Справа № 263/345/17
Провадження № 2-о/263/69/2017
УХВАЛА

16 січня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика О.М., перевіривши матеріали за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 13 січня 2017 року надійшла заява ОСОБА_2 про встановлення факту смерті ОСОБА_3, в якій вона посилається на те, що померлий є її вітчимом.

Так, за змістом ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, слід враховувати, що така заява повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України до заяв додаються докази, що підтверджують викладені у заяві обставини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Підтвердженням обставин, з якими заявник поєднує підстави для звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті її вітчима, є те, що ОСОБА_4 є її матір'ю, яка 11 серпня 1989 року одружилась із ОСОБА_5, а також 30 квітня 1991 року ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_3 та згідно із витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_3».

Згідно з ч. 2 ст. 2 СК України, сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (ч. 2 ст. 3 СК України).

З огляду на зміст вказаних норм матеріального права, а також враховуючи зміст ст. ст. 260, 268 СК України, слід дійти висновку, що сімейне законодавство відносить вітчима (мачуху) і пасинка (падчерку) до членів однієї сім'ї, однак для виникнення у особи правового статусу вітчима або мачухи необхідна передбачена ст. 3 СК України сукупність обставин: її спільне проживання з дитиною, спільний побут і наявність взаємних прав та обов'язків.

Отже вітчимом, як родичем заявника, є чоловік, який перебуває у шлюбі з матір'ю дитини, проживає із дитиною однією сім'єю і не є усиновлювачем, опікуном чи піклувальником, має з нею спільний побут і наявність взаємних прав та обов'язків.

Враховуючи, що у кожному разі суддя зобов'язаний перевірити підсудність заяви суду, оскільки, якщо справа не підсудна цьому суду, суддя ухвалою повертає заяву заявнику на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

Отже, на виконання вимог щодо перевірки підсудності вказаної заяви Жовтневому районному суду м. Маріуполя Донецької області, з метою дотримання вимог ст. ст. 119, 257, 257-1, 258 ЦПК України, вважаю, що заявнику на підтвердження викладених у заяві обставин, необхідно надати докази, які вказують на те, що ОСОБА_3 є родичем ОСОБА_2, зокрема докази проживання однією сім'єю, наявність спільного побуту, взаємних прав та обов'язків.

За змістом ч. 1 ст. 121 ЦПК України у разі подання заяви без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху та заявнику надається строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 257-1 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали суду.

У випадку невиконання ухвали заява буде вважатися не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Музика