Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №316/2551/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Курач І.В.
Провадження №22-ц/778/25/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

секретаря Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про отримання права на спадкування,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 30.05.2015 року помер його рідний брат ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцем першої черги за законом є син померлого відповідач ОСОБА_3.

Зазначав, що померлий був інвалідом першої групи, не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, потребував стороннього догляду.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 27.10.2006 року по справі № 2-о-2006 ОСОБА_6 був визнаний недієздатним.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 14.12.2006 року по справі № 6- 32/2006 позивача було призначено опікуном померлого.

Відповідач не бажав займатися своїм батьком, допомоги йому не надавав.

Позивач вказував, що переїхав до брата в 2004 році і проживав з ним до самої смерті: доглядав, лікував, годував. Після смерті брата його поховання здійснював він. Відповідач не приймав участі у похованні батька.

Посилаючись на ч. 2 ст. 1259 ЦК України, після уточнення позовних вимог просив суд змінити належну йому ОСОБА_4 другу чергу спадкоємців за законом на першу чергу спадкоємців за законом після померлого брата ОСОБА_6.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року позов задоволено: змінено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, пр.. БудівельникоівАДРЕСА_1 другу чергу спадкоємців за законом після смерті брата ОСОБА_6, померлого 30.05.2015 року на першу чергу спадкоємців за законом.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне зясування фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Від ОСОБА_4 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, вирішити питання судових витрат у справі (а.с.151-152).

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки)

Відповідач ОСОБА_3, приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу не зявилися до апеляційного суд, причини неявки в судове засідання не повідомили.

Відповідач ОСОБА_3. приймає участь в судовому засідання суду апеляційної інстанції через свого представника.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 30.05.2015 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ЖС № 325626 від 03.06.2015 року (а.с.5).

Спадкоємцем першої черги після нього є його син відповідач ОСОБА_3, який 16 липня 2015 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 68, 73).

До спадкового майна входить квартира №70, що знаходиться в будинку №28 по просп. Будівельників в м. Енергодар Запорізької області.

Позивач ОСОБА_4 є рідним братом померлого (а.с. 11, 11/зворот).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на предявлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування наведеної норми права з урахуванням вимог ст. ст. 10,60 ЦПК України вимагає доведення позивачем факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

По перше позивачу слід надати докази того, що спадкодавець через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані й потребував допомоги стороннього.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування

Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоровя: виписка з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо.

Так, рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 27.10.2006 року у справі №2-о-8/2006 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, був визнаний недієздатним за заявою ОСОБА_4 (а.с.8).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 14.12.2006 року у справі №6-32/2006 ОСОБА_4 за поданням Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради (далі УПЗСН) було призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 9).

Відповідно довідки до акту огляду МСЕК №153045 від 01.11.2010 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, є інвалідом І групи загального захворювання безстроково, потребує постійного стороннього догляду (а.с.6).

Як вбачається з карти індивідуальної програми реабілітації інваліда №584, у ОСОБА_6 встановлена повна втрата здібності до самообслуговування, пересування, спілкування, трудової діяльності, у звязку із чим потребує постійного стороннього догляду ( а.с.92).

По-друге - позивачу слід надати докази того, що спадкодавець протягом тривалого часу опікувався спадкодавцем, матеріально забезпечував, надавав йому іншу допомогу.

Під поняттям «опікувався» слід розуміти надання звичайних фактичних послуг особі, яка перебувала в безпорадному стані і потребувала сторонньої допомоги: приготування їжі, прибирання квартири, прання білизни тощо.

Поняття «матеріально забезпечувала» необхідно розуміти як надання такої матеріальної допомоги, яка була засобом до існування, так і оплату комунальних послуг, ліків, набуття необхідних особистих речей хворому тощо.

Тривалий час здійснення дій щодо опіки над спадкодавцем, матеріальне забезпечення спадкодавця, надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, має бути систематичними.

