Провадження 6/127/158/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2017року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про відстрочку виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2017року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. Заява мотивована тим, що рішенням суду від 25.01.2017 року з ОСОБА_1 стягнуто кошти в розмірі 492820,00грн., витрати за надання довідки в розмірі 72,00грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00грн. та 4928,92грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі рішення суду був виданий виконавчий лист, який предявлено до виконання. Постановою державного виконавця від 24.02.2017 року про арешт майна боржника, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. Зазначила, що борг визнає, однак враховуючи те, що вона перенесла операцію та знаходиться на лікуванні із хворобою серця потребує коштів на лікування, що утрудняє виконання рішення суду. Крім того, зазначила, що у неї відсутні кошти та майно на яке можна було б звернути стягнення. Просить відстрочити виконання рішення суду від 25.01.2017року по справі №127/12693/16-ц на два роки до 25.01.2019року.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав просив задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

При розгляді заяви судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2017року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в розмірі 492 820,00гривень, витрати за надання довідки в розмірі 72,00гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 2000гривень та 4928,92гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с.120-121).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до виписки-епікризу ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у Військово медичному центрі Центрального регіону України з 13 по 19 вересня 2011року, в задовільному стані виписана додому (а.с.132).

Згідно довідки МКЛ №2 м. Вінниця від 20.02.2017року ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в терапевтичному відділенні з 20.02.2017 року та продовжує лікування (а.с.133).

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного стаціонарного хворого №409/145 ЦПМСД №5 ОСОБА_1знаходиться з 20.02.2017 року по 06.03.2017р. в терапевтичному відділенні, виписана для нагляду за місцем проживання в сімейного лікаря.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача заперечувала щодо задоволення заяви, зазначила що позивачка знаходиться вкрай важкому лежачому стані та надала відповідні докази цьому, а саме виписку МСКТ голови проведеної без в/в контрастировання ОСОБА_2 вказано висновок: КТ - картина інсульт гематома лівого полушарку головного мозку, отьок лівого полушарку з компресії желудочкової системи і зміщення середніх структур вправо. Ротаціонний підвивих атланта; виписку з медичної картки стаціонарного хворого №12220 ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні в 22 інсультному відділенні ВОПНЛ ім. О.І. Ющенко з 16.11.2016року по 22.11.2016 р. з діагнозом: гостре порушення мозкового кровобігу по геморагічному типу в лівій півкулі головного мозку, сенсо моторна афазія, правобічна геміплегія. Пролежні сідниць. Застійні явища в легенях. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ступ, ризик 4. ГПМК (02.11.2016р.). Гіпертензивне серце. Дифузний кардіосклероз. Повна блокада ПНПГ.СН І ст.. Аліментарно конституційне ожиріння ІІІ ст.. Переведена у відділення №5; виписку з історії хвороби №12220 неврологічного відділення №5 для пацієнтів з порушенням мозкового кровообігу ОСОБА_2 знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні цереброваскулярної патології №5 ВОПНЛ ім. акад. ОСОБА_3 з 16.11.2016р. по 13.12.2016р., виписана з поліпшенням додому; виписку з історії хвороби №1220 неврологічного відділення №5 для пацієнтів з порушенням мозкового кровообігу ОСОБА_2 знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні цереброваскулярної патології №5 ВОПНЛ ім. акад. ОСОБА_3 з 30.01.2017р. по 17.02.2017р. виписана додому. Пояснивши при цьому, що для хоч якось підтримки стану здоровя ОСОБА_2 кошти стягнуті рішенням суду від 25.01.2017 року є важливими.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 № 1, судам розяснено, що при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, визначаючи межі перебігу таких строків, слід виходити з такого. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа "Скопелліті проти Італії" від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25 березня 1999 року). Таким чином, згідно зі статтею 6 Конвенції виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження. У зв'язку із цим під час розгляду питань про відстрочку, розстрочку, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, а також під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби судам необхідно дотримуватися вимог Конвенції щодо виконання судового рішення упродовж розумного строку (справи "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Дубенко проти України" від 11 січня 2005 року, "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та інші).

Пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 26.12.2003 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчого служби та звернень учасників виконавчого провадження» розяснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 351 ЦПК України і статті 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Суд вважає, що викладені заявником обставини для відстрочки виконання рішення суду не є безперечними підставами для відстрочки виконання судового рішення. Оскільки передбачених законом підстав для відстрочки виконання рішення суду у справі не встановлено, обставини, на які заявник посилався не є достатніми і винятковими, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 210, 373 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2017року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя :