АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

02 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі: головуючого - судді Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київської міської ради, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду від 12 липня 2016 року,

встановила:

23.05.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_1, площею 0,0900 га, розташовану на АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №03-7-02962 від 10.06.2009 року. Також просив виключити запис про вказаний державний акт з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є учасником бойових дій, інвалідом війни в Афганістані 3-ої групи. Відповідно до п.13 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники та інваліди війни мають право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Реалізуючи своє право на першочергове відведення земельної ділянки, Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації погоджувалось відведення йому земельної ділянки, що знаходиться у Подільському районі м. Києва ( кадастрова справа А-8247). Всі необхідні погодження та висновки по його справі були готові 26.06.2007 року.

Разом з тим, в оформленні та видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку йому було відмовлено, оскільки постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 травня 2008 р. Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) було зобов'язано організувати виготовлення, реєстрацію та видачу ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 07 травня 2008 року було скасовано та в задоволенні вищевказаних вимог відмовлено, а існування виданого на її підставі державного акту про право власності на земельну ділянку порушує його право на отримання вказаної земельної ділянки у власність, просив позов задовольнити.

Рішенням Подільського районного суду від 12 липня 2016 року позов задоволено. Скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 від 10 червня 2009 року №03-7-02962.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Подільського районного суду від 12 липня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Свої доводи обґрунтовує тим, що вказаний спір є публічно-правовим, оскільки виник з приводу оскарження рішень та бездіяльності відповідачів, як суб'єктів владних повноважень, а тому підлягає розгляду адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства. Право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

За відсутності відповідного рішення про відведення позивачу земельної ділянки, останній не має права вимоги щодо скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого відповідачу.

Позивач не звертався із заявою про видачу державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2, а тому його права не порушувались.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у м. Києві - Дашко В.Ю. просила ухвалити рішення у відповідності до вимог закону.

Зазначила, що згідно наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 28.05.2015 р. №20 «Про реорганізацію Головного управління Держземагенства у м. Києві» Головне управління Держземагенства у м. Києві реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осію, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний держаний акт на право власності на земельну ділянку було видано на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасоване. Рішення щодо відмови або передачі земельної ділянки у власність органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування не вирішувалось. Судом також враховано, що позивач є учасником бойових дій, інвалідом війни в Афганістані 3 групи та відноситься до категорії осіб, що мають право на першочергове отримання земельної ділянки у власність.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2, 21 липня 2003 року Київською міською державною адміністрацією зареєстрована заява ОСОБА_1 з проханням розглянути питання виділення йому земельної ділянки під індивідуальне будівництво у Подільському районі м. Києва, а районі радгоспу «Пуща-Водиця» по вул. Полковій (а.юс.162 т.2).

Постановою Президії НАН України №185 від 26.06.2007 року погоджено відведення земельних ділянок по пров. О.Бестужева під індивідуальне житлове будівництво учасникам бойових дій в Афганістані ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.181 т.1).

Відповідно до висновку Головного управління земельних ресурсів КМДА №05-2162 від 12.11.2007 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ( до справи №А-8247), замовник ОСОБА_1., адреса земельної ділянки: АДРЕСА_2, площа 0,09 га, проектною організацією розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що відповідає нормам ст.81, 116, 118, 121 Земельного кодексу України та Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №677. Згідно з дорученням Київської міської ради від 03.11.2005 року №225-032-5467 розробляється документація щодо передачі ОСОБА_2 земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1, яка у разі її погодження в установленому порядку з відповідним проектом рішення Київради буде передана на розгляд Київської міської ради для прийняття остаточного рішення (а.с.184-185 т.2).

Відповідно до висновку Головного управління земельних ресурсів КМДА №05-1743 від 10.10.2007 р. про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ( до справи №А-8031), замовник ОСОБА_2, адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1, площа 0,09 га, проектною організацією розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що відповідає нормам ст.81, 116, 118, 121 Земельного кодексу України та Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №677. Згідно з дорученням Київської міської ради від 23.12.2005 року №225-032-6697 розроблено проект землеустрою щодо передачі ОСОБА_1 земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2, який у разі його погодження в установленому порядку з відповідним проектом рішення Київради буде передана на розгляд Київської міської ради для прийняття остаточного рішення (а.с.229-230 т.2).

Судом встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,09 га та земельна ділянка по АДРЕСА_2 площею 0,09 га є однією земельною ділянкою, що має адресу: АДРЕСА_1 (а.с.5 т.1).

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 07 травня 2008 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано бездіяльність Київської міської ради по не прийняттю рішення про передачу земельної ділянки площею 0,09 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 у м. Києві у власність ОСОБА_2 та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по не вчиненню будь-яких дій по виготовленню та видачі ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 у м. Києві протиправною. Зобов'язано Головне управління земельних ресурсів організувати виготовлення, реєстрацію та видачу ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 у Подільському районі м. Києва (а.с. 10-11 т.1).

Судом встановлено, що 10 червня 2009 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану на АДРЕСА_1 у Подільському районі м. Києва.

Підставою для видачі вказаного державного акту зазначено - постанова Солом'янського районного суду м.Києва від 07 травня 2008 року (а.с. 122 т. 2).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2012 року постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 07 травня 2008 року скасовано та прийнято нову. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради в частині не розгляду проекту відведення спірної земельної ділянки згідно звернення ОСОБА_2 у встановлені законом строки. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 13-15 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 118 цього Кодексу в редакції, що діяла станом на час виникнення спільних правовідносин, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-93цс13, статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

З огляду на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності й видається на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень, вимога позивача про скасування державного акту, який було видано на підставі судового рішення, згодом скасованого, є законною та обґрунтованою.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на те, що вказаний спір є спором, пов'язаним із захистом права особи на набуття у власність земельної ділянки, та не є спором із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є необґрунтованими.

Колегія суддів відхиляє також доводи апеляційної скарги і в тій частині, що позивач не звертався з заявою щодо видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, а тому його права порушені не були.

Як вбачається з відповіді Головного управління земельних ресурсів від 05.09.2008 р. №03-52/36735, розгляд проекту землеустрою ( справа №8247) щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки, яка має адресу - АДРЕСА_1 призупинено у зв'язку з покладенням на нього постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 07.05.2008 р. обов'язку організувати виготовлення, реєстрацію та видачу іншій фізичній особі державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку (а.с.5 т.1).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову у відповідності до обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Подільського районного суду від 12 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №758/6606/13-ц

Апеляційне провадження №22-ц/796/809/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Шаховніна М.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.