Як вбачається з наявних матеріалах справи даних, позивач з 2004 року проживав разом зі спадкодавцем за адресою спадкового майна: АДРЕСА_2 та з 19.06.2009 року зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджено паспортними даними, довідками ЖЕД-5 № 2285 від 15.07.2015 року та №3561 від 10.09.2015 року (а.с. 4, 10, 72).

З 14.12.2006 року ОСОБА_4 за поданням Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради (далі УПЗСН) було призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_6.

Спадкодавець ОСОБА_6, був інвалідом І групи загального захворювання та отримував з листопада 2006 року пенсію ( а.с.97-98)

ПозивачОСОБА_4 є інвалідом дитинства ІІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0544998 та отримує пенсію як інвалід 3 групи ( а.с..90-91;234-237).

Окрім того, відповідно до довідки УПЗСН від 07.12.2015 року позивач ОСОБА_4 з 2007 року отримував компенсацію за надання соціальних послуг інваліду І групи (а.с.48-49).

Твердження позивача щодо надання додаткової матеріальної допомоги від їх рідних братів шляхом перерахування на його банківську картку коштів, підтверджено випискою руху коштів по картці ( а.с.241-241.243).

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 травня 2007 року встановлено, що позивач проживає разом з братом - ОСОБА_6, який отримує пенсію як інвалід 1 групи, а ОСОБА_4 отримує компенсацію по догляду за братом та з доходів ОСОБА_4 сплачуються витрати за користування електроенергією, газопостачання, комунальні послуги, тепло-водопостачання ( а.с. 155,156)

Заперечуючи проти апеляційної скарги позивачем надано копії судових рішень, з яких вбачається, що ним відстоювалися майнові права спадкодавця за його життя (а.с.153-156).

Твердження апеляційної скарги про те, що останні два-три роки за ОСОБА_6 доглядала його колишня жінка, не підтверджено належними доказами та посилання на факти недобросовісного виконання позивачем своїх обовязків як опікуна по відношенню до спадкодавця спростовуються наявними в матеріалах справи актами Управління праці та соціального захисту населення про результати перевірки матеріально-майнового положення громадян та актами обстеження умов життя, актами перевірки виконання обовязків опікуна, з яких вбачаться, що ОСОБА_4 надає матеріальну, фізичну допомогу, забезпечує ОСОБА_6 потребами , необхідними для життя ( а.с.184-199)

Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Енергодарського міської ради від 28.07.2016 року №1726 вбачається, що опікун ОСОБА_4 (позивач) створював належні умови для життя брата ОСОБА_4, забезпечував необхідними ліками та медичним доглядом, вирішував соціально-побутові питання ( а.с.183).

Згідно із свідоцтвом про поховання №198-з від 02.06.2015 року поховання ОСОБА_4 здійснював позивач, та відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду в м. Енергодар Запорізької області №878 від 06.04.2016 року 09.06.2015 року отримав допомогу на поховання померлого ОСОБА_4 (а.с. 12-13, 96).

Отже, аналізуючи зазначені докази суд дійшов обґрунтованого висновку проте, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, з 2006 року (час призначення опікуна) по день смерті перебував в безпорадному стані, зумовленому інвалідністю І групи та недієздатністю, та не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду та піклування, які отримував з боку свого брата ОСОБА_4 ( позивача у справі) протягом тривалого часу.

Доводи апеляційної скарги, в яких апелянт не погоджується з показаннями свідків, не можуть спростувати висновки суду.

Суд дав оцінку показанням свідків у відповідності до ст.212 ЦПК України і відобразив їх показання у рішенні суду. При дослідженні і оцінці показань свідків судом враховано характер особистих взаємовідносин свідків зі сторонами й характер їх заінтересованості у справі.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, передбачених статтями 57,58,59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст.309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Виходячи з вимог змагальності сторін, обовязків доказування і подання доказів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують його законність, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_2