Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Номер провадження 22-ц/778/44/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Дзярука М.П.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Бєлової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріального і морального збитку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріального та морального збитку.

В позові зазначав, що 15.06.2013 року, він позичив в борг ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 39 000 грн., на підставі чого ОСОБА_4 у присутності двох свідків написав ОСОБА_3 розписку про те, що зазначені грошові кошти зобовязується повернути у строк до 29.06.2013 року.

У визначений сторонами строк, а саме 29.06.2013 року, ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 39 000 грн. не повернув, у вязку з чим, своїми неправомірними діями з урахуванням індексу інфляції і курсу валют заподіяв ОСОБА_3 матеріальний збиток в розмірі 110 000 грн.

До всього позивач зазначив, що йому було спричинено матеріальний збиток у розмірі 50 000 грн., який полягав у постійних нервуваннях з приводу неповерненої грошової суми.

Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 110 000 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 39000 грн., судовий збір у розмірі 384 грн., а всього стягнуто 39 384 грн.

В задоволенні інших позовних вимог по компенсації моральної шкоди та стягненню іншої частини матеріальної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не у повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Встановлено, що відповідно до письмової розписки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 03.01.2007 року бере у ОСОБА_3 39 000 (тридцять дев»ять тисяч) грн. до 29 червня 2013 року. Під розпискою міститься дата її складання - 15.06.2013 року та підпис ОСОБА_4 Також є підписи двох свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 7).

Свої зобов'язання за договором ОСОБА_4 не виконав, тому позивач просив суд стягнути з відповідача борг у сумі 39 000,00 грн. та матеріальний збиток, який виразився в інфляційних втратах, а загалом суму матеріальних збитків у розмірі 110 000,00 грн., а також просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Суд, задовольняючи частково позов в частині стягнення основного боргу у сумі 39 000,00 грн., відмовив у задоволенні вимог щодо стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди з підстав їх недоведеності та відсутності розрахунків.

Однак з такими висновками частково не погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги: на сьогоднішній день відповідач кошти так і не повернув, суд прийняв рішення не застосувавши ст.625 ЦК, відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також моральну шкоду.

Зазначені доводи є частково підставними з наступних мотивів.

Так, згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцю визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора грошової суми про яку йдеться в розписці або речей.

У ст. 629 ЦК окреслено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином й відповідно до умов договору (ст.526 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовою одиницею України є гривня, а інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується зростанням цін на товари і послуги.

Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.

Застосування до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за своєю правовою природою є відшкодуванням збитків, завданих кредитору внаслідок знецінювання його грошових коштів у зв'язку зі зростанням загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Таким чином за ст. 625 ЦК України встановлений індекс інфляції ураховується до суми боргу в разі наявності між сторонами грошових зобов'язань у валюті України - гривні.

Прийняті зобов'язання відповідач не виконав, в оговорені договором строки, грошову суму позивачу не сплатив, а тому повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції. Згідно розрахунку, сума інфляції за весь час прострочення складає 39 182,29 грн. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції на загальну суму 78 182,29 грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.ст.57-59 ЦПК України позивач не надав суду першої та апеляційної інстанції доказів на підтвердження своїх позовних вимог на суму 160 000,00 грн. (110 000,00 грн. матеріальні збитки та 50 000,00 моральна шкода).

Тому колегія суддів вважає безпідставним задоволення позову позивача в повному обсязі і вважає доведеним його позов на суму 78 182,29 грн., на підставі чого його позов підлягає задоволенню частково, лише на вказану суму. У задоволенні позову в іншій частині колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо їх відмови, за недоведеністю.

Таким чином, оскільки районний суд неповно з'ясував обставини, які підлягали з'ясуванню, то з передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав його рішення підлягає зміні в частині збільшення суми, стягнутих з відповідача грошових коштів.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати стягуються пропорційно до задоволених вимог та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1641,70 грн.( 160000 розмір заявлених вимог, задоволено -78182,29 грн, що становить 48.86%).

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2016 року у цій справі змінити, збільшивши суму стягнутих грошових коштів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 з 39 000,00 грн. до 78 182,29 грн., яка складається з 39 000,00 грн. основного боргу та 39 182,29 грн. індексу інфляції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1641,70 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: