Справа № 415/6531/16-ц
Провадження № 2/415/216/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Бадаєвої А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду із позовом до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 03 травня 2016 року помер його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку № 137 по вул. Жовтнева в м. Лисичанську Луганської області України, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1973 року, посвідченого нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 1259.

ОСОБА_2 заповідав житловий будинок № 137 по вул. Жовтнева в м. Лисичанську Луганської області Україна ОСОБА_1 на підставі Заповіту, складеного подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 12 травня 2004 року, посвідченого приватного нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_4

ОСОБА_3 померла 09 червня 2009 року. 01.08.2016 року ОСОБА_5 прийняв спадщину, на підставі заяви приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_6 заведена спадкова справа № 115-2016.

Приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_7 постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2016 р. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на підставі того, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, необхідне для вчинення нотаріальної дії, а саме договором купівлі-продажу від 16.05.1973 року, посвідченого нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром №1259.

Після смерті батька позивач не знайшов документи на будинок, крім копій договору купівлі-продажу житлового будинку і технічного паспорту на нього. Отримати дублікати зазначений документів не можливо, архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 роки передано до Луганської нотаріальної контори, який на сьогодні знаходиться на тимчасово окупованій території за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 112-а. Тому не має можливості успадкувати майно.

На підставі викладеного просив суд, визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою м. Лисичанськ вул. Жовтнева будинок № 137 Луганської області, в порядку спадкування після батька ОСОБА_2, померлого 03 травня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_8 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю та відсутністю позивача.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з договором купівлі-продажу від 16.05.1973р., посвідченого Лисичанською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1259, ОСОБА_10 продав, а ОСОБА_2 купив житлові надвірні побудови № 137 по вул. Жовтнева в м. Лисичанську. Згідно з реєстраційним написом на документ про право особистої власності № 37 по вул. Жовтнева в м. Лисичанськ зареєстровано за ОСОБА_2 в реєстраційній книзі № 1201.

Згідно із технічним паспортом на будинок 137 по вул. Жовтнева м. Лисичанська власником є ОСОБА_2.

Згідно з звітом про оцінку нерухомого майна, що розташована за адресою: м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, буд. 137 оцінена в суму 79568,00 грн. ТОВ «Експерт».

Згідно з довідкою про належність нерухомого майна № 1084 від 23.11.2016р., наданою Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» станом на 01.01.2013р. житловий будинок № 137 по вул. Жовтнева м. Лисичанська зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу 16.05.1973 р., посвідченого Лисичанською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1259.

Отже, власником нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, будинок 137, що є предметом даного позову був ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу 16.05.1973 р., посвідченого Лисичанською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1259.

Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 034344 від 16.06.1959 року, виданого Кузьминською сіль радою В-Михайловського району Білгородської області ОСОБА_1 народився 07.06.1959 року, про що зроблено актовий запис № 33. Батьком записаний ОСОБА_2, матірю ОСОБА_3.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 487399 від 06.05.2016р., виданого Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 помер 03 травня 2016 року у віці 88 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 701 в м. Лисичанську Луганської області, Україна.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 208440 від 10.06.2009р., виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області ОСОБА_3 померла 09 червня 2009 року у віці 82 роки, про що зроблено відповідний актовий запис № 883 в м. Лисичанську Луганської області, Україна.

Згідно з довідкою № 4591/10-02 від 02.08.2016 р., наданою Відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради ОСОБА_1 за адресою: м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, буд. 137, станом на 17.09.2015 р. зареєстрований ОСОБА_2 є власником, який помер 06.05.2016р.

Згідно з заповітом від 12.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу ОСОБА_4 за реєстром № 2314, ОСОБА_2 чоловік та ОСОБА_3 дружина на випадок їх смерті належний їм житловий будинок за адресою: м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, буд. 137, заповідали ОСОБА_1.

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44634105 від 02.08.2016 р., приватним нотаріусом ОСОБА_7 реєстрація спадкової справи проведена за № 59035903, номер у нотаріуса 115-2016р. .

Згідно з постановою про відмову вчинення нотаріальної дії від 16.11.2016р., наданою приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_7, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, Луганської області, Україна, будинок 137, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належить ОСОБА_2, померлому 03 травня 2016 року.

Згідно з ОСОБА_8 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у позивача ОСОБА_1 існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, після смерті батька ОСОБА_2, у зв'язку з чим його право має бути захищене судом, шляхом визнання за ОСОБА_5 право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Лисичанськ вул. Жовтнева будинок № 137 Луганської області в порядку спадкування після батька ОСОБА_2, померлого 03 травня 2016 року.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, окрім цього визнанні відповідачем, за таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 321, 328, 392, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Лисичанськ вул. Жовтнева, будинок № 137, Луганської області, в порядку спадкування після батька ОСОБА_2, померлого 03 травня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА