Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/2771/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Провадження №22-ц/778/99/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що її сину ОСОБА_6 на підставі договору дарування належало 43/100 частин будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 55. Інша частина у 57/100 частин будинку належала ОСОБА_7 Як співвласники будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 приватизували земельну ділянку під будинком, отримавши державний акт.

03.04.2013 року ОСОБА_6 помер. Після смерті ОСОБА_6 залишилось двоє спадкоємців першої черги за законом: мати спадкодавця ОСОБА_3 позивач та дружина спадкодавця ОСОБА_4 відповідач, які прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак у звязку з відсутністю державного акту на земельну ділянку позивачеві ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати за нею право власності на 43/200 часток земельної ділянки з кадастровим номером :07:056:0141, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 55; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується розписками про отримання судової повістки та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) (а.с.23; 233-234).

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 не зявилися до апеляційного суду.

Від відповідачки ОСОБА_4В надійшла письмова заява, де міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності, просить апеляційну скаргу відхилити ( а.с.235).

Позивач ОСОБА_3 приймає участь в судовому засіданні через свого представника. ОСОБА_8

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибулим в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_8, третьої особи ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 03 квітня 2013 року помер син позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №257724 (а.с.20).

Спадкоємцями першої черги після смерті померлого ОСОБА_6 є його мати позивач ОСОБА_3 та його дружина відповідач ОСОБА_4, які своєчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини що підтверджується матеріалами спадкової справи №367/2013 (а.с.105-106, 112-113).

10 грудня 2013 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку від 43/100 частин житлового будинку №55 по вул. Музична у м. Запоріжжя (а.с.133/зворот).

26 грудня 2013 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку від 43/100 частин житлового будинку №55 по вул. Музична у м. Запоріжжя (а.с.144/зворот).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 квітня 2016 року державний нотаріус Пятої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 відмовила ОСОБА_7, що діяла від імені ОСОБА_3, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, 55, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на предмет спадкування (а.с.146-147).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачкою того, що спадкодавцю ОСОБА_6 на день відкриття спадщини дійсно належало право власності на частку земельної ділянки, таке право було підтверджено належними документами та зареєстровано у встановленому порядку та може бути успадковано.

Однак, такий висновок зроблено судом першої інстанції без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін, належної оцінки наданих ними доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За частиною другою названої норми право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Здійснення спадкування за законом передбачено ст. 1217 ЦК України, результатом чого з огляду на положення ст. 1296 ЦК України є отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, відсутність якого не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За положеннями абз. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як зясовано, позивачка є спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом, яка прийняла спадщину відповідно до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України, але отримала письмову відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на предмет спадкування.

В матеріалах справи на час вирішення спору судом першої інстанції наявна копія договору дарування від 07 травня 2004 року, відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_6 прийняв у дар 43/100 частин будинку №55 по вул. Музичній у м. Запоріжжі, який розташований на земельній ділянці площею 463 кв. м (а.с.129).

За даними ОСОБА_9 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що мався в розпорядженні суду першої інстанції, вбачається належність спадкодавцеві ОСОБА_6 на підставі державного акту від 18.06.2012 року серії ЯИ №860778/860777 43/100 часток земельної ділянки, площею 0,0456 га, кадастровий номер :07:056:0141, що розташована у м. Запоріжжі по вул. Музична, 55 (а.с.14-16).

Доводи апеляційної скарги позивача щодо необґрунтованості покладення в основу рішення суду тієї обставини, що позивач не довела втрату правовстановлюючих документів заслуговують на увагу.

Так, судом першої інстанції не враховано, що дублікати державних актів на право власності на земельну ділянку не видаються, а свідоцтво про право власності на земельну ділянку замість втраченого державного акту може бути видане лише за заявою власника, що неможливо оскільки він помер.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Однак, в даній справі судом першої інстанції не було використано вищевказану процесуальну норму для сприяння позивачеві у витребуванні необхідних документів.

На виконання ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 18 жовтня 2016 року Управлінням Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області надано належним чином завірену копію Державного акту на право власності від 18.06.2012 року серії ЯИ №860778 на земельну ділянку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, буд. 55, виданого на імя ОСОБА_6, відповідно до якого останньому належить 43/100 вказаної земельної ділянки (а.с.223-224).

Враховуючи викладене, колегія вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, фактичні обставини по справі встановлені не в повному обсязі внаслідок порушення норм процесуального закону в частині доказування, тому підлягає скасуванню в порядку ст. 309 ЦПК України із ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку судового захисту її невизнаних прав, оскільки із відсутністю у позивачки правовстановлюючого документу щодо права власності спадкодавця на спірне майно існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

За змістом частин першої, пятої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. за подачу позовної заяви та 607 грн. 21 коп. за подачу апеляційної скарги, а всього 1 158 грн. 41 коп. (а.с.1,159)

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2016 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

«Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, право власності на 43/200 часток земельної ділянки з кадастровим номером :07:056:0141, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Музична, будинок 55 (пятдесят пять).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1 158 (одна тисяча сто пятдесят вісім) грн. 41 коп..»

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_2