Справа № 236/3276/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки з розстрочкою платежу, та зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно та стягнення грошових коштів, за участю сторін: позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника ОСОБА_6, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника ОСОБА_7, суд

ВСТАНОВИВ:

02.11.2015року представник позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_6, звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки з розстрочкою платежу (а.с.3-5 т1).

06.11.2015року ухвалою судді відкрито провадження по зазначеній цивільній справі (а.с. 27 т.1 ).

18.11.2015року та 23.12.2015року до суду надійшли, відповідно, зустрічна позовна заява та, уточнений позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно та стягнення грошових коштів (а.с.40-41, 61-62 т.1).

23.12.2015року ухвалою суду зустрічна позовна заява об*єднана в одне провадження з первісним позовом та цивільна справа призначена до розгляду по суті на 11.01.2016року (а.с. 66 т.1).

13.02.2016року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 надали до суду заяву про зміну предмета позову та просять стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на їх користь заборгованість по договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 02.10.2014року грошову суму в розмірі 261 474грн (а.с. 89-90 т.1).

В ході судового розгляду цивільної справи позовні вимоги в частині стягнення з з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 1000доларів США на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за заявою останніх, ухвалою суду від 17.05.2016року залишені без розгляду (а.с. 19, 20, 23-24 т.1).

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та, на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в інтересах ОСОБА_3 (а.с. 106 т.1), їх представник ОСОБА_6 (а.с. 20-25 т.1) позовні вимоги щодо стягнення в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на їх користь заборгованості по договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки від 02.10.2014року грошову суму в розмірі 261 474грн підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов. Позивачі вважають, що відповідачі не виконали умови договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки з розстрочкою платежів, який посвідчено державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори 02.10.2014року за реєстром № 2646, оскільки не виконали умови договору - не виплати решту грошових коштів, передбачену розділом 2 договору (а.с.14).

Крім того, пояснили, що розписка про отримання ними від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошових коштів в розмірі 30 000доларів США по договору купівлі-продажу будинку за адресою: Донецька область, м. Красний Лиман, с. Старий Караван, вул. Слов*янська, 5, відповідно договору № 2646 покупці зобов*язані 10 000доларів США, не стосується спірного договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки з розстрочкою платежів, а є розрахунком іншого приватного усного договору.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, які розташовані за адресою: м. Лиман, с. Старий Караван, вул. Слов*янська, буд. 5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. Відповідачі по зустрічному позову вважають, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушили та не виконали договорні зобов*язання, передбачені договором купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки з розстрочкою платежів, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори 02.10.2014року за реєстром № 2646.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5, та їх представник ОСОБА_7 позовні вимоги позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3, представника ОСОБА_6, не визнали просили відмовити в задоволенні позову. Відповідачі суду підтвердили, що після підписання у нотаріуса договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами і земельної ділянки, вони повністю розрахувались з продавцями нерухомого майна, сплатив всю грошову суму за придбане майно. Факт повного розрахунку підтверджується письмовою розпискою написаною власноручно ОСОБА_2 та підписаною особисто ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наполягали на задоволенні зустрічного позову про визнання за ними права власності на нерухоме майно: житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами і земельну ділянку, розташовані за адресою: Донецька область, м. Лиман, с. Старий Караван, вул. Слов*янська, 5 (п*ять).

Дослідивши зібрані у справі докази, вислухавши учасників судового розгляду, всебічно і повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зустрічні позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. 15, 16, 321, 328, 527, 626, 640, 655, 692 ЦК України, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, цивільно-процесуальним законодавством України.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

02.10.2014року між позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діяла від себе особисто та на підставі довіреності від імені ОСОБА_3 (продавці), та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (покупці), було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку і земельної ділянки з розстрочкою платежів, який посвідчено 02.10.2014року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2646 ( а.с. 14 т.1).

При вчиненні нотаріальних дій нотаріус керується цивільним законодавством України та безпосередньо Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Пунктом 35 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657,715, 719, 729, 732, 745, 1304 ЦК України).

Відповідно до глави 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: нотаріус зобовязаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії.

Нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину.

Установлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін. Установлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони.

Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

Згідно з умовами розділу 1 договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки з розстрочкою платежів від 02.10.2014року продавці зобов*язалися передати майно у власність покупцям в рівних частках кожному, а покупці зобов*язалися прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу є:

житловий будинок - гіпсоблочний, обкладений цеглою літерою А-1, загальною площею 99.7кв.м., у тому числі житловою площею 53.9кв.м.; з господарсько-побутовими будівлями та спорудами - кухня Б, сарай В, вбиральня Г, льох Д, гараж И, сарай К, огорожа 1, ворота 2, колонка 3;

земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.1000га, кадастровий номер :000:0130,

які розташовані в с. Старий Караван, м. Красний Лиман, Донецької області, вул. Слов*янська, 5 (п*ять).

Згідно п. 2.1 договору продаж житлового будинку і земельної ділянки за домовленістю сторін вчинявся за 148 000грн (сто сорок вісім тисяч грн). Вказану суму покупці зобов*язалися передати покупцям таким чином: 18 000грн (вісімнадцять тисяч грн) до підписання цього договору, а решту 130 000грн (сто тридцять тисяч грн), що на день укладання цього правочину є еквівалентним суми 10 000доларів США (десяти тисяч) не пізніше 02.10.2015року. Факт отримання решти грошей повинен підтверджуватись нотаріально оформленою заявою продавців. Договір вважається виконаним покупцями після проведеного розрахунку за договором. Порушення цього пункту є підставою для розірвання договору і відшкодування збитків (а.с. 14 т.1).

Відповідно до розділу 5 вказаного договору сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксовані всі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу будинку. Вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину, що укладається сторонами, їм роз'яснено нотаріусом. Сторони підтверджують, що цей договір не носить характеру мнимого та удаваного правочину.

У судовому засіданні продавці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили факт отримання ними, до підписання вищевказаного договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, від покупців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 18 000грн Зазначений факт підтверджується розпискою написаною власноручно ОСОБА_2 26.09.2014року (а.с. 35 т.2).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наполягають, що умови договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, зазначені в п.2.1, а саме сплату покупцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошової суми 130 000грн, яка на час укладання договору була еквівалентна 10 000доларів США, не виконані та підлягають стягненню з останніх.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, та пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останні в повному обсязі виконали умови договору. На підтвердження сплати грошових коштів відповідно до укладеного між сторонами договору, покупці надали розписку про отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 000 (тридцяти тисяч) доларів США по договору купівлі-продажу будинку за адресою: Донецька область, м. Красний Лиман, с. Старий Караван, вул. Слов*янська, 5 (п*ять). Зі змісту зазначеної розписки вбачається, що згідно договору № 2646 покупці повинні 10 000доларів США (а.с.36 т.2).

Тобто, вищевказана розписка підтверджує факт отримання продавцями від покупців грошових коштів в розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) доларів США, саме за договором купівлі-продажу будинку, після підписання та посвідчення зазначеного правочину, оскільки в розписці, яка написана власноручно ОСОБА_2 вже було вказано номер реєстрації договору в нотаріальному реєстрі (№ 2646 ).

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 683 від 15.11.2016року (а.с. 175-186 т.2)

1. рукописний текст розписки від 02.10.2014року (т.2 а.с.36) який починається і закінчується словами Расписка. Я, ОСОБА_8 ... , 02.10.2014..., ОСОБА_8В. - виконано ОСОБА_2;

2. рукописний запис ОСОБА_9А. в розписці від 02.10.2014року (т.2 а.с.36) виконано ОСОБА_1;

3. два підписи, що розташовано в розписці від 02.10.2014року (т.2 а.с. 36) віл імені ОСОБА_2 виконано ОСОБА_2;

підпис, що розташовано в розписці від 02.10.2014року (т.2 ас.с 36) від імені ОСОБА_1 виконано ОСОБА_1.

Тобто, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передали, а позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали грошові кошти в розмірі 30 000доларів США за договором купівлі-продажу будинку за адресою: с. Старий Караван, м. Красний Лиман, вул. Слов*янська, 5 (п*ять).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стверджують, що отримані ними від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 30 000доларів США є коштами за приватним договором, а саме: оплата за іфраструктуру, яка знаходиться при проданому ними домоволодінні ( гаражу, викладеним в дворі замощенням та ін.).

Зазначені доводи позивачів про отримання грошової суми в розмірі 30 000доларів США по приватному договору не підтверджуються жодним доказом, а навпаки спростовуються змістом договору, відповідно до якого вбачається, що предметом купівлі-продажу є як житловий будинок і земельна ділянка, так і розташовані на ній господарсько-побутові споруди: - кухня Б, сарай В, вбиральня Г, льох Д, гараж И, сарай К, огорожа 1, ворота 2, колонка 3.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.ст. 10 , 57 , 59 , 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 2 ст. 640 цього Кодексу якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В судовому засіданні з пояснень сторін та досліджених доказів встановлено, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки з розстрочкою платежів не приховував інших правочинів і був спрямований на реальне настання наслідків, що випливають з цього договору.

Позицію ж позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2, щодо укладання між ними та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 приватного договору ціна якого складає 30 000доларів США, яка спрямована на встановлення начебто інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені договором купівлі-продажу, суд оцінює критично, та вважає зазначену позицію неспроможною, такою яка не ґрунтується на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Дана позиція позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спростовується поясненнями покупців ОСОБА_4 і ОСОБА_5, письмовими доказами: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки з розстрочкою платежу, розписками продавців ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В ході судового розгляду справи достовірно встановлено, що покупці повністю розрахувалися перед продавцями за придбаний будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку. Зазначені обставини підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами. Переконливих доказів того, що покупці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не в повному обсязі розрахувалися за придбане нерухоме майно з продавцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суду не надано.

За встановлених обставин справи суд вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованісті по договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 02.10.2014року грошової суми в розмірі 261 474грн, є безпідставним, недоведеним і задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України , кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України , право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частиною 2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 527 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поданий ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зустрічний позов містить вимоги щодо визнання права власності на нерухоме майно, яке придбано за договором відчудження з розстрочкою платежу, умови якого ними виконані в повному обсязі, належним чином, але зазначені вимоги не визнаються продавцями ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що унеможливлює здійснення державної реєстрації переходу права власності на придбане ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нерухомого майна.

При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв*язок доказів у їх сукупності.

З наведених підстав та доказів суд вважає можливим визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно:

житловий будинок А-1, загальною площею 99.7кв.м., у тому числі житловою площею 53.9кв.м., господарсько-побутові будівлі та споруди: літня кухня Б, сарай В, вбиральня Г, льох Д., гараж И, сарай К, огорожа 1, ворота 2, колонка 3;

земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.1000га, кадастровий номер :000:0130;

оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконали всі зобовязання за договором купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки з розстрочкою платежу від 02.10.2014року, договір не визнаний недійсним, а ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 відмовляються виконати зобовязання за договором, що створює перешкоди для покупців в державній реєстрації права власності.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат по сплаті судового збору суд враховує наступне: при подачі зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судовий збір сплачений не був. Відповідно до п. 16 Постанови ВССУ № 10 від 17.10.2014року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до пояснень учасників судового розгляду та письмових доказів, наданих суду, вбачається, що угода здійснювалась в іноземній валюті. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанови від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суду слід навести в рішенні розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Офіційний курс НБУ становить 2 720.81 грн. за 100 доларів США, відповідно 30 000доларів США становить 812 430грн.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Крім того, суд враховує вимоги п.10 Постанови ВССУ № 10 від 17.10.2014року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах відповідно до змісту якого подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подана до суду в листопаді 2015року, з урахуванням ЗУ Про судовий збір, розміру мінімальної заробітної плати на час подання вказаної заяви, з позивачів по зустрічному позову підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 6 890грн.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 321, 328, 527, 626, 640, 655, 692 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 15, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 02.10.2014року - відмовити за відсутністю підстав.

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, 09.04.1967року народження, ІПП НОМЕР_1 та ОСОБА_5, 28.05.1975року народження, ІПП 275410484, в рівних частках за кожним, право власності на:

житловий будинок А-1, загальною площею 99.7кв.м., у тому числі житловою площею 53.9кв.м., господарсько-побутові будівлі та споруди: літня кухня Б, сарай В, вбиральня Г, льох Д., гараж И, сарай К, огорожа 1, ворота 2, колонка 3;

земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.1000га, кадастровий номер :000:0130,

які розташовані за адресою: с. Старий Караван, м. Лиман Донецької області, вул. Слов*янська, 5(п*ять).

Стягнути з ОСОБА_4, 09.04.1967року народження, ІПП НОМЕР_1, ОСОБА_5, 28.05.1975року народження, ІПП 275410484, на користь держави - Лиманський УК/ 22030101, код банку МФО 834016, р/р 0564, код отримувача , судовий збір в розмірі 6 890 (шість тисяч вісімсот дев*яносто грн) - ( три тисячі чотириста сорок п*ять грн з кожного).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: