Справа №: 653/116/17
Провадження № 2/653/406/17
У Х В А Л А

іменем України

26 січня 2017 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Шарко Н.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області про зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області, в якій просила прийняти даний позов до спільного розгляду з первісним позовом; зобовязати відповідача вжити заходів для приведення каналізаційної вигрібної ями багатоквартирного будинку №35 по вул. Степовій у смт. Новоолексіївка, Генічеського району Херсонської області в придатний для експлуатації стан та забезпечити її належне утримання, та стягнути понесені судові витрати.

13 січня 2017р. Генічеським рвайоним судом Херсонської області постановлено ухвалу, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору відмовлено; позовну заяву залишено без руху, та надано пятиденний строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору.

23 січня 2017р. на адресу Генічеського районного суду Херсонської області надійшов лист представника позивача ОСОБА_2, в якому останній посилався на те, що позовна заява стосується захисту прав споживачів, а тому у відповідності до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнення від сплати судового збору.

Дослідивши зміст поданої заяви суд, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі зважає на таке.

Згідно до вимог ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України особа має право звернутися до суду, в порядку, встановленому цим Кодексом, за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за №2 від 12 червня 2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 квітня 1996р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» зокрема, п.6. постанови зазначає, що заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України щодо форми й змісту позовної заяви, зокрема, містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про докази, що підтверджують позов.

За змістом статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Крім того, згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Виконавцем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» - є суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги;

Відтак, положення вказаного Закону поширюються на правовідносини, що виникли між споживачем і особою, яка надає відповідні послуги.

Однак, зі змісту позовної заяви та доданих документів не вбачається, що відповідач по справі виконавчий комітет Новоолексіївської селищної ради є виконавцем в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, заявлені спірні правовідносини викладені у позовній заяві не є предметом правового регулювання правових норм, встановлених Законом України «Про захист прав споживачів».

З наведеного вище, суд приходить до висновку, що позивач невірно визначивши характер правовідносин, дійшов помилкового висновку про те, що він звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову в силу положень частини з ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, зазначені статтями 119 і 121 ЦПК України, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Враховуючи те, що станом на 26 січня 2017р. позивачем не виконано вимоги ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 13 січня 2017р.та враховуючи вимоги ст. 121 ЦПК України, суд вважає, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Одночасно суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.121, 209, 210 ЦПК України, суддя

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області про зобовязання вчинити певні дії - вважати неподаною і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області через районний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_3