АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/685/16-ц Номер провадження 22-ц/786/250/17Головуючий у 1-й інстанції Крикливий В. В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Дряниці Ю.В. Суддів: Кривчун Т.О.; Чумак О.В. при секретарі: Ткаченко Т.І. з участю відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 листопада 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_5 про визнання попереднього договору недійсним та стягнення сплаченої суми.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області Дряниці О.В.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

При цьому апелянт посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст..ст.8 та 10 ЦПК України, невідповідність висновків суду обставинам, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 заперечила проти доводів апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з підстав, визначених ст..308 ЦПК України.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачка та третя особа - ОСОБА_5, починаючи з 7.09.2013р. перебувають у шлюбі, про що свідчить відповідний актовий запис за № 272, складений відділом ДРАЦС РС Комспомольського міського управління юстиції у Полтавській області /а.с.6/.

4 березня 2016 року відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали попередній договір /реєстровий № 423/, за яким сторони зобов'язались в строк до 30.03.2016р. укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу квартири.АДРЕСА_1 вартістю 634 500 грн. Відповідно до умов укладеного договору, покупець передав, а продавець отримав суму забезпечення виконання зобов"язання в розмірі 13500 грн., яка в момент розрахунку за договором купівлі-продажу зараховується у належний з продавця платіж.

За змістом п.4 попереднього договору в разі відмови / ухиляння покупцем від укладання договору купівлі-продажу у визначений в п.11 договору термін та на умовах до /20.03.2016р./ сума забезпечення виконання зобов'язання, переданого за цим договором, залишається продавцю.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 21.04.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Коваленком В.В., реєстровий номер 772, ОСОБА_3 та ОСОБА_5,

в рівних частках, придбали квартиру АДРЕСА_1, тим самим порушили умови попереднього договору.

В подальшому, вирішуючи спір по суті, місцевий суд, врахувавши обставини справи, дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги ОСОБА_3, грунтуються на вільному та хибному тлумаченні положень, закріплених в ст.. 65 СК України та в ст..ст.215, 216, 635 ЦК України.

На думку колегії суддів такі висновки місцевого суду є вірними і відповідають обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦК України та ч.2 ст.65 України при укладенні одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що зазначені норми матеріального права місцевим судом були вірно застосовані, колегія суддів приходить до висновку, що сторони за попереднім договором діяли добросовісно і ОСОБА_5 діяв виключно в інтересах сім'ї, а укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише у тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна та третя особа - контрагент, за таким договором, діяли недобросовісно.

Доводи апеляційної скарги стосуються обставин укладення спірного попереднього договору та не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ч.3, 4 ст.65 СК України, статтею 657 ЦК України передбачена згода одного з подружжя на укладення договору, що підлягає нотаріальному посвідченню, які тягнуть за собою набуття цивільних майнових прав, однак, ст.. 635 ЦК України не передбачає безпосередньо набуття сторонами майнових прав, а стосується намірів сторін щодо цього, а тому попередній договір не передбачає можливості його укладення лише за згодою одного з подружжя.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення місцевого суду, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис) Ю.В.Дряниця

Судді (підпис) Т.О.Кривчун

(підпис) О.В.Чумак

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю.В.Дряниця