Справа № 477/2267/16-ц
Провадження № 2/477/219/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Саукової А.А.,

з секретарем судових засідань - ОСОБА_1.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Діонісій-VN» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діонісій-VN», зареєстрований 23 грудня 2008 року в відділі Держкомзему у Жовтневому районі за № 95.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ОСОБА_5 належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 9,72 га, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Вищевказану земельну ділянку ОСОБА_5 передала в оренду ТОВ «Діонісій-VN». 23 квітня 2010 року ОСОБА_5 померла та позивач і його сестра ОСОБА_6 є спадкоємцями і власниками даної земельної ділянки по 1/2 частини за кожним. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо сплати орендної плати за період з 2010 по 2016 роки, не виконує, неодноразові звернення про здійснення розрахунку за договором оренди відповідач ігнорує, в зв'язку з чим змушений звернутися до суду та просив розірвати договір оренди земельної ділянки.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що у 2012 році позивач отримав орендну плату від відповідача, а за інші роки, починаючи з 2010 року по теперішній час, орендна плата не сплачується, в зв'язку з чим, просить розірвати договір оренди землі. Також представник позивача пояснив, що йому не відомо, чи повідомляв позивач ТОВ «Діонісій-VN» про те, що він є спадкоємцем ОСОБА_5

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Також пояснила, що ні позивач, ні його сестра не зверталися до ТОВ «Діонісій-VN» з приводу того, що вони є спадкоємцями ОСОБА_5 та не надати відповідних документів. З приводу заборгованості також звернень не було.

Третя особа ОСОБА_6І.в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 10 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_5 і ТОВ «Діонісій-VN», орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку площею 9,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до умов договору орендна плата нараховується орендарем у розмірі 3% від грошової оцінки землі, наданої в оренду. Остаточний рахунок за оренду проводиться з 01 серпня по 01 грудня поточного року. Договір укладено на 15 років. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті орендодавця переходить до спадкоємця та не є підставою для зміни умов договору та його дострокового розірвання ( а.с. 10-12).

Зі змісту довідки Відділу Держгеокадастру у Жовтневому районі Миколаївської області від 29.12.2016 року вбачається, що згідно перевірки Книги записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, встановлено, що договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_5 і ТОВ «Діонісій-VN 23 грудня 2008 року (реєстраційний номер 95) (а.с.20).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_6 та посвідченого 26 лютого 2011 року приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області, спадкоємцем майна ОСОБА_7, яка померла 23 квітня 2010 року, є її син ОСОБА_4 і її дочка ОСОБА_6 на 1/2 частку кожному, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 9,72 га, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серії МК № 091928 від 11 травня 2004 року ( а.с.8).

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України Про оренду землі (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки.

За правилами п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України Про оренду землі).

Згідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотні умови договору оренди землі визначені у ст.15 Закону України Про оренду землі.

Відповідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 21 Закону України Про оренду землі, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю").

Згідно ст. 24 Закону України Про оренду землі, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 31 Закону України Про оренду землі, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до змісту ст. 32 Закону України Про оренду землі, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Як вбачається з положень ст. 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обовязки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобовязана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, імя, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України , обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи досліджені докази, судом встановлено, що 10 липня 2008 року, між ОСОБА_5 і ТОВ «Діонісій-VN», був укладений договір оренди землі площею 9.72 га. 23 квітня 2010 року ОСОБА_5 померла. В листопаді 2016 року позивач, посилаючись на те, що він є спадкоємцем, звернувся до суду про розірвання договору оренди землі в зв'язку з несплатою орендної плати за 2010-2016 роки. Доказів про те, що позивач виконав обов'язки, передбачені ст.148-1 Земельного кодексу України, повідомив ТОВ «Діонісій-VN», що він є спадкоємцем ОСОБА_5, а саме: повідомлення про вручення поштового відправлення або розписки, суду не надано. Також не надано належних та допустимих доказів, що позивач не отримував орендну плату, якими можуть бути відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, відносно позивача за 2010-2016 роки, тощо.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_5, окрім позивача, є також ОСОБА_6, яка отримала свідоцтво про право на спадщину на на 1/2 частку спадкового майна -земельну ділянку площею 9,72 га, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та належала ОСОБА_5, на підставі Державного акту на право власності на землю серії МК № 091928 від 11 травня 2004 року. В той же час, позивачем не надано доказів отримання ним свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, яка належала ОСОБА_5

Отже, окрім позивача, існує інший співвласник вищевказаної земельної ділянки, яка теж має права та обовязки попереднього власника земельної ділянки, в тому числі право розпорядження земельною ділянкою, передачі в оренду та отримання орендної плати. Але вона з вимогами про розірвання вказаного договору оренди, до суду не зверталася та відповідні повноваження позивачу на звернення з таким позовом від її імені не надавала.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, у зв'язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_4 до ТОВ «Діонісій-VN» про розірвання договору оренди земельної ділянки, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 209, 213- 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до ТОВ «Діонісій-VN» про розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Саукова