Справа № 766/1853/17
УХВАЛА

03 лютого 2017 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні автомобілем, встановлення порядку користування автомобілем, що є спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на ? частину автомобіля,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, в якому просить визнати автомобіль Daewoo Nubira, державний номер ВТ 8101АН спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та поділити зазначене майно, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки Daewoo Nubira, державний номер ВТ 8101АН; усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні спільним майном автомобілем марки Daewoo Nubira, державний номер ВТ 8101АН, шляхом надання ключів від автомобіля Daewoo Nubira, державний номер ВТ 8101АН та забезпечення безперешкодного доступу до Daewoo Nubira, державний номер НОМЕР_1; зобов'язати ОСОБА_2 не чинити в подальшому перешкод ОСОБА_1 у користуванні автомобілем Daewoo Nubira, державний номер ВТ 8101АН.

Дана позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст. 119 ЦПК України, а саме:

-відповідно до положень ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору, в порушення зазначеної вимоги позивачем долучено до матеріалів справи копію квитанції про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. та оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 88,80 грн. Документом про оплату витрат є квитанція установи банку або відділення поштового звязку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. У разі коли оплата витрат здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера, скріпленим печаткою фінансової установи.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

Частиною 2 цієї ж статті визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на автомобіль, усунення перешкод у користуванні спільним майном подружжя, що є вимогами немайнового та майнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно ч. 3 ст. 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру вираховується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 640 грн.

На момент звернення до суду з позовною заявою, а саме 02.02.2017 року позивач не звільнений від оплати судового збору, згідно з чинною редакцією статті 5 Закону України «Про судовий збір». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 року (справа № 6-1121цс16), яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 551,20 грн. за позовну вимогу майнового характеру або надати оригінал квитанції про сплату судового збору в зазначеному розмірі, а також сплатити судовий збір в розмірі 640 грн. за позовну вимогу немайнового характеру, а всього 1280 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає, що вказана заява не може бути розглянута по суті, у зв`язку з чим позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 119, 121 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні автомобілем, встановлення порядку користування автомобілем, що є спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на ? частину автомобіля без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Прохоренко