АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Роман О.А.
№22-ц/796/655/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про припинення договірних зобов'язань,-

В С Т А Н О В И Л А

У листопаді 2015 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про припинення договірних зобов'язань.

14.12.2015 року, 17.05.2016 року та 20.10.2016 року позивачі уточнювали позовні вимоги.

У мотивування уточнених вимог, поданих 20.10.2016 року, посилалися на те, що 08.07.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», укладено Кредитний договір №2405/0708/55-005 на отримання грошових коштів у вигляді кредиту в розмірі 25 000 доларів США на строк по 08 липня 2018 року.

Згідно з пп. 2.1 п. 2 Кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язань позичальника по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за його користування, оплаті комісій, пені за несвоєчасну сплату процентів тощо виступала іпотека, а саме: квартира АДРЕСА_2

Поручителями укладеного Кредитного договору виступили ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з якими відповідно 08 липня 2008 року укладено Договори поруки.

21.04.2011 року до пп. 2.1 п. 2 Кредитного договору внесено зміни шляхом укладення Договору про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року в частині забезпечення виконання зобов'язань позичальника іпотекою, а саме: квартира АДРЕСА_1, яка виникла на підставі Іпотечного договору від 21 квітня 2011 року № 2405/0708/55-005-Z-2.

21.04.2011 року додатково укладено Договір поруки №2405/0708/55-005-Р-3, згідно з яким поручителем по Кредитному договору виступає ОСОБА_5

30 березня 2015 року Ніжинським міськрайонним суд Чернігівської області ухвалено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» всю суму боргу за Кредитним договором від 08.07.2008 року №2405/0708/55-005, а саме, 139 088,12 грн.

Дане рішення виконано в повному обсязі, що підтверджується квитанціями про сплату на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 139 088,12 грн.

Головним державним виконавцем Савченко Ю.Й. Подільського РВДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №51068219 від. 24.06.2016 року) у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі виконавчого документу.

Свідченням прийняття відповідачем від боржника виконання зобов'язання за Кредитним договором від 08.07.2008 року №2405/0708/55-005 є платіжні документи про належне виконання рішення суду із погашення заборгованості.

Таким чином, з моменту виконання боржником зобов'язань та прийняття їх кредитором припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення.

З урахуванням наведеного просили суд:

1) визнати зобов'язання, що виникли на підставі Кредитного договору від 08 липня 2008 року №2405/0708/55-005, припиненими у зв'язку з їх виконанням, проведеним належним чином;

2) визнати іпотеку, яка виникла на підставі укладеного Іпотечного договору від 21 квітня 2011 року №2405/0708/55-005-Z-2, припиненою у зв'язку з припиненням основного зобов'язання.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про припинення договірних зобов'язань задоволено.

Визнано припиненими:

- Споживчий кредитний договір №2405/0708/55-005 від 08 липня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_2;

- Договір іпотеки №2405/0708/55-005-Z-2 від 21 квітня 2011 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_4, згідно з яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Альфа-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що позивачами рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області та постанову про відкриття виконавчого провадження не було виконано в зазначений Законом України «Про виконавче провадження» (чинного на дату відкриття виконавчого провадження) семиденний строк.

Погашення заборгованості за Кредитним договором станом на день ухвалення рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області не було здійснено одноразовими платежем, а здійснювалось позивачами протягом тривалого терміну на власний розсуд, з порушеннями умов Кредитного договору.

У резолютивній частині рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області не визначено черговості погашення заборгованості, в зв'язку з чим при внесенні коштів позивачами в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором зарахування грошових коштів здійснювалося відповідно до чинного законодавства, а саме, ст. 534 ЦК України, та умов Кредитного договору.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, за яким стягнуто з позивачів відповідну суму коштів, не є підставою припинення договірних зобов'язань, не є доказом виконання взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору в повному обсязі, а лише слугує доказом сплати певної суми заборгованості за Кредитним договором, наявної на момент ухвалення рішення.

Посилається, що судом першої інстанції не взятий до уваги розрахунок заборгованості станом на 10.08.2016 року, з якого вбачається, що станом на дату розрахунку у позичальника наявна заборгованість перед банком.

Представник ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення 23.01.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5, який представляє інтереси за довіреностями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за спірними договірними відносинами виконання проведене, а представником банку не надано суду рішення компетентного органу, яким визначено заборгованість на день розгляду справи.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Судом встановлено, що 08.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №2405/0708/55-005, за умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 25 000 доларів США на строк по 08 липня 2018 року включно та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим Договором. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,90% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Кредитні кошти призначені на споживчі потреби. (а.с. 4-7)

Згідно із пп. 2.1 п. 2 Кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язань позичальника по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за його користування, оплаті комісій, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов даного Договору та інших витрат банку, пов'язаних з одержанням виконання, виступає іпотека об'єкта нерухомості, а саме: квартира АДРЕСА_2.

