Справа №339/9/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Бойко Н.З.

з участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

представника відповідача- Лаврів В.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 30.12.2015 року, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося через постійні сварки та суперечності, з березня 2016 року проживають окремо, примирення є не можливим.

Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала та посила задоволити.

Представник відповідача у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав з наведених вище обставин та не заперечував щодо винесення рішення про задоволення позовних вимог, подавши відповідну заяву (а.с.14).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази у справі, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що між сторонами 30.12.2015 року зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №75 (а.с.5).

З пояснення сторін встановлено, що різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони з березня 2016 року не підтримують шлюбних відносин та поновлювати наміру їх не мають, не проживають разом.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, який визнав позов.

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що як позивач, так і відповідач категорично заперечують проти збереження їх сім'ї та наполягають на розлученні, суд не може покласти на них обов'язок збереження сім'ї при наявності їх категоричного заперечення цього.

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, суд встановив справжнє прагнення як позивача, так і відповідача до розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судові витрати за клопотанням позивача покладаються на неї.

На підставі наведеного, ст. 55,56, 112 СК, керуючись ст.130, 209, 212, 214-215ЦПК, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити .

Шлюб, зареєстрований 30.12.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №75 між ОСОБА_1 ( дошлюбне Войтко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, 20.09.1995року народження - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище- Войтко .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Якщо особи, які брали участь в справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.