АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-796/1678/2017 Головуючий в 1-ій інстанції - КаліушкоФ.А.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року частково задоволено скаргу ОСОБА_2 на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві та зобов'язання вчинити дії.

Визнано неправомірним рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевел О.О., яке оформлене довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах від 10.02.2016 року за №2151.

Зобов'язано державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. вчинити дії щодо проведення перерахунку заборгованості по аліментним зобов'язанням ОСОБА_4 за виконавчим листом №753/9245/13 від 27.05.2014 року відповідно до вимог діючого законодавства.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаюсь на порушення норм матеріального та процесуального права, просила змінити ухвалу суду про часткове задоволення скарги, залишити задоволені судом вимоги. В частині відмовлених вимог скарги просить визнати неправомірними бездіяльність державного виконавця Гевел О.О., пов'язану з неподанням заяви до суду про розкриття банківської таємниці наявності руху коштів на рахунках боржника в інтересах ОСОБА_2, що діє в інтересах своєї доньки ОСОБА_5 і зволікання державного виконавця Гевел О.О. з направленням подання до суду про тимчасове обмеження у праві боржнику ОСОБА_4 виїзду за межі України до погашення заборгованості по аліментам та просить зобов'язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в особі державного виконавця Гевел О.О. вчинити дії щодо подання заяви в суд про розкриття банківської таємниці наявності руху коштів ( у формі банківської виписки) за період з 01.06.2013 року по 29.02.2016 року в інтересах ОСОБА_2, що діє в інтересах доньки ОСОБА_5 по слідуючих рахунках ПАТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», код фінансової установи 320984:

- Номер рахунку НОМЕР_1, код валюти рахунку НОМЕР_3;

- Номер рахунку НОМЕР_2, код валюти рахунку НОМЕР_4;

- Номер рахунку НОМЕР_2, код валюти рахунку НОМЕР_3.

Направити подання в суд про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості у повному обсязі, тобто з урахуванням інформації про розкриття банківської таємниці.

Просить стягнути з бюджету України витрати у сумі 3 000 грн. за послуги адвоката.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представники підтримали апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Скаржник ОСОБА_2 27.04.2016 року звернулась до суду із скаргою на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевел О.О.

Зазначала, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.05.2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, починаючи з 10 червня 2013 року і до виповнення дитиною повноліття, на виконання якого видано виконавчий лист, який скаржником було пред'явлено до виконання.

22 лютого 2016 року скаржник отримала поштою проведений державним виконавцем Гевел О.О. у межах виконавчого провадження розрахунок заборгованості боржника по аліментах з 10.06.2013 року по 01.02.2016 року, за яким заборгованість у боржника за аліментними зобов'язаннями перед ОСОБА_6 відсутня.

Посилаючись на невідповідність наведених у розрахунку заборгованості по аліментах даних вимог чинного законодавства, скаржник просила визнати неправомірним рішення державного виконавця, яке оформлене довідкою - розрахунком заборгованості по аліментах від 10.02.2016 року за № 2151 та зобов'язати її вчинити дії щодо проведення відповідного перерахунку заборгованості по аліментним зобов'язанням.

Крім того, скаржник просить суд визнати бездіяльність державного виконавця, пов'язану у неподанні заяви до суду про розкриття інформації, що містить банківську таємницю про наявність руху коштів на рахунках боржника, зволіканні у зверненні до суду про заборону йому у виїзді за кордон та поданні запиту до Держаної прикордонної служби України, а також зобов'язати її вчинити відповідні дії.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої доньки, починаючи з 10 червня 2013 року і до виповнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду 27 травня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист №753/9245/13, який знаходиться на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

15 грудня 2015 року за №43768 державним виконавцем Гевел О.О. складена довідка-розрахунок заборгованості за аліментними зобов'язаннями боржника ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 за вищенаведеним виконавчим листом, відповідно якої за період з 10.06.2013 року станом на 01.11.2015 року заборгованість становить у розмірі 25 826,74 грн.

У подальшому 10 лютого 2016 року державним виконавцем Гевел О.О. складена довідка-розрахунок за №2151 заборгованості по аліментах ОСОБА_4 за період з 10.06.2013 року по 01.02.2016 року згідно якої станом на 01.02.2016 року заборгованість відсутня.

Згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

15.12.2015 року державним виконавцем було складено довідку-розрахунок №43768 заборгованості по аліментам у якій було враховано щомісячні доходи боржника ОСОБА_4 та суми сплачених з них обов'язкових платежів, відповідно виписки по рахунку ПАТ «ПроКредит Банк» ОСОБА_4 за період з 01.06.2013 року по 01.02.2015 року та з якої вбачається, що за 2013 рік загальна сума доходу з якого підлягали сплаті аліменти була у розмірі 111 383,72 грн.

З цієї суми сплачені обов'язкові платежі у розмірі 6 855,62 грн.

Тобто з 10.06.2013 року по 31.12.2013 року заборгованість по аліментам склала в сумі 26 132,04 грн., оскільки за вказаний період аліменти не сплачувались. При цьому у розрахунок за червень 2013 року із місячної суми доходів 42 253,01 грн. в розрахунок взята сума за 21 день у розмірі 29 577,11 грн., з якої 1/4 частка аліментів становить 7 394,28 грн.

За період з 01.01.2014 року по жовтень 2014 року включно загальна сума доходу ОСОБА_4 становила 67 856,94 грн. Сума обов'язкових платежів 6 878,35 грн., аліменти були перераховані на загальну суму 9 774,27 грн.

У зв'язку з цим заборгованість становить 5 470,38 грн.

Вищезазначений розмір доходу 67 856,94 грн. за 2014 рік також задекларований ОСОБА_4 у податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця.

Судом встановлено, що з листопада 2014 року боржник доходів не мав, тому відповідно до вимог ст. 195 Сімейного кодексу України та п. 7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень заборгованість слід нараховувати виходячи із середньомісячної заробітної плати по м. Києву за певний період часу та підлягала сплаті загальна сума аліментів за цей період у розмірі 19204 грн.

При цьому, ОСОБА_4 за період з листопада 2014 року по жовтень 2015 року включно сплачено аліментів на загальну суму 24 979,68 грн., що підтверджується довідкою ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10026/045 від 01.12.2015 року, які були зараховані на картковий рахунок скаржника.

Судом вірно встановлено, що станом на 01.11.2015 року розмір заборгованості ОСОБА_4 по аліментам на утримання дитини за виконавчим листом №753/9245/13 виданим Дарницьким районним судом м. Києва 27.05.2014 року становить 25 826,74 грн., а тому розрахунок проведений державним виконавцем у довідці-розрахунку від 15.12.2015 року є правомірним.

Відповідно п. 7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністра юстиції України від 02.04.2012 року № 512/2, якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

В той же час, як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за період з 10.06.2013 року по 01.02.2016 року за № 2151, за якою станом на 01.02.2016 року встановлено відсутність заборгованості ОСОБА_4 державний виконавець при складанні даної довідки, починаючи з травня 2014 року по грудень 2015 року включно, аліменти нараховував у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме по 385,80 грн. щомісячно, хоча, відповідно до встановлених обставин, з травня 2014 року по жовтень 2014 року ОСОБА_4 мав щомісячні доходи у вищевказаних розмірах, що перевищують прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (1286 грн.), з якого обчислювались аліменти, також державному виконавцю не надавались відомості про отримання боржником заробітної плати та доходів починаючи з 01.11.2014 року про що також зазначено у спірній довідці-розрахунку заборгованості та підтверджується його податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця.

Отже, рішення державного виконавця Гевел О.О., яке оформлене довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах від 10.02.2016 року за №2151, є неправомірним, а тому вимоги щодо зобов'язання проведення перерахунку заборгованості по аліментним зобов'язанням ОСОБА_4 за виконавчим листом №753/9245/13 від 27.05.2014 року відповідно до вимог діючого законодавства підлягають задоволенню, що правильно встановлено судом.

Щодо відмови у задоволенні заявлених у скарзі вимог про визнання бездіяльності державного виконавця пов'язаної в неподанні заяви до суду про розкриття інформації, що містить банківську таємницю про наявність руху коштів на рахунках боржника та зволіканні у зверненні до суду з поданням про заборону йому у виїзді за кордон, поданні запиту до Держаної прикордонної служби України, а також зобов'язати її вчинити відповідні дії, колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що протягом лютого 2016 року скаржник неодноразово зверталася до державного виконавця з заявами щодо виконання наданих їй Законом України «Про виконавче провадження» повноважень стосовно звернення до суду з заявами щодо розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю про наявність руху коштів на рахунках боржника, а також з поданням про заборону йому у виїзді за кордон.

Однак, під час проведення виконавчих дій державним виконавцем 10 лютого 2016 року прийнято рішення, яке оформлене довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах за №2151, та за яким заборгованість за аліментними зобов'язаннями у боржника станом на 01 лютого 2016 року відсутня, а тому бездіяльність державного виконавця пов'язана в неподанні до суду відповідних заяв у розрізі відсутності заборгованості боржника є правомірною.

Відмовляючи у стягненні судових витрат суд вірно керувався положеннями статті 88 ЦПК України та Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI«Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність постановленої ухвали не впливають.

Доводи апеляційної скарги викладають обставини справи, які були досліджені судом та щодо яких ухвалено вірне рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий : Судді: