь помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Так як його бабуся проживала разом з останнім та фактично продовжувала користуватися вказаним домоволодінням, то вважається такою, що фактично вступила у володіння спадком майном. 14 вересня 2011 року його бабуся вчинила заповіт, яким вищевказане домоволодіння після своєї смерті заповіла йому. ІНФОРМАЦІЯ_2 його бабуся померла. Він прийняв спадщину, але оформити її нотаріально не має змоги, оскільки потрібно встановити, що заповіт складено саме його бабусею ОСОБА_3, так як у ньому по батькові вказано «ОСОБА_3». Також необхідно встановити факт реєстрації шлюбу його бабусі з дідусем в 1953 році. На підставі викладеного просить, встановити факт складання заповіту ОСОБА_3, факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на вказане домоволодіння.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. На позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_10, .будучи попередженими про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, та під присягою засвідчили суду, що факт реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_3 відбувся у 1953 році в місті Кракові (Польща). Крім того, в смт. Троїцьке Луганської області збудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3 вчинила заповіт на користь ОСОБА_1, яким заповіла йому вказаний житловий будинок.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що згідно копії договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 19 листопада 1960 року, ОСОБА_2 виділено під забудову земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).

Будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 було закінчено 07 червня 1967 року, на підставі чого було видано відповідне реєстраційне посвідчення (а.с. 14).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, складається: А1ж, а,а1 - житловий будинок; Б - літня кухня; В - сарай; Д - сарай; Е - убиральня; Г - погріб; І - навіс; 1-2 - огорожа; 3 - колодязь (а.с. 15-19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24 березня 2016 року (а.с. 8).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2015 року (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.09.2011 року, батько позивача - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

Факт родинних відносин між позивачем та його померлим батьком ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 07.12.1985 року, де в графі «Батько» вказано - ОСОБА_5 (а.с. 11).

Факт родинних відносин між ОСОБА_5 та його померлим батьком ОСОБА_7 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 03.12.1955 року, де в графі «Батько» вказано - ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Толченовою О.В. 14.09.2011 року, житловий будинок з усіма будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 (а.с. 21). Як встановлено судовим розглядом, що по-батькові спадкодавець "ОСОБА_3", що підтверджуєтся матеріалами справи та показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_10, що підтверджує факт складання саме нею вказаного заповіту.

Згідно копії заяви від 28.03.2016 року, складеної ОСОБА_1, останній прийняв спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 (а.с. 36) та заведена спрадкова справа №52/2016 від 24.03.2016 в реєстрі за №58756013 (а.с. - 35).

Згідно копії заяви від 25.02.2016 року, складеної ОСОБА_10, останній прийняв спадкове майно після смерті його бабусі ОСОБА_3 (а.с. 37), на підставі якої ОСОБА_10 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.07.2016 року. Спадщина, на яку видане вказане свідоцтво складається з земельної ділянки НОМЕР_8 площею 5,6774 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_6 в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області, що належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 (а.с. 63). Тобто, спадкоемцем ОСОБА_10 оформлено спадщину, яка не входить до складу майна за заповітом від 14.09.2011 року на житловий будинок з усіма будівлями та спорудами, що належать спадкодавцю.

Спадкоємець ОСОБА_11 згідно заяви №83 відмовився від прийняття спадщини, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину в межах строку, згідно інформації наданої приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області від 01.03.2017 №82/01-09 та від 20.03.2017 №104/01-09, не вбачається.

Судом встановлено, що до цього часу позивач ОСОБА_1 оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 нотаріально не має змоги, оскільки потрібно встановити, що заповіт складено саме його бабусею ОСОБА_3, так як у ньому по батькові вказано «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3».

За змістом п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Одним з предметів розгляду даного позову є встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у 1953 році, та факт того, що заповіт відносно позивача складено саме його бабусею ОСОБА_3, встановлення яких необхідно заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цих фактів. Оскільки дані факти підтверджуються письмовими доказами по справі та показами свідків, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦКУкраїни встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормативно-правові акти, що діяли на момент створення спадкодавцем житлового будинку, передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦКУкраїни та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до 01 липня 2004 року, тобто, за наявності фактичних та правових підстав виникнення права власності у спадкодавця на житловий будинок, який збудовано до 2004 року та на які відсутні правовстановлюючі документи, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення таких спадкових прав.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1220, 1223 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-65, 209, 212-215, 256 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

Встановити, що заповіт від 14 вересня 2011 року, згідно якого ОСОБА_1 є спадкоємцем житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 - складено ОСОБА_3.

Встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в 1953 році у м. Кракові.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, що складається з: А1ж, а,а1 - житловий будинок; Б - літня кухня; В - сарай; Д - сарай; Е - убиральня; Г - погріб; І - навіс; 1-2 - огорожа; 3 - колодязь.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 03 квітня 2017 року.

Суддя О.С. Певна

4

Певна

28.03.17