21.04.2011 року між сторонами укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Кредитного договору №2405/0708/55-005 від 08.07.2008 року, зокрема, сторони домовились внести зміни до п. 2.1 Кредитного договору та викласти його в наступній редакції: «2.1. Забезпеченням виконання зобов'язань позичальника по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за його користування, оплаті комісій, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов даного Договору та інших витрат банку, пов'язаних з одержанням виконання, виступає іпотека об'єкта нерухомості, а саме:

квартира АДРЕСА_1. (а.с. 12)

21.04.2011 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_4 укладено Іпотечний договір №2405/0708/55-005-Z -2, згідно якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1. (а.с. 9-11)

Відповідачем не заперечувалось, що 08.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_3, між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_4 укладено Договори поруки.

21.04.2011 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_5 також укладено Договір поруки.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 березня 2015 року стягнуто на користь ПАТ «Альфа-Банк» з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 139 088,12 грн та в рівних частинах 1679,62 грн / по 419,90 грн з кожного/ у відшкодування витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (а.с. 16-17)

На виконання даного рішення суду ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» сплачено кредитну заборгованість у розмірі 49 500 грн, 25 140 грн, 64 450 грн, що підтверджується квитанціями №85-11к від 04.09.2015 року, №85-326к від 30.09.2015 року та №85-292к від 05.05.2015 року, а всього на суму 139 090 грн. (а.с. 19-20)

24.06.2016 року головним державним виконавцем Подільського районного відділу державно виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савченко Ю.Й. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №51068219) у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с. 65).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Такий правовий висновок містить у Постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року в справі №6-1252цс16.

У п. 1.3 Кредитного договору визначено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,90% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Кредитні кошти призначені на споживчі потреби.

Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору за порушення терміну сплати ануїтетних платежів за цим Договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення в тому числі день погашення простроченої заборгованості. У випадку часткової сплати суми ануїтетного платежу пеня нараховується на його несплачену частину.

Оскільки судове рішення від 30 березня 2015 року про стягнення заборгованості боржником ОСОБА_5 повністю виконано 30.09.2015 року, то відповідно до вимог зазначених норм матеріального права та пунктів 1.3, 8.1 Кредитного договору кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання вказаного судового рішення.

На підтвердження наявності заборгованості відповідач надав суду першої інстанції розрахунок наявної заборгованості, яка позивачами не погашена.

На спростування наявної заборгованості за цим розрахунком позивачі не надали суду жодного доказу. Їх доводи зводяться лише до того, що вони виконали рішення суду по стягнутій заборгованості, тому іншої заборгованості не визнають.

Разом з тим, як вбачається з наданих суду квитанцій про погашення заборгованості за рішенням Ніжинського міська районного суду Чернігівської області від 30 березня 2015 року, позивачі сплачували заборгованість частинами відповідно: 05 травня 2015 року, 04 вересня 2015 року та 30 вересня 2015 року.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, як такими, що ґрунтуються на законі, що відповідач мав право згідно ст. 534 ЦК України та умов Договору зараховувати внесені відповідачами кошти спочатку на погашення процентів, які відповідач продовжував нараховувати, оскільки дія договору не закінчилася і борг не був погашений в повному обсязі.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 підтвердив, що визначену відповідачем заборгованість не визнає і не погасив.

На зазначене вище суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно частин 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги ПАТ «Альфа-Банк» сплачено судовий збір у розмірі 4287,36 грн, що підтверджується меморіальним ордером №1630084 від 04.01.2017 року. (а.с. 102)

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, з позивачів на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір по 1071,84 грн.

Керуючись ст. 525, 526, 599, 611, ч. 1, 4 ст. 631, 1046, ч. 1 ст. 1048, ч. 1, 3 ст. 1049, ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України, статтями 88, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання зобов'язання, що виникли на підставі Кредитного договору від 08 липня 2008 року №2405/0708/55-005, припиненими у зв'язку з їх виконанням, проведеним належним чином, та визнання іпотеки, яка виникла на підставі укладеного Іпотечного договору від 21 квітня 2011 року №2405/0708/55-005-Z-2, припиненою у зв'язку з припиненням основного зобов'язання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» сплачений судовий збір у розмірі 1071,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» сплачений судовий збір у розмірі 1071,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» сплачений судовий збір у розмірі 1071,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» сплачений судовий збір у розмірі 1071,84 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А.Шебуєва