АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-1414 Головуючий у 1-й інстанції - Кричина А.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" заборгованість за договором №91755 від 22 серпня 2013 року станом на 15 травня 2015 року у розмірі 35 968 грн. 47 коп. Судом стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду змінити, виклавши його в наступній редакції: позов задовольнити частково; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за станом 15 травня 2015 року у розмірі 22 485 грн. 49 коп.; стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 325 грн. 30 коп. (а.с.97-101).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: ОСОБА_3, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника позивача, Романіва А.А., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

22 серпня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір №91755 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки, згідно умов якого банк оформлює позичальнику платіжну картку міжнародної платіжної системи MASTERCARD WORLD, відкриває поточний картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривні та здійснює його обслуговування (а.с.7-9).

23 серпня 2013 року між сторонами укладена додаткова угода № 1 до договору №91755 про відкриття та обслуговування поточного карткового рахунку з оформленням платіжної картки, згідно умов якої банк надає позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 25000 грн. на строк з 23 серпня 2013 року по 22 серпня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитною лінією в розмірі 32% річних на споживчі цілі (а.с.10-11).

Позивач свої зобов'язання по договору виконав, що підтверджується випискою по рахунку за період з 23 серпня 2013 року по 24 квітня 2015 року (а.с.12-13).

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань утворилась заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості по договору станом 15 травня 2015 року у ОСОБА_3 виникла заборгованість в розмірі 35 968 грн. 47 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 16 563 грн. 25 коп., заборгованість за процентами - 8 115 грн. 84 коп., пеня за прострочення сплати кредиту - 1 300 грн., пеня за прострочення сплати процентів - 1 400 грн., сума індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту - 5 321 грн. 70 коп., сума індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по відсоткам - 2 919 грн. 05 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту - 226 грн. 78 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 121 грн. 85 коп. (а.с.15-18).

За встановлених обставин районний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проведена неправильна оцінка доказів та безпідставно, з порушенням процесуальних норм, надана перевага одним доказам над іншими, оскільки не враховано, що 10.06.2014 правлінням Національного банку України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію позивача (постанова правлінням Національного банку України від 10.06.2014 №339), що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Відповідно до положень ЦК України, Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Закону України "Про банки і банківську діяльність", на які посилається у апеляційній скарзі відповідач, початок процедури ліквідації банку не припиняє зобов'язань боржників банку за кредитними договорами, у яких банк виступає кредитором, тому зобов'язання ОСОБА_3 по сплаті відсотків за користування коштами, отриманими у кредит, не може вважатись припиненим. З огляду на цю обставину, не припиняється і обов'язок позичальника по належному виконанню своїх зобов'язань за кредитною угодою, а тому він повинен, у разі порушення своїх зобов'язань, сплачувати неустойку та нести відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ст. 625 ЦК України.

Посилання відповідача на заблокування позивачем грошових коштів у розмірі 508 грн. за зарплатним проектом не стосуються зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором.

Посилання відповідача на невиконання позивачем постанови правління Національного банку України від 21 липня 2015 року № 467 "Про схвалення Методичних рекомендацій щодо роботи банків з боржниками - фізичними особами, у яких виникли/можуть виникнути фінансові труднощі" також не можуть бути прийняті у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення. По-перше, відповідач не вказує на конкретні порушення, допущені банком, а його посилання на непроведення взаємозаліку на суму 508 грн. суперечить положенням Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у цій частині. По-друге, ця обставина жодним чином не спростовує факту порушення ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором та наявності у нього заборгованості у загальному розмірі 35 968 грн. 47 коп.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома