Провадження № 2/760/965/17
В справі № 760/8678/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

27 березня 2017 року Солом»янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Квітченко Я.О.

позивача- ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач у травні 2016 року звернувся до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що сім"я розпалась і примирення неможливе.

Посилається в позові на те, що тривалий час не проживають однією сім»єю, припинили подружні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства.

Вважає, що подальше спільне життя і збереження сім»ї є неможливими, а тому просить задовольнити позов.

Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Вважає, що сім»я сторін може бути збережена, а тому просила суд надати строк для примирення.

В подальшому, після наданого судом строку на примирення відповідачка та її представник у судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставили.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Сторони перебувають у шлюбі з 22 вересня 2012 року.

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім»ї. Починаючи з вересня 2015 року сторони перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства, проживають окремо.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що в вересні 2015 року він залишив спільне з відповідачкою та дітьми місце проживання і проживає окремо.

Зазначив, що як з цього періоду часу, так і після наданого судом строку на примирення, ні він, ні відповідачка намірів зберегти сім»ю не висловлювали і заходів до цього не вживали.

Пояснив також, що і відповідачка наміру зберегти сім»ю також не має, всі питання, які виникають між ними з приводу участі в вихованні дітей, закінчуються конфліктами з її боку, і будь-яких питань, пов»язаних з їх спільним проживанням та збереженням сім»ї вони не вирішували.

Крім того, він такого наміру не має і наполягає на розірванні шлюбу.

За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім'ї випливає, що однією із ознак сім'ї є спільне проживання та спільний побут подружжя.

Позивач у судовому засіданні зазначив, що з вересня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Позивач у судовому засіданні підтвердив, що їх сім»я розпалась, намірів зберегти сім»ю ні один з них не висловлював.

З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категорична позиція позивача з приводу розірвання шлюбу та його небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ»я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім»я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб сторін підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст.3, 104,110,112-113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3,4,10,11,57-60,212-215, 218,224 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Шлюб, зареєстрований 22 вересня 2012 року в відділі РАЦС Солом»янського РУЮ у м. Києві / а/з № 1673/ між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя