АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Панченка М.М.

при секретарі - Куркіній І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року про передачу на розгляд до Віньковецького районного суду Хмельницької області цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Віньковецького районного суду Хмельницької області.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року скасувати.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначив, що відповідач ОСОБА_3 про існування даної цивільної справи не була обізнана, копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву не отримувала, а тому була позбавлена можливості надати суду обґрунтовані пояснення по справі, зокрема, і в частині, що стосується процесуальних питань. З метою забезпечення реалізації прав ОСОБА_3, представником було подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, для надання часу на ознайомлення з матеріалами та отримання копій документів. Проте, суд першої інстанції вказані клопотання не розглянув, натомість постановив оскаржувану ухвалу про передачу справи на розгляд до іншого суду, незважаючи на те, що відповідач не була обізнана про суть пред'явлених до неї позовних вимог, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 не з»явились, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, ОСОБА_3 причину своєї неявки не повідомила, її представник подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з тим, що в цей же день він братиме участь у розгляді іншої справи у господарському суді Дніпропетровської області. Колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідачки та її представника, так як розглядається апеляційна скарга на процесуальні дії суду, всі доводи щодо процесуальних порушень викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в судове засідання також не з»явився, про день та час слухання справи банк повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причину неявки представника суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 серпня 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року було відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором та позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було роз'єднано в окремі провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Віньковецького районного суду Хмельницької області.

Постановляючи дану ухвалу та, передаючи справу на розгляд до Віньковецького районного суду Хмельницької області, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 109, 116 ЦПК України, зазначивши, що після відкриття провадження і до початку судового розгляду було встановлено, що позов не підсудний Дарницькому районному суду м. Києва, так як зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_3 є АДРЕСА_1, що є підставою для передачі справи за підсудністю.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.

Згідно зі ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо захисту порушених не визнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових земельних, трудових, сімейних відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких спорів провадиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст. 107 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Згідно з ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Стаття 113 ЦПК України встановлює, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

За приписами п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника ОСОБА_9 та поручителів ОСОБА_10, ОСОБА_3 було відкрито 01 серпня 2016 року. Позов пред'явлено за правилом ст. 113 ЦПК України, за вибором позивача, до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_9.

Таким чином, вбачається, що в момент відкриття провадження у справі за позовними вимогами Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 судом першої інстанції порушень правил підсудності допущено не було.

Зі змісту глави 4 ЦПК України вбачається, що судовий розгляд справи, як стадія цивільного процесу, поділяється на чотири частини: відкриття судового засідання (підготовча частина), розгляд справи по суті, судові дебати і ухвалення рішення.

Сукупний аналіз положень даної глави дає підстави вважати, що початком судового розгляду слід вважати відкриття судового засідання.

За таких обставин, передача справу на розгляд іншого суду на підставі п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України можлива тільки до відкриття судового засідання. Якщо непідсудність справи суду виявилася після відкриття судового засідання, вона повинна розглядатися цим судом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 116 ЦПК України, забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що як після відкриття провадження у справі, так і після виділення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 в окреме провадження, судом першої інстанції проводилися судові засідання у справі.

Таким чином, враховуючи, що на момент відкриття провадження у даній справі порушень правил підсудності допущено не було, судом вчинялися дії щодо судового розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у суду першої інстанції не було правових підстав для застосування положень п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України та передачі справи на розгляд до іншого суду.

Крім того, стаття 126 ЦПК України встановлює, що, залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

З аналізу положень даної статті вбачається, що роз'єднання позовних вимог в самостійні провадження відбувається після відкриття провадження у справі, для продовження розгляду виділених в окреме провадження вимог тим же судом. При цьому питання щодо підсудності спору повторно не вирішується.

З огляду на таке, суд першої інстанції безпідставно посилався в оскаржуваній ухвалі на те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 не можуть розглядатися Дарницьким районним судом м. Києва у зв'язку з непідсудністю даному суду, так як, виходячи з положень ст. 126 ЦПК України, саме Дарницький районний суд м. Києва повинен продовжити розгляд справи за цими вимогами, виділеними в самостійне провадження.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної представника відповідача ОСОБА_3ОСОБА_7 є обґрунтованими, висновок суду першої інстанції про передачу цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на розгляд до Віньковецького районного суду Хмельницької області є помилковим, оскаржувана ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року скасувати та направити справу до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: