Справа № 520/852/17
Провадження № 2/520/6384/17
УХВАЛА

про забезпечення позову

01 січня 2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

у відкритому судовому засіданні розглянув заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про визнання недійсним договору та витребування майна із чужого незаконного володіння

встановив:

Позивач звернулася до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, у якому посилаючись на життєві обставини та правові положення просила суд Визнати недійним договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 05 березня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №1293, визнати недійним договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 05 березня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №1294 та витребувати у ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_5 на користь позивача земельну ділянку площею 0,07 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-дністровський район, смт Затока, «Жемчужина-2», садівничий кооператив (район «Лиманський»), земельна ділянка №495, кадастровий номер: :02:014:0080.

У наступному представник позивача звернувся до суду з заявою про застосування заходів забезпечення наведеного позову, у якій посилаючись на те, що між сторонами існує дійсний спір з приводу наведеного нерухомого майна, просив суд накласти арешт на вказані квартиру та земельну ділянку з метою запобігання можливому їх відчуженню відповідачем на користь інших осіб, що істотним чином ускладнить розгляд справи та виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Учасники справи у судове засідання не викликались.

Порядок вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову врегульовано положеннями ст. 151-153 ЦПК України, та з такого приводу судам було надано відповідні розяснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року.

Так, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Передбаченими Законом підставами задоволення заяви про забезпечення позову є встановлення судом обставин, за яких невжиття заходів забезпечення позову у наступному ускладнить або унеможливить виконання можливого рішення суду по справі та обєктивна вірогідність їх настання, співрозмірність та співвідностність заходів забезпечення позову, про застосування яких вирішується питання, до заявлених у справі вимог, а також відсутність обставин, які, відповідно до закону, перешкоджають застосуванню зазначених заходів забезпечення позову.

З викладеного суд, зважаючи на наведені вище обставини звернення позивача до суду та наведені ним доводи, вказує наступне.

Як зазначено в позовній заяві, 05 березня 2015 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №1293, продає ОСОБА_4 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

05 березня 2015 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №1294, продає ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,07 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт Затока, «Жемчужина-2», садівничий кооператив (район «Лиманський»), земельна ділянка 495, кадастровий номер земельної ділянки: :02:014:0080.

Позивач вважає, що в момент вчинення правочинів, а саме договорів купівлі-продажу від 05.03.2015 року, волевиявлення позивача не було вільним та не відповідало її внутрішній волі, оскільки остання на той момент не усвідомлювала характер своїх дій та не могла керувати ними, у звязку з чим, договори купівлі-продажу від 05.03.2015 року повинні бути визнанні судом недійсними, а земельна ділянка повинна бути витребувана із чужого незаконного володіння.

Таким чином, між сторонами дійсно існує спір майнового характеру.

Згідно інформаційній довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №79015469 від 27.01.2017 року ОСОБА_4 на праві власності належить квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно інформаційній довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №79016592 від 27.01.2017 року земельна ділянка площею 0,07 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт Затока, «Жемчужина-2», садівничий кооператив (район «Лиманський»), земельна ділянка 495, кадастровий номер земельної ділянки: :02:014:0080, на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, частки яких є рівними.

Разом з тим відповідні інформаційній довідки не містять відомостей про обтяження вказаного майна на користь інших осіб чи за іншими зобовязаннями, та таким чином вбачається, що відповідачі у будь-який час можуть розпорядитись спірним майном, відчужити його чи передати у забезпечення зобовязань, що істотним чином ускладнить розгляд справи.

Відомостей, що ставили б під сумнів співрозміність заявлених позивачем заходів забезпечення позову до позовних вимог, так само як і відомостей про існування обставин, що відповідно до закону перешкоджають обтяженню зазначеного майна з наявних у суду матеріалів та пояснень не вбачається.

З викладеного суд доходить висновку про обґрунтованість заяви про застосування заходів забезпечення позову та необхідність її задоволення.

При цьому суд зважаючи на те, що заяву про застосування заходів забезпечення позову розглянуто за відсутності учасників справи та їх представників, з метою забезпечення прав таких учасників вважає за необхідне розяснити учасникам справи передбачене положеннями ст. 153 ЦПК України право на звернення до суду з заявою про скасування або заміну застосованих судом заходів забезпечення позову, шляхом подачі до суду вмотивованої заяви.

Виходячи з викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 57-60, 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на:

1.квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на праві власності. Реєстраційний номер обєкта нерухомості: 01.

2.земельну ділянку площею 0,07 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт Затока, «Жемчужина-2», садівничий кооператив (район «Лиманський»), земельна ділянка 495, кадастровий номер земельної ділянки: :02:014:0080, яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2, частки яких є рівними. Реєстраційний номер обєкта нерухомості: 03.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Предявлення цієї ухвали до виконання доручити ОСОБА_1 або її представнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Прохоров П. А.