Справа № 185/995/17
Провадження № 2-з/185/7/17
У Х В А Л А

ІМенеМ УкрАїНи

07 лютого 2017 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з заявою про забезпечення позову посилаючись на те, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 24.09.2014 року в розмірі 32 655,02 грн.На даний час виникла необхідність забезпечити позовні вимоги шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу, а саме: на будинок № 16 по вул. Добролюбова в м. Павлограді Дніпропетровської області. Для забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, необхідно прийняти заходи забезпечення позову, так як неприйняття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 69588831 від 03.10.2016 року ОСОБА_1 є власником будинку № 16 по вул. Добролюбова в м. Павлограді Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу ВКС 019253, р. №1-6439, від 06.12.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер спірних правовідносин, а також те, що у випадку задоволення позову судом, без застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, чим може бути заподіяно шкоду правам та законним інтересам позивача, тому заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Накласти арешт на № 16 по вул. Добролюбова в м. Павлограді Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) на підставі договору купівлі-продажу ВКС 019253, р. №1-6439, від 06.12.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори.

Копію ухвали для виконання направити Павлоградському міськрайонному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 338) .

Копію ухвали суду після її виконання направити ОСОБА_1 (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Степового Фронту, буд. 150).

Ухвала підлягає негайному виконанню. Строк предявлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: В.М. Бондаренко