Справа № 541/1624/16-ц
Провадження №2/525/77/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017 року сел. ОСОБА_1

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши на попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Полтавській області, співвідповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа у справі Миргородська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Полтавській області про виключення з акту опису й арешту майна (як вказано у позові), -

в с т а н о в и в:

До Великобагачанського районного суду Полтавської області з Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла цивільна справа №541/1624/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Полтавській області, співвідповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа у справі Миргородська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Полтавській області про виключення з акту опису й арешту майна, по якій всіма суддями Миргородського міськрайонного суду з явно надуманих підстав, які не випливають з положень ст.20 ЦПК України та суперечать змісту та суті такого інституту цивільного процесуального законодавства як відвід, задоволено заяви про самовідвід.

Ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08.12.2016 року вищевказана цивільна справа прийнята до провадження Великобагачанського районного суду Полтавської області і попереднє судове засідання у справі призначене на 21.12.2016 року (а.с.129).

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 21.12.2016 року, що постановлена протокольно, попереднє судове засідання у справі було відкладено на 16.01.2017 року у звязку з відсутністю повідомлень позивача та залучених співвідповідачів про день і час проведення даного попереднього судового засідання (а.159).

Також, судом було витребувано з ОСОБА_3 міської ради Полтавської області відомості про зареєстроване місце проживання позивача у справі та залучених співвідповідачів (а.с.а.с.165-167), відомості, що надійшли до суду узгоджуються з даними, що маються в матеріалах даної цивільної справи (а.с.а.с.182,183-185). Ухвалою суду від 16.01.2017 року попереднє судове засідання у справі також було відкладено на 07.02.2017 року і сторони у справі повторно повідомлено про день і час його проведення, оскільки позивач у справі по суті не отримує судові повістки за зареєстрованим місцем її проживання (а.с.а.с.178-179,189).

В попереднє судове засідання 07.02.2017 року сторони та треті особи не зявилися, вони рекомендованою кореспонденцією сповіщалися про день і час його проведення, відповідач у справі та третя особа належним чином повідомлені про день і час розгляду справи (також, раніше від відповідача у справі надходили письмові заперечення на заявлений позов ОСОБА_2М.); з наявної поштової кореспонденції вбачається, що за місцем своєї реєстрації позивач ОСОБА_2 та співвідповідач ОСОБА_5 не отримують судові повістки (судові повістки повернені до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання) (а.с.а.с.199-200,201-202).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, з метою оперативного розгляду справи протягом розумного строку та у звязку з неявкою до суду сторін у справі та третьої особи, суд проводить попереднє судове засідання 07.02.2017 року з урахуванням положень ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.2 Постанови від 12.06.2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини; вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз'яснити, якій із сторін слід довести певні обставини; вжити заходів для забезпечення явки в судове засідання, а також сприяти врегулюванню спору до судового розгляду.

Суд, на попередньому судовому засіданні, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Полтавській області, співвідповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа у справі Миргородська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Полтавській області про виключення з акту опису й арешту майна, з доданими до неї матеріалами приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для закриття цивільного провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, виходячи з таких підстав.

Так, звертаючись до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з цивільним позовом до ОСОБА_3 міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Полтавській області про виключення з акту опису й арешту майна, позивач посилалася на положення ст.ст.321,328 ЦК України та положення ряду статтею ЦПК України (а.с.2).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що головним державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Полтавській області по виконавчому провадженню про стягнення грошових коштів з її сина ОСОБА_5 у жовтні 2015 році було безпідставно, як вказує позивач, описано все майно, яке належить їй на праві особистої приватної власності, тому з підстав, наведених у позові, просить виключити з акту опису та арешту майна від 13.10.2015 року ряд речей, які, як вона вказує, належить їй (а не сину ОСОБА_5А.) на праві власності.

Отже, за змістом позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що предметом спірних правовідносин між сторонами є, по суті, правомірність включення певного майна в акт його опису та арешту від 13.10.2015 року та виключення конкретного майна з акту його опису та арешту. При цьому, позивачем не заявляються позовні вимоги про визнання права власності на відповідне майно (яке перелічено у позовній заяві).

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Андрущенко-Луценко С.В. від 15.07.2016 року за вищевказаним позовом ОСОБА_2 було відкрито цивільне провадження.

Зі змісту наявних в матеріалах справи письмових заперечень відповідача ОСОБА_3 міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Полтавській області та наявних документів вбачається, що на виконанні у ОСОБА_3 міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження №47973195 від 04.11.2014 року на загальну суму 20661 грн.08 коп., до складу якого входять виконавчі провадження: 1) ВП №45153655 від 22.10.2014 року з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/525/49/2014, виданого 29.09.2014 року Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області витрат на залучення експерта в сумі 661,08 грн.; 2) ВП №45178753 від 27.10.2014 року з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/525/49/2014, виданого 29.09.2014 року Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 20000 грн. стягнення моральної шкоди.

Як вбачається з вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 27.08.2014 року (справа №525/499/14-к, провадження №1-кп/525/49/2014) за ч.1 ст.286 КК України відносно ОСОБА_5, останній був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (потерпіла ОСОБА_4М.) та з засудженого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнути на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином 20000 грн. (а.с.а.с.137-139).

Тобто, з матеріалів цивільної справи вбачається, що в межах зведеного виконавчого провадження №47973195 від 04.11.2014 року, що перебуває на виконанні ОСОБА_3 міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Полтавській області, виконується виконавче провадження №45178753 від 27.10.2014 року з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/525/49/2014, виданого 29.09.2014 року Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 20000 грн. стягнення моральної шкоди (тобто, яке стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 у відповідному кримінальному провадженні (№1-кп/525/49/2014) щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України).

При цьому, зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 та заперечень відповідача у справі слідує, що 13.10.2015 року державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Полтавській області ОСОБА_6 вчинялися дії (описувалося певне майно та накладався арешт на описане майно) при виконанні вироку суду (вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 27.08.2014 року) щодо цивільного позову у кримінальному провадженні (який був поданий ОСОБА_4 до ОСОБА_5А.).

Відповідно до розяснень, що викладені в п.8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями), цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом відповідно до вимог КПК України; якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 КАС України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Також, відповідно до розяснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. У разі предявлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та предмету спору, а також того, що 13.10.2015 року державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Полтавській області ОСОБА_6 вчинялися дії (описувалося певне майно та накладався арешт на описане майно) при виконанні вироку суду (вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 27.08.2014 року) щодо цивільного позову у кримінальному провадженні (який був поданий ОСОБА_4 до ОСОБА_5А.) та те, що цивільне провадження за вищевказаним позовом було відкрито Миргородським міськрайонним судом Полтавської області помилково, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України. На підставі викладеного та керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, розясненнями, що викладені в п.8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями), розясненнями, що викладені в п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», суд, -

у х в а л и в:

Провадження в цивільній справі №541/1624/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Полтавській області, співвідповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа у справі Миргородська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Полтавській області про виключення з акту опису й арешту майна (як вказано у позові) закрити на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Розяснити позивачу ОСОБА_2 наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст.206 ЦПК України.

Розяснити позивачу ОСОБА_2 про те, що вона може оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироку, що стосується вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 КАС України за правилами адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя