Справа № 444/1239/16 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/543/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року позивач ОСОБА_4 «Кредитні ініціативи» звернувся у суд із позовом, уточненим 17.08.2016 року у ході судового розгляду, в якому, у рахунок погашення заборгованості за укладеним із третьою особою ОСОБА_2 кредитним договором у розмірі 138 122,62 грн. просив звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний № 23224890, котра належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Судові витрати просив покласти на відповідача.

В обґрунтування предявлено позову та поданих уточнень до нього покликався на те, що ОСОБА_4 «Кредитні ініціативи» на підставі договору факторингу має право на стягнення заборгованості за укладеним 11.09.2008 року ВАТ «Сведбанк» з відповідачем ОСОБА_2 кредитним договором № 1301/0908/88-164, в обраний ним, як іпотекодержателем спосіб шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у вказаний вище спосіб. Це повязано з тим, що третя особа ОСОБА_2. після набрання законної сили рішенням Жовківського районного суду Львівської області про дострокове стягнення з іпотекодавця відповідача ОСОБА_3 заборгованості за вказаним кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, надалі не виконував належно взятих на себе зобовязань за таким договором у частині сплати відсотків, так як договір не розірваний, а виконавче провадження щодо виконання рішення суду триває.

Враховуючи, що укладений з третьою особою ОСОБА_2 кредитний договір був забезпечений іпотекою квартирою № 24 у будинку № 2 по вул. Залізної Дивізії у м. Рава-Руська Жовківського району Львівської області, котра належить відповідачу ОСОБА_3 на праві власності, а самі відповідач та третя особа не виконують взятих на себе зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, як і не виконується вже згадане вище рішення суду про дострокове стягнення заборгованості з відповідача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, то позивач був змушений звертатись до суду із даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у вигляді несплачених відсотків також у спосіб звернення стягнення на майно, що було предметом іпотеки.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 «Кредитні ініціативи» задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1301/0908/88-164 від 11.09.2008 року, яка станом на 01.06.2016 року складає 138 122,62 грн. та складається з заборгованості: - за кредитом - 0,00 грн., - по відсотках - 138 122,62 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру № 24, що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, м. Рава-Руська, вул. Залізної Дивізії, будинок № 2, (предмет іпотеки належить відповідачу на підставі: договору купівлі-продажу квартири, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області 07.08.1998 року за реєстровим № 1050 та зареєстрованого Державним комунальним підприємством Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації 14.08.1998 року за номером запису 1047, про що зроблено запис у реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 23224890), шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання судових витрат.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року оскаржив третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене без повного та всебічного зясування усіх обставин справи, із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Звертає увагу на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено норми ст. 205 ЦПК України, оскільки, позивач у 2013 році вже звертався у суд до відповідача ОСОБА_3 із аналогічними позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, до якого також залучив ОСОБА_2 у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. За наслідками розгляду вказаної справи № 444/2168/13-ц., провадження № 2/444/800/2013, 24.09.2013 року Жовківським районним судом Львівської області ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог та звернення стягнення на предмет іпотеки, заочне рішення суду набрало законної сили. У подальшому за виданим виконавчим листом було відкрито виконавче провадження. Нерухоме майно було оцінено та передано для примусової реалізації через систему прилюдних торгів «Сетам», прилюдні торги було призначено на 04-06 травня 2016 року. Таким чином, на сьогоднішній день існує два рішення суду про звернення стягнення на один і той же предмет іпотеки, тобто квартиру АДРЕСА_1.

Вказує, що окрім того судом першої інстанції не взято до уваги приписи Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Оскільки, він є учасником антитерористичної операції на сході України, йому незаконно нараховані відсотки за користування кредитом в сумі 138 122, 68 грн., за несплату яких і звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Також, всупереч приписам ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», суд не зазначив початкову ціну предмета іпотеки, для подальшої його реалізації.

Просить рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Учасники судового процесу в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній справі не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення такої, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши усі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суду України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Згідно із ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.09.2008 року третя особа ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», уклали кредитний договір № 1301/0908/88-164, за умовами якого третя особа ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 45 800, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних у порядку, на умовах та у строки, визначені договором, з кінцевим терміном повернення 10.09.2018 року. Договором передбачено щомісячне часткове погашення кредиту, сплата процентів, комісійної винагороди, а також сплата пені від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення у виконанні зобовязань. 11.02.2009 року та 20.12.2009 року між вказаними вище сторонами укладена також додаткова угода № 1 до кредитного договору та договір про внесення змін і доповнень № 2 до кредитного договору.

У забезпечення виконання кредитного договору між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_3 11.09.2008 року укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач ОСОБА_3 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 69, 9 кв. м., житловою площею 46, 9 кв. м., котра розташована у АДРЕСА_2, реєстраційний № 23224890, що належать останній на праві власності.

Встановлено, що третя особа ОСОБА_2 неналежно виконував умови укладеного з ним кредитного договору із урахуванням змін та доповнень до нього, у звязку з чим в останнього станом на 01.06.2013 року виникла заборгованість у розмірі 22 823,95 доларів США, що було еквівалентно 182 431,83 грн. Така заборгованість станом на вказану вище дату виникла перед ОСОБА_4 «Кредитні ініціативи», так як 28.11.2012 року на підставі договору факторингу право вимоги за згаданим кредитним договором відступлено ОСОБА_4 «Кредитні ініціативи» від ТОВ ФК «Вектор Плюс», а перед цим ТОВ ФК «Вектор Плюс» від ПАТ «Сведбанк» (на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року).

Встановлено й те, що на підставі заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області, ухваленого 24.09.2013 року у цивільній справі № 444/2168/13-ц. (провадження № 2/444/800/2013) за позовом ОСОБА_4 «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, котре 09.10.2013 року набрало законної сили, у рахунок погашення вказаної вище заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки за вже згаданим договором іпотеки від 11.09.2008 року, згідно якого відповідач ОСОБА_3 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 69, 9 кв. м., житловою площею 46, 9 кв. м., котра розташована у АДРЕСА_2, реєстраційний № 23224890, що належать останній на праві власності. У ході виконавчого провадження щодо виконання заочного рішення суду утворилася заборгованість третьої особи ОСОБА_2 перед позивачем по відсотках за кредитним договором, яка, станом на 01.06.2016 року, становить 138 122,62 грн..

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції допустив повторне звернення стягнення на один і той-же предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, за одним і тим-же договором іпотеки, укладеним між позивачем та відповідачем для забезпечення виконання третьою особою ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором № 1301/0908/88-164 від 11.09.2008 року, хоча і у рахунок погашення різної заборгованості.

Оскільки мова йде про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення різного виду заборгованості, то не заслуговують на увагу твердження апелянта про наявність підстав для закриття провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України і такі колегією суддів до уваги не беруться.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з посиланням апелянта на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 04.09.2013 року у справі № 6-73цс13, згідно якої задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобовязання.

Таких доказів суду першої інстанції не було надано, як і не були витребувані та оглянуті матеріали виконавчого провадження щодо виконання заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області, ухваленого 24.09.2013 року у цивільній справі № 444/2168/13-ц. (провадження № 2/444/800/2013).

Колегія суддів дійшла висновку, що позивач вправі був захистити своє право щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме по сплаті відсотків, котрі нараховувалися після набрання законної сили згаданим вище заочним рішення суду, і станом на 01.06.2016 року становила 138 122,62 грн., в інший спосіб, зокрема і шляхом стягнення заборгованості.

Такий спосіб захисту порушеного права позивача не призвів-би до подвійного стягнення на предмет іпотеки, що колегія суддів вважає недопустимим.

Усе перелічене вище судом першої інстанції враховано не було, що призвело до ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі з помилкових підстав.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Це відповідно до приписів ст. 309 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на вказане, а також беручи до уваги той факт, що позивачем предявлений позов до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором саме у спосіб повторного звернення стягнення на предмет іпотеки, а не у будь-який інший спосіб, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 88, 209 ч. 3, п. 2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь держави 2279 (дві тисячі двісті сімдесят девять) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_6