Справа № 373/2815/15-ц Головуючий у І інстанції Керекеза Я. І.
Провадження № 22-ц/780/491/17 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 24 25.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року позивач ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою обґрунтовуючи її тим, що відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13 березня 2015 року по вулиці Кловський узвіз, 8 в м. Києві за участю автомобіля марки „Mercedes-Bens G500", державний номер НОМЕР_1, яким керував він, та в результаті якої був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, з якою позивачем 06 жовтня 2014 року було укладено Комплексний договір № 06/03-01-002516 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків. Строк дії договору страхування з 16 жовтня 2014 року по 15 жовтня 2015 року. Відповідно до рахунку № С-00069473 від 10 квітня 2015 року вартість ремонту транспортного засобу «Toyota Yaris» д/н НОМЕР_3 становить 95800,15 грн.. На виконання умов договору страхування ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування. Завдану шкоду ОСОБА_3 не відшкодував. У зв'язку з цим просило стягнути з відповідача на свою користь суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 95800,15 грн. та судовий збір в розмірі 1437,00 грн.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року в задоволені позову ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необ'єктивність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем, зазначивши що є описка у місяці народжені відповідача та особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння спірного ДТП.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення коштів - страхової виплати, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позов заявлений не правомірно, оскільки неточності та неспівпадання анкетних даних особи визнаної виною у вчиненні ДТП та особи-відповідача не дають підстав суду впевнитися, що особа, зазначена в позовній заяві, є належним відповідачем у даній справі.

Однак, такі висновки суду не повністю відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 06 жовтня 2014 року між Приватним акціонерним товариством „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" та ОСОБА_4 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/03-01-002516. Строк дії договору від 16 жовтня 2014 року по 15 жовтня 2015 року (а.с.6-14).

Встановлено, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий АДРЕСА_1, був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 13 березня 2015 року о 16 год.50 хв. ОСОБА_3, керуючи по вулиці Кловський узвіз, 8 в м. Києві автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номер НОМЕР_4, , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Yaris», державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України. В результаті даної пригоди два автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с.21). В наслідок ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Toyota Yaris», державний номер НОМЕР_3( а.с.19-20).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року було виправлено описку у вступній частині постанови суду від 16.04.2015 року, а саме: дату народження ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_3 виправлено на ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 217).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником автомобіля марки «Toyota Yaris», державний номер НОМЕР_3, є ОСОБА_4 (а.с.17).

Відповідно до довідки ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м.Києві автомобіль марки „Тойота", державний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4, отримав наступні ушкодження : розбито задній бампер, задню ліву блок фару, деформація кришки багажнику (а.с.19).

13 березня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Приватного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" із заявою про настання події (КАСКО). Було встановлено, що її автомобіль марки «Toyota Yaris», державний номер НОМЕР_3, отримав наступні ушкодження: задній бампер, задня ліва фара, кришка багажника (а.с.15-16).

16 березня 2015 року спеціалістом відділу врегулювання ПрАТ „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" був оглянутий автомобіль марки «Toyota Yaris», державний номер НОМЕР_3, та складений акт, в якому зафіксовані пошкодження, яких отримав даний транспортний засіб у дорожньо-транспортній пригоді, а саме : кришка багажного відсіку - деформація; холдинг кришки багажного відсіку - деформація; ліхтар задній правий - розламано; бампер задній - розрив; протитуманна фара задня ліва - відсутня; датчики паркування задні ліві - зламано (не реагують); підкрилок задній лівий - зламано кріплення; можливі приховані дефекти (а.с.22-29).

06 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до голови правління ПрАТ „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.32).

Відповідно до рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю „Автосаміт ЛТД" № С-00069473 від 10 квітня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля, що належить ОСОБА_4 становить 95800 грн. 15 коп. (а.с.30).

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 79 від 14 квітня 2015 року розмір страхового відшкодування ОСОБА_4 становить 95 800 грн. 15 коп. (а.с.33).

Відповідно до страхового акту № 79 від 14 квітня 2015 року було прийнято рішення про виплату ОСОБА_4 страхового відшкодування в розмірі 95 800 грн. 15 коп. після встановлення вини до ОСОБА_3 (а.с.34).

24 квітня 2015 року позивачем на розрахунковий рахунок ТОВ „Автосаміт ЛТД" були перераховані грошові кошти в розмірі 93246 грн. 47 коп., як відшкодування згідно страхового акту № 79 від 14 квітня 2015 року за ремонт транспортного засобу, державний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4 (а.с.35).

Відповідно до довідки ПрАТ „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" по страховій справі № 79 (страхувальник ОСОБА_4, ДТП від 13 березня 2015 року) частина страхового відшкодування в розмірі 2553 грн. 68 коп. було зараховано до несплачених страхових платежів відповідно до п. 23 договору № 06/03-01-002516 від 06 жовтня 2014 року (а.с.36).

08 вересня 2015 року на адресу відповідача ОСОБА_3 була направлена претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 95800 грн. 15 коп. Відповідно до даної претензії відповідач повинен був перерахувати на рахунок позивача кошти в розмірі 95800 грн. 15 коп. протягом 10 днів з дня отримання цього листа (а.с.37-38).

Як вбачається з копії повідомлення ОСОБА_3 отримав дану претензію 15 вересня 2015 року (а.с.39).

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винної особою.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Постановою Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.92 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" визначено таке (п. 2): розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли не було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно віл наявності вини.

Суд в порушення норм процесуального права, прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог вважаючи, що описка в даті народження відповідача у постанові суду про притягнення до адміністративної відповідальності є підставою, для відмови у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пред'явленням позову до неналежного відповідача.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити з того, що ОСОБА_3 був визнаний винним у ДТП, діями відповідачів була заподіяна шкода позивачу, позивачем на розрахунковий рахунок ТОВ „Автосаміт ЛТД" були перераховані грошові кошти в розмірі 93246 грн. 47 коп., як відшкодування згідно страхового акту № 79 від 14 квітня 2015 року за ремонт транспортного засобу, державний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4, у зв'язку з цим позивач має право стягнення з ОСОБА_3 суми страхового відшкодування за заподіяння матеріального збитку в наслідок ДТП, у відповідності до вимог ст.993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Колегія суддів вважає безпідставними позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 2553 грн. 68 коп. - несплаченого страхового платежу відповідно до п. 23 договору № 06/03-01-002516 від 06 жовтня 2014 року укладеного між позивачем та ОСОБА_4, оскільки у відповідача не виникло зобов'язань на підставі договору або закону відповідати за договірні зобов'язання ОСОБА_4,

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Доводи відповідача про неналежність доказу - рухунку- фактури, зазначення в ньому деталей та робіт, які не було потреби замінювати та проводити, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки кількість пошкоджених деталей співпадає з довідкою складеною ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м.Києві.

Доводи відповідача про неправомірне перерахування страховою компанією НДС, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки нормативним актом- Закону України «Про страхування» передбачено відшкодування НДС, отже страхова компанія діяла в рамках правового поля.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3017,70 грн. за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Приватного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" суму страхової виплати в розмірі 93246,47 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа Вієнна Іншуранс Груп" судовий збір в розмірі 3017,70 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: