Справа №551/649/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" січня 2017 р. смт. Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого-судді Рябченка В.В., при секретарі - Курінній Я.М., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Шишацького районного суду Полтавської області, в смт.Шишаки Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир», про стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсації за затримку розрахунку і відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

21.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Шишацький районний суд з позовом до ТОВ «Гадячсир» з зазначеними позовними вимогами, в позовній заяві вказав, що відповідно до наказу директора ТОВ « Гадячсир» від 31.05.2016 року № 43-КШ, його було звільнено з посади слюсаря ремонтника механічного цеху на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін.

За період його роботи відповідач не регулярно виплачував заробітну плату за період з лютого 2016 року по травень 2016 року, а в день звільнення не провів з ним повного розрахунку, чим порушив вимоги ст.ст. 115,116 КЗпП України.

Враховуючи те, що на момент подачі до суду позовної заяви, відповідач не провів з позивачем повного розрахунку, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за несвоєчасно виплачену зарплату, середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, моральну шкоду в розмірі 15000 гривень та судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 6614,40 гривень.

В судовому засіданні позивач та його представник уточнили свої позовні вимоги, просили суд стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5604,16 гривень, моральну шкоду в сумі 15000 гривень та судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 6614,40 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував з огляду на його безпідставність, порушень вимог КЗпП України з боку відповідача не вбачав, оскільки позивач в день звільнення не працював, з письмовими вимогами про проведення з ним розрахунку не звертався, його вимогу про розрахунок він отримав 27.07.2016 року у вигляді позовної заяви до суду, але розрахунок з позивачем був проведений 13.07.2016 року, тобто до отримання копії позовної заяви, в звязку з цим просив суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обємі.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9., дослідивши наявні письмові докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював слюсарем ремонтником 5 розряду ремонтно механічного цеху Шишацької виробничої дільниці ТОВ « Гадячсир» і відповідно до наказу директора ТОВ « Гадячсир» від 31.05.2016 року № 43-КШ, його було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін (а.с. 15-16).

Згідно розрахункового листа за травень 2016 року ( а.с. 63), борг ТОВ «Гадячсир» перед ОСОБА_1 на момент його звільнення складав 12333,21 гривень

Факт наявності заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 на момент його звільнення у вказаному розмірі відповідачем не оспорював ся, але в той же час представник відповідача посилається на те, що ОСОБА_1, який в день звільнення не працював, з вимогами про проведення з ним повного розрахунку до відповідача не звертався.

Згідно ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно абз.1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Як встановлено судом, в день звільнення з роботи, 31 травня 2016 року, позивач ОСОБА_1 не працював, що підтверджується даними витягу з табелю використання робочого часу за травень 2016 року по ремонтно механічному цеху ТОВ «Гадячсир» (а.с.33), показаннями свідка ОСОБА_6 який в судовому засіданні пояснив, що табель обліку робочого часу за травень місяць 2016 року вів і заповнював особисто він, позивач ОСОБА_1 в день звільнення, 31.05.2016 року, не працював, показаннями свідка ОСОБА_7, яка суду показала, що ОСОБА_1 31.05.2016 року в період з восьмої до десятої години ранку отримав трудову книжку і був розрахований з підприємства разом з іншими працівниками, при цьому суд не приймає до уваги свідчення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_9, які були запрошені та допитані в судовому засідання за клопотанням позивача ОСОБА_1 і стверджували що ОСОБА_1 31.05.2016 року, після звільнення і отримання трудової книжки працював в цей день на підприємстві, так як вважає їх зацікавленими особами, оскільки вони самі були звільнені в цей день з підприємства і зверталися з позовами до суду про стягнення заробітної плати та інших виплат, а їх свідчення спростовуються письмовими доказами по справі.та показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Будь-яких належних доказів того, що позивач звертався до відповідача з вимогою про проведення з ним розрахунку до предявлення 21.06.2016 року позову в Шишацький районний суд позивачем не надано. .

Таким чином документально підтвердженою датою отримання відповідачем вимоги позивача про розрахунок з ним є дата отримання відповідачем позовної заяви з додатками, тобто 27.07. 2016 року, а розрахунок з позивачем відповідач провів 13.07.2016 року, тобто до моменту отримання копії позовної заяви з Шишацького районного суду, що підтверджується довідкою відповідача ( а.с.34) поясненнями представника відповідача ОСОБА_3 та що також не заперечувалося позивачем та його представником, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, моральної шкоди та судових витрат задоволенню не підлягають, виходячи з відсутності вини відповідача.

Керуючись ст.ст. 10-11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир», про стягнення заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату,компенсації за затримку розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди та судових витрат - відмовити

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання на протязі 10 днів з дня його проголошення до Шишацького районного суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили через 10 днів, якщо не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий, суддя В.В. Рябченко