Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

справа № 610/476/17

№ 2/610/351/2017

м. Балаклія 22.03.2017 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування по закону, -

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями у с. Норцівка Балаклійського району Харківської області по вул. Центральна, б. 17.

В обґрунтування вказує про те, що вони з чоловіком під час перебування у шлюбі побудували спірний будинок, в якому проживали разом та вели спільне господарство, однак право власності на будинок не зареєстрували належним чином. Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спірного будинку внаслідок відсутності документу про право власності на нього.

Представник позивача просив розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач надав заяву про визнання позову, просив розглянути справу за відсутності його представника.

Позивач ОСОБА_2 (до шлюбу Кришталь) ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_2, який помер 29 липня 2016 року, та проживала разом з ним в с. Норцівка Балаклійського району Харківської області (а.с. 6-7, 13).

Згідно рішення виконавчого комітету Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області № 28 від 17.04.2003 року «Про оформлення права власності на житлові будинки, які знаходяться в користуванні власників» було вирішено оформити права приватної власності за громадянами згідно списку (а.с. 14).

Відповідно до списку домогосподарств, розташованих на території Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області 2003 року, під № 17 значиться ОСОБА_2 за адресою вул. Центральна, б. 17 (а.с. 15-16).

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не є самочинно побудованим, що підтверджується технічним паспортом на ім'я ОСОБА_2, виготовленим станом на 05.03.2013 року, згідно якого за адресою: с. Норцівка Балаклійського району Харківської області по вул. Центральна, б. 17 розташовані житловий будинок літера А-1, гараж-літня кухня літера Б, сарай літера В, літня кухня літера Г, паркан літера № 1, ворота літера № 2, колодязь літера № 3, убиральня літера № 4, та в якому у розділі характеристики будинку, господарських будівель та споруд найпізніший рік побудови зазначений 1965 (а.с. 8-12).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Як вбачається з відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 13.03.2017 року, особи, щодо яких було складено заповіт - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відмовились від спадщини, а позивач натомість 26.08.2016р. подала заяву про прийняття спадщини, 02.02.2017р. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 лише на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 31-38).

З позову та матеріалів справи вбачається про відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно на на ім'я ОСОБА_2

Згідно до правил статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3акону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який діє на момент звернення до суду, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Оскільки вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями був побудований до 2003 року, то на момент виникнення цих правовідносин діючий Цивільний Кодекс УРСР 1963 року не передбачав обов'язкової реєстрації права власності та з законодавства, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавця, не вбачається, що виникнення права власності на житловий будинок залежало від державної реєстрації цього права.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

В даному випадку документами, які служать належним підтвердженням права власності ОСОБА_2, померлого 29.07.2016р., на спірне домоволодіння за адресою:с. Норцівка Балаклійського району Харківської області по вул. Центральна, б. 17, є рішення виконавчого комітету Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області № 28 від 17.04.2003 року «Про оформлення права власності на житлові будинки, які знаходяться в користуванні власників» зі списком домогосподарств, технічний паспорт на житловий будинок, довідка сільської ради про проживання спадкодавця в зазначеному домоволодінні, а також акт від 1965 року про продаж недобудованої будівлі за зазначеною адресою (а.с. 8-17).

Зі змісту ч. 3 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з положень ст. 1261 ЦК України, констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємиці першої черги за законом, на житловий будинок - спадщину, що залишилась після смерті 29.07.2016 року чоловіка ОСОБА_2, яку вона прийняла шляхом своєчасної подачі відповідної заяви до нотаріуса, в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України та проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 (08.06.1946р.н., рнокпп НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті 29 липня 2016 року чоловіка ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями у с. Норцівка Балаклійського району Харківської області по вул. Центральна, б. 17, згідно до технічного паспорту, виготовленого Балаклійським бюро технічної інвентаризації станом на 05.03.2013 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.М. Стригуненко