УХВАЛА

іменем україни

22 березня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Державний нотаріус Дев?ятої Київської державної нотаріальної контори м. Київ про дострокове розірвання договору довічного утримання та зняття заборони відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить: достроково розірвати договір про довічне утримання, укладений між позивачем та відповідачем 24.06.2009, посвідчений державним нотаріусом Дев?ятої Київської державної нотаріальної контори м. Київ Майданником І.В. 24.06.2009, зареєстрованого в реєстрі за №7-1374; зняти заборону відчуження зазначеної в договорі квартири, накладеної державним нотаріусом Дев?ятої Київської державної нотаріальної контори м. Київ Майданником І.В. 24.06.2009 зареєстрованої в реєстрі за №7-1376, зареєстровано в реєстрі заборон за №зб135.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

В порушення імперативних вимог п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачем не вказано прізвище ім?я по-батькові та адресу місцезнаходження, поштовий індекс та номер засобів зв?язку третьої особи.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що державний нотаріус та нотаріальна контора не представляє свої інтереси самостійно, відповідно до вимог чинного законодавства інтереси нотаріальної контори представляє Головне територіальне управління юстиції у місті Києві.

Позивач стверджує, що в неї як набувача за договором довічного утримання відповідача змінилось матеріальне становище, і на даний момент вона позбавлена можливості подальшого виконання взятих на себе обов?язків.

Разом з тим, позивачем не надано суду жодного доказу в порушення імперативних вимог п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України, щодо підтвердження факту перебування у скрутному матеріальному становищі, що за своїм змістом унеможливлює подальше нею виконання умов укладеного договору.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Державний нотаріус Дев?ятої Київської державної нотаріальної контори м. Київ про дострокове розірвання договору довічного утримання та зняття заборони відчуження - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк