Справа №490/7234/16-ц 29.03.2017 29.03.2017 29.03.2017
Справа № 490/7234/16-ц Головуюча в першій інстанції Гуденко О.А.
Провадження №22ц/784/627/17 Доповідач в апеляційній інстанції Довжук Т.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Довжук Т.С.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком Л.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2016 року по справі за позовом

Управління Пенсійного фонду України в

Центральному районі м. Миколаєва

(далі -Управління ПФУ)

до

ОСОБА_5

про стягнення надміру виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

13 липня 2016 року Управління ПФУ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення надмірно сплаченої пенсії в розмірі 7 338 грн. 81 коп.

Позивач зазначав, що відповідач з 28 квітня 2009 року отримував пенсію у зв'язку з втратою годувальника, призначену відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 IV від 09 липня 2003 року. З 01 липня 2014 року виплата вказаної пенсії була припинена у зв'язку із закінченням відповідачем навчання. 05 жовтня 2015 року відповідач знову звернувся до Управління ПФУ з заявою про поновлення виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника як дитині-сироті. Проте, при поданні вказаної заяви ОСОБА_6 не було повідомлено про отримання іншого виду пенсії чи соціальної допомоги. Виплата пенсії була поновлена з 10 серпня 2015 року. Між тим, в подальшому, Управлінням ПФУ було виявлено, що відповідач з 08 квітня 2015 року перебуває на обліку у відділі соціальних виплат і компенсацій та отримає державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та інвалідам ІІ групи в розмірі 1 074 грн. щомісяця. У зв'язку з неповідомленням відповідачем Управління ПФУ щодо отримання ним державної соціальної допомоги, виникла надміру виплачена пенсія за період з 10 серпня 2015 року по 29 лютого 2016 року. ОСОБА_5 був попереджений про надміру виплаченої пенсії, але в добровільному порядку вказані кошти не повернув.

Посилаючись на вищезазначене та вимоги ст. ст. 1166, 1212, 1213, 1215 ЦК України та ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Управління ПФУ просило позов задовольнити.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2016 року в задоволені позовних вимог Управління ПФУ відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління ПФУ просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права та з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що з системного аналізу Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» надміру виплачена пенсія може бути повернена лише внаслідок зловживання з боку пенсіонера, а тому, прямої залежності права на пенсію та її отримання, від отримання особою інших видів соціальної допомоги, чинним законодавством не передбачена.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїми рішеннями припиняти виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом.

Вимогами ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються, в тому числі, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на обліку в Управлінні ПФУ з 28 квітня 2009 року та отримував пенсію у зв' язку із втартою годувальника, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у зв'язку зі смертю його матері ОСОБА_7 01 липня 2014 року виплата пенсії була припинена, оскільки останній закінчив навчання.

05 жовтня 2015 року відповідач звернувся до Управління ПФУ з заявою № 305 (4603) про поновлення виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника як дитині-сироті, в якій зазначив, що він ознайомлений зі своїми правами та обов'язками та вказав, що не отримує інші види пенсії чи допомоги.

З 10 серпня 2015 року відповідачеві була поновлена виплата пенсії у звязку з втратою годувальника.

В січні 2016 року Управління ПФУ стало відомо, що ОСОБА_8 перебуває на обліку в Управлінні соціальних виплат і компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради як отримувач державної соціальної допомоги особам, які не мають право на пенсію та інвалідам ІІ групи з 08 квітня 2015 року у розмірі 1074 грн. щомісяця.

Згідно копії Акту огляду МСЕК від 07 квітня 2015 року № 357910, ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи з квітня 2015 року за загальним захворюванням, є непрацездатним на період тривалого лікування та інвалідність встановлено до травня 2016 року.

Відповідно до діючого пенсійного законодавства, пенсія по інвалідності призначається ПФУ при наявності страхового стажу, який у відповідача відсутній, а тому, він звернувся до Управлінні соціальних виплат і компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради для отримання соціальної допомоги як інвалід ІІ групи.

Проте, при зверненні до ПФУ з заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника як дитині-сироті про вищезазначене не повідомив.

02 березня 2016 року Управлінням ПФУ було прийнято рішення № 15/3, відповідно до якого виплату пенсії ОСОБА_5 припинено з 01 березня 2016 року.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Листом Управління ПФУ від 03 березня 2016 року № 26666/04 відповідач був ознайомлений з сумою переплати (у зв'язку з неповідомленням УПФУ про отримання державної соціальної допомоги особам, які не мають право на пенсію та інвалідам ІІ групи в Управлінні соціальних виплат і компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради) за період з 10 серпня 2015 року по 29 лютого 2016 року у розмірі 7338 грн. 81 коп.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ст. 50 цього Закону, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Положенням ч. 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України .

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Станом на час розгляду справи переплата пенсії відповідачем в добровільному порядку не повернута позивачу.

В судовому засіданні відповідачем не надано суду жодних доказів в підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що підписуючи заяву про призначення пенсії від 05 жовтня 2015 року відповідач був повідомлений про те, що при наявності одночасного права на різні пенсії, він має право одержувати одну з них за своім вибором. Проте, в порушення даних приписів ОСОБА_5 не було надано позивачу інформації про отримання ним державної соціальної допомоги як інваліду ІІ групи (а.с. 8), що вказує на його недобросовісність.

За таких обставини, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача надміру отриманої пенсії у розмірі 7 338 грн. 81 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові по справі № 6-3090 цс15 від 02 березня 2016 року є помилковим, так як рішення у цій справі ухвалено за наявності інших фактичних обставин, ніж у справі, яка переглядається.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням вимог матеріального права, а тому є підстави для його скасування .

Керуючись ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва задовольнити.

Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2016 року по справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва до ОСОБА_5 про стягнення надміру виплаченої пенсії скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва до ОСОБА_5 про стягнення надміру виплаченої пенсії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва 7 338 грн. 81 коп. (сім тисяч триста тридцять вісім грн.) 81 коп. надміру виплаченої пенсії.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Т.С. Довжук

Судді: С.Ю. Колосовський

О.В. Локтіонова