Справа № 550/10/17
Провадження № 2/550/54/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Ланни Я.О.,

за участю секретаря Самойленко Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що 08.06.2012 р. вона зареєструвала шлюб із відповідачем . Мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені. Відповідач коштів на утримання дітей не надає.

Позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Суд, заслухавши пояснення сторін та представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 08.06.2012 р. між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб. Сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Декларацією прав дитини від 1959 р. закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів,

суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням матеріального становища позивачки, яка надає матеріальну допомогу дітям, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, оскільки несе інші витрати пов'язані з їх фізичним, духовним та моральним розвитком, за відсутності з боку ОСОБА_3 заперечень щодо цих посилань, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_3 не повідомив, з посиланням на докази, обставин, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх дітей, а тому їх шлюб слід розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 112, 180, 183 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 08 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 40.

Визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 із матір»ю.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого механізатором ТОВ «Перша дорожньо-будівельна компанія», м. Васильків, Київської області, вул. Володимирська, 57 а, офіс 11, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 05.01.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити „Тонконоженко .

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Я. О. Ланна