ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/128/17
Провадження № 2-о/362/23/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Г.М. Лебідь-Гавенко,

при секретарі А.В. Харченко,

з участю прокурора І.О. Пастуха,

представників заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за заявою завідувача відділенням № 7 ОСОБА_1 про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2, визнаної у судовому поряду недієздатною,

в с т а н о в и в :

Завідувач відділенням № 7 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про госпіталізацію недієздатної ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка 10.01.2017 року о 18 год. 30 хв. за направленням Переяслав-Хмельницького райпсихіатра каретою швидкої допомоги у супроводі фельдшера наркологічного кабінету ОСОБА_3 та співробітника поліції лейтенанта ОСОБА_4 поступила у медичне обєднання.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 страждає на психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, парафрений тип дефекту, етап шизофазії. На момент госпіталізації ОСОБА_2 збуджена, злобна, безглузда, виказує маячні ідеї безглуздого характеру, заявляє, що вона нікого не вбивала, називає себе «імператрицею», байдужа до госпіталізації в психіатричну лікарню.

Під час госпіталізації пацієнтка ОСОБА_2 була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Згідно висновку огляду, хвора не спроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність, а також представляє загрозу для себе і оточуючих. Саме за таких обставин пацієнтка ОСОБА_2 потребує негайної стаціонарної госпіталізації в психіатричну лікарню з метою лікування і вирішення соціальних питань.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила прийняти рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу, як особи, визнаної у судовому порядку недієздатною.

ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти її госпіталізації до психіатричного закладу.

ОСОБА_5 Пастух заяву підтримав, посилаючись на рішення Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Судом достовірно встановлено, що рішенням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 155-11 від 18 серпня 1999 року, ОСОБА_6 призначена опікуном над дочкою ОСОБА_2, яка за рішенням Васильківського районного суду Київської області 1999 року визнана недієздатною (а.с. 3).

Як вбачається із направлення Переяслав-Хмельницького райпсихіатра від 10.01.2017 року, ОСОБА_2 під час огляду збуджена, агресивна, неадекватна в поведінці, плаче, бється головою об стіну. Хвора лікувалася в КОСПН МО з 25.03.2016 р. до 23.05.2016 р. До 26.08.2016 р. щомісячно оглядалася лікарем-психіатром вдома. Від підтримуючого лікування хвора і опікун ОСОБА_6 відмовилися, посилаючись на задовільний стан хворої.

Згідно з висновком психіатричного обстеження комісії лікарів-психіатрів від 11.01.2017 року діагноз ОСОБА_2: шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, парафрений тип дефекту, етап шизофазії. В звязку з цим комісією прийнято рішення, що на момент огляду хвора потребує негайної стаціонарної госпіталізації в умовах КМПНЛ № 3 (а.с. 12-13).

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., ст.ст. 280-282 ЦПК України, ст.ст. 13, 14, 19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд,

в и р і ш и в :

Заяву завідувача відділенням № 7 КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання» ОСОБА_1 про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2, визнаної у судовому поряду недієздатною - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка рішенням суду визнана недієздатною до КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко