АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 626/1904/16-ц Головуючий 1 інстанції Рибальченко І.Г.
Провадження № 22ц/790/484/17 Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Довгаль А.П.,

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляміної Анни Вікторівни на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року по справі за поданням державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляміної Анни Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року старший державний виконавець Красноградського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляміна А.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

В обґрунтування подання посилалась на те, що на виконанні у Красноградському ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчий лист від 03 жовтня 2002 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини, починаючи з 26 вересня 2002 року та до його повноліття, не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Станом на 01 жовтня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментам становить 27 389,58 грн. На виконання вищевказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження, проте з червня 2015 року ОСОБА_2 перестав виконувати рішення суду у зв'язку з чим зростає заборгованість по аліментам. Неодноразово боржник викликався до ВДВС, проте до відділу не з'являвся, місце його роботи на території України не встановлено. 30 червня 2016 року до ВДВС з поліції надійшов висновок про те, що ОСОБА_2 разом зі своєю матір'ю виїхав за межі України на територію Російської Федерації в м. Москва. Отже, боржник ухиляється від виконання рішення суду.

В зв'язку з цим просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним покладених на нього судовим рішенням зобов'язань без вилучення паспортного документу.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року у задоволенні подання державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляміної А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі старшого державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляміної А.В. ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали, якою її подання задовольнити у повному обсязі; виконання ухвали покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги старший державний виконавець Красноградського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляміна А.В. посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали, постановленої з порушенням вимог матеріального та процесуального права; вважає доведеним та обґрунтованим своє подання, оскільки боржник знав про відкрите виконавче провадження та про рішення суду, яке він зобов'язаний виконати, але ухиляється від його виконання.

В судове засідання сторони не з'явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи,старший державний виконавець Красноградського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляміна А.В. подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не надано виключних доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з п.18 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Умовами ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» встановлено вичерпний перелік обставин, за яких громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема у випадках, якщо невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що виконанні у Красноградському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини, починаючи з 26 вересня 2002 року та до його повноліття, не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян (а.с.38).

Із розрахунку заборгованості по аліментам від 12.10.2016 року вбачається, що аліменти утримувались ТОВ «Аграрник» і станом на 06.06.2015 року заборгованість становила 7886,25 грн. Враховуючи, що з 06.06.2015 року боржник не надав довідку з міста роботи, заборгованість нараховується згідно даних Красноградського районного управління статистики про розмір середньомісячної заробітної плати по Красноградському району і складає станом на 01 травня 2016 року сума заборгованості ОСОБА_2 складає 20 268,33 грн.

Звертаючись з поданням про тимчасове обмеження права боржника на виїзд за межі України, державний виконавець, крім подання, надав копію постанови про відкриття провадження та копії виконавчих документів без надання будь-яких доказів про повідомлення боржника щодо відкриття провадження. Доказів про виклики державним виконавцем боржника щодо виконання рішення суду, перевірку його майнового стану та ухилення боржника від виконання рішення суду не надано, не підтверджено документами, що боржник, якого державний виконавець просив обмежити у праві виїзду, взагалі проживає на території України та залишав її межі.

Отже, будь-яких доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду, державний виконавець, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України не надав, оскільки ухилення від виконання рішення суду є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання цього обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, тобто свідомо вчиняє будь-які дії, спрямовані на невиконання рішення суду.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Посилання державного виконавця, як на підставу обмеження у праві виїзду боржника у праві виїзду за кордон, на те, що ОСОБА_2 виїхав за межі України, не є доведенням факту ухилення від виконання рішення суду.

За таких обставин колегія судів вважає, що ухвала суду законна і обґрунтована, постановлена з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.2 ст.307, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Красноградського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ляміної Анни Вікторівни - відхилити.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді