Справа № 464/1067/16-ц
пр.№ 2/464/423/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2017 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого-судді Мички Б.Р.,

за участю секретаря судового засідання Янишин М.Б.,

а також: позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1

та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, в якому з уточненням просить визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із нею, а також негайно відібрати малолітнього сина у ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати його їй.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, який прийнятий до спільного розгляду разом із первісним, в якому просить визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ним. В обґрунтування покликається на те, що малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з ним та його сімєю за адресою: АДРЕСА_1. У нього створено всі умови для повноцінного проживання та нормального розвитку дитини, а тому просить позов задоволити.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 23 березня 2017 року первісний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

У судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та його представники за зустрічним позов такий підтримали та просять задоволити.

У судових засіданнях відповідач та її представник за зустрічним позовом такий заперечили з підстав необхідності визначення місця проживання дитини за ОСОБА_3

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи, суд приходить на наступного висновку з огляду на таке.

Стаття ст.161 Сімейного кодексу України, яка регулює питання у випадку спору між матір'ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Як роз'яснено у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 з 2001 по 2013 роки перебували у шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та вони записані батьками дитини.

Судом встановлено та сторонами визнано, що малолітній син проживає з батьком та його сімєю за адресою: АДРЕСА_1, проти чого заперечує мати дитини.

Висновком органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 17 від 25 травня 2015 року комісія з питань захисту прав дитини вирішила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком ОСОБА_1

Згідно з актом судово-психологічної експертизи Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 1 від 3 січня 2017 року малолітній ОСОБА_4 наполягає на тому, щоб залишитися з батьком.

Належні умови проживання та виховання малолітнього сина ОСОБА_7 у сімї батька підтверджується: актом ЛКП «Хуторівка» від 22 лютого 2016 року № 66; довідкою ПП «СТАРТ-ЗЕС» від 16 лютого 2016 року № 01/02, згідно з якою ОСОБА_1 працює водієм на даному підприємстві; свідоцтвом про право власності від 2 липня 2008 року, згідно з яким ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2; характеристикою дошкільного навчального закладу № 134 від 17 лютого 2016 року за № 17 та від 24 травня 2016 року; характеристикою ЛКП «Хуторівка» від 16 квітня 2015 року за № 216, згідно з якою ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання; актом обстеження житлово-побутових умов від 23 квітня 2015 року.

Таким чином встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матеріально забезпеченим, забезпечений житлом з нормальними соціально-побутовими умовами. Позивач піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина, розвиток його особистості, забезпечує дитину достатнім харчуванням, одягом, взуттям. Дитина бажає залишитися проживати разом з батьком.

Жодних фактів, ознак чи наявність інших обставин, які б давали підстави вважати, що залишення дитини з батьком є небезпечним для життя, здоров'я і морального виховання, не встановлено.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позов є підставним, обґрунтованим та підлягає до задоволення шляхом визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком ОСОБА_1 У той же час суд вважає, що ст. 161 Сімейного кодексу України передбачено визначення місця проживання дитини одним із батьків, а не конкретного місця проживання батьків, тобто адреси, відтак приходить до висновку, що у резолютивній частині рішення не слід вказувати адреси.

Враховуючи встановлені обставини справи, інші наявні у справі докази не можуть спростовувати висновки суду щодо задоволення позовних вимог. При цьому визначення місця проживання дитини із батьком, не заперечує прав матері на відвідування, спілкування і виховання дитини.

Розподіляючи судові витрати по справі відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 88, 179, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

позов задоволити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, - в той же строк з дня отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання такої рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Б.Р. Мичка