Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"16" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ВГІРФО Дніпровського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати особою такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: . Київ, АДРЕСА_1 гр-на ОСОБА_2; зобов'язати ВГІРФО Дніпровського району м. Києва зняти гр-на ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: 02147, АДРЕСА_2 на підставі права на спадщину за законом, р. № 3-898 від 05 жовтня 2016 року. Разом з ним в квартирі зареєстрований гр-н ОСОБА_2, колишній чоловік його матері ОСОБА_3 (шлюб розірвано рішенням Дніпровського р-ного суду м. Києва від 08 липня 2013 року), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 25 серпня 2014 року) Однак впродовж тривалого часу (понад три роки) він не проживає у квартирі, не сплачує комунальні послуги та не приймає участь в її утриманні. Три роки тому ОСОБА_2 вибув у невідомому йому напрямку. З того моменту ніяких відомостей про його місце перебування чи проживання він не отримував. ОСОБА_2 не проживає з ним і не допомагає утримувати господарство, а його реєстрація у його квартирі заважає йому розпорядитися майном на власний розсуд і значно обмежує його законні права.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Уповноважений представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача, представника третьої особи та за згодою позивача постановити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_3 належала на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Десятою Київською державною нотаріальною конторою 09 січня 2014 року за р. № 4-18.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 жовтня 2016 року, виданого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, спадкоємцем майна ОСОБА_3, 1960 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є її син ОСОБА_1. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири АДРЕСА_1.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 05 жовтня 2016 року, квартира АДРЕСА_3 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За вимог ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до довідки форми 3 № 59 від 18 жовтня 2016 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом «ТЕМП», у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 24 грудня 1991 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 24 червня 2003 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2000 року. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2013 року, шлюб між ними було розірвано.

Згідно акту про не проживання, складеного сусідами будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та затвердженого головою правління ЖБК «ТЕМП» ОСОБА_8, останні підтвердили те, що ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_4 не проживає з 2013 року. Теперішнє місце його знаходження та проживання невідоме.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання втратившим право користування квартирою № 29 в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Щодо заявлених позовних вимог про зобов'язання ВГІРФО Дніпровського району м Києва зняти відповідача з реєстраційного обліку квартири, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» внесено відповідні зміни до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та визначено, що органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, враховуючи викладене вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ВГІРФО Дніпровського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 58, 60, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ВГІРФО Дніпровського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування квартирою № 29 в будинку АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: