ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/91/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кириченко Н.О.,

при секретарі Палій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА" на постанови старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Н.І. про повернення виконавчого документа, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "РАДА" у грудні 2016 року звернулось до Дарницького районного суду м.Києва зі скаргою про визнання неправомірними постанов старшого державного виконавця про повернення виконавчих документів стягувачеві та зобов'язання вжити всіх примусових заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Обґрунтовуючи скаргу ТОВ "РАДА" посилалось на те, що до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві на виконання двох виконавчих листів у справі №753/7965/15, які було видано 25.04.2016 року Дарницьким районним судом міста Києва, ТОВ "РАДА" було направлено 28.04.2016 року дві заяви про відкриття виконавчого провадження щодо примусового стягнення заборгованості у сумі 21155 грн. 37 коп. та у сумі 243 грн. 60 коп. зі ОСОБА_3 на користь ТОВ "РАДА".

03.08.2016 року та 10.08.2016 року були відкриті виконавчі провадження, однак, постановами старшого державного виконавця зазначеного відділу від 18.10.2016 року та від 27.10.2016 року виконавчі документи було повернуто стягувачеві.

Посилаючись на те, що державним виконавцем не вчинено всіх, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" дій, направлених на виконання рішення суду, скаржник просить визнати вказані постанови про повернення виконавчих документів неправомірними та зобов'язати старшого державного виконавця вжити всі примусові заходи, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

В судове засідання представник ТОВ "РАДА" не з'явився, подав письмову заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, вимоги скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Старший державний виконавець Малівська Н.І. у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши письмові докази у справі та копії матеріалів виконавчих проваджень, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. А частиною 2 ст. 384 цього Кодексу встановлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що ТОВ "РАДА" звернулось до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження від 28.04.2013 року по виконанню виконавчого листа у справі №753/7965/15, який було видано 25.04.2016 року Дарницьким районним судом міста Києва, про примусове стягнення заборгованості у сумі 21155 грн. 37 коп. зі ОСОБА_3 на користь ТОВ "РАДА".

Постановою ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 10.08.2016 року відкрито виконавче провадження №51821545.

Встановлено, що ТОВ "РАДА" звернулось до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження від 28.04.2013 року по виконанню виконавчого листа у справі №753/7965/15, який було видано 25.04.2016 року Дарницьким районним судом міста Києва, про примусове стягнення заборгованості у сумі 243 грн. 60 коп. зі ОСОБА_3 на користь ТОВ "РАДА".

Постановою ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 03.08.2016 року відкрито виконавче провадження №51821442.

Однак, постановами старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Н.І. від 18.10.2016 року №51821545 та від 27.10.2016 року №51821442 вказані виконавчі листи було повернуто стягувачу у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів виконавчих проваджень, державним виконавцем було здійснено запити для з'ясування місця роботи боржника, отримання ним доходів, пенсії, наявності рахунків, з відповідей на які убачається, що коштів не виявлено, інформація щодо працевлаштування відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" у редакції від 21.04.1999 року зі змінами, що була чинна на час проведення виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 21.04.1999 року зі змінами, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, та з огляду на ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Відповідно до п. 7 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, що набрав чинності з 05.10.2016 р., під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній станом на день ухвалення оскаржуваних постанов), виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У зв'язку із тим, що державним виконавцем були отримані відповіді із інформацією про відсутність майна у боржника, старшим державним виконавцем Малівської Н.І. 18.10.2016 року та 27.10.2016 року із посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу через відсутність у боржника майна та грошових коштів, на які б можна було звернути стягнення, та відсутність інформації щодо працевлаштування боржника і про отримані ним доходи.

Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник зазначає, що державним виконавцем не вчинено всі необхідні дії спрямовані на виконання рішення суду, у тому числі щодо розшуку майна.

У матеріалах виконавчих проваджень містяться дані про те, що державний виконавець звертався з запитами щодо встановлення доходів та можливих рахунків боржника ОСОБА_3

Разом з тим, у наданих суду матеріалах виконавчих проваджень відсутні відомості та дані щодо вчинення будь-яких інших дій, спрямованих на виконання рішення суду та вжиття заходів щодо стягнення коштів з боржника, а саме відсутні запити щодо встановлення місця проживання боржника та виявлення майна боржника тощо.

За таких обставин, вбачається, що при здійсненні виконавчих дій виконавцем не були вжиті всі заходи, спрямовані на відшукання майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, не були здійснені всі передбачені законом та віднесені до компетенції державного виконавця заходи щодо розшуку майна боржника, як нерухомого, так і рухомого.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 57-60, 209, 212-214, 221, 383-386 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РАДА" - задовольнити.

Визнати постанови старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Н.І. від 18.10.2016 року ВП №51821545 та від 27.10.2016 року ВП №51821442 - неправомірними.

Зобов'язати старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівську Н.І. вжити всіх примусових заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» з метою виконання двох виконавчих листів у справі №753/7965/15, які було видано 25.04.2016 року Дарницьким районним судом міста Києва, про примусове стягнення заборгованості у сумі 243 грн. 60 коп. та у сумі 21155 грн. 37 коп. зі ОСОБА_3 на користь ТОВ "РАДА".

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Н.О. Кириченко