Номер провадження 2/754/1664/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 1998 по 2011 рік, від шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дочка навчається у Київському вищому професійному училищі швейного та перукарського мистецтва на денній формі навчання із терміном з 01.09.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року включно. Дочка проживає разом з позивачкою, потребує матеріальної допомоги. Крім того, ОСОБА_3 є інвалідом дитинства, потребує постійного медичного нагляду та спостереження. Позивачці одній важко утримувати дитину, добровільно відповідач після досягнення повноліття дитиною матеріальну допомогу не надає. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він до досягнення дочкою повноліття постійно сплачував аліменти. На даний час він з дочкою не спілкується через дії позивачки, а тому вважає, що не повинен сплачувати аліменти. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1998 по 2011 рік включно.

Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 виповнилося 18 років, що підтверджується свідоцтвом про її народження.

На даний час ОСОБА_3 навчається у Київському вищому професійному училищі швейного та перукарського мистецтва, на денній формі навчання, період навчання - з 01.09.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується Довідкою училища.

Повнолітня ОСОБА_3 на даний час проживає разом з матір"ю (позивачкою по справі), потребує матеріальної допомоги на навчання, додаткову літературу, харчування, одяг, проїзд та інші потреби.

Як встановлено при розгляді справи, позивачка ОСОБА_1 на даний час працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 9470, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідач по справі ОСОБА_2 офіційно працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 8654, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою.

Повнолітня ОСОБА_3 також є інвалідом з дитинства, що підтверджується медичною довідкою, потребує постійного медичного нагляду та спостереження.

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв′язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов′язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановлено при розгляді справи, повнолітня ОСОБА_3 навчається на денній формі, потребує у зв"язку з цим матеріальної допомоги, є інвалідом з дитинства, що також потребує додаткових затрат, сторони не змогли дійти згоди щодо утримання повнолітньої дитини, а тому, враховуючи матеріальний стан матері, яка отримує заробітну плату, але не має можливості самостійно утримувати дочку, а також матеріальний стан батька, який може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює, отримує заробітну плату, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, починаючи з 11.11.2016 року і до закінчення навчання - до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його доходу, а саме у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 183, 191, 198, 199 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11.11.2016 року і до закінчення дитиною навчання - до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: