Справа № 521/1733/17
Провадження № 2о/521/114/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2017 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті особи,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3, 1965 року народження, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини.

ОСОБА_1, 1996 року народження, є дочкою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, Донецької області від раку сигмовидної кишки в Державному онкологічному центрі ім. проф. Г.В. Бондаря, що підтверджується довідкою про причину смерті № 324 від ІНФОРМАЦІЯ_1. Для реєстрації в законному порядку фату смерті ОСОБА_1 звернулася до Одеського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, де їй повідомили, що зареєструвати смерть ОСОБА_3, 1965 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк, Донецької області не виявляється можливим у зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть, надане заявницею для реєстрації, не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно ОСОБА_1 для здійснення державної реєстрації її смерті з метою реалізації її прав та законних інтересів на підконтрольних Україні територіях, зокрема для отримання спадщини, що залишилась після смерті матері, та отримання державної допомоги (пенсії у зв'язку з втратою годувальника). Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим. Тому заявниця вимушена звернутися з цією заявою до суду.

Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням заяви за таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, 1996 року народження, є дочкою ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 19 червня 1996 року, актовий запис №206.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, Донецької області від раку сигмовидної кишки в Державному онкологічному центрі ім. проф. Г.В. Бондаря, що підтверджується довідкою про причину смерті №324 від 21 грудня 2016 року.

Для реєстрації в законному порядку фату смерті ОСОБА_1 звернулася до Одеського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, де їй повідомили, що зареєструвати смерть ОСОБА_3, 1965 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк, Донецької області не виявляється можливим у зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть, надане заявницею для реєстрації, не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України, відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 12 січня 2017 року за №174/47-47.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно ОСОБА_1 для здійснення державної реєстрації її смерті з метою реалізації її прав та законних інтересів на підконтрольних Україні територіях, зокрема для отримання спадщини, що залишилась після смерті матері, та отримання державної допомоги (пенсії у зв'язку з втратою годувальника).

Рішенням Ради Національної Безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Луганській та Донецькій областях» №875, було вирішено «ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв, евакуації працівників (за їх згодою), вивезення в разі можливості майна та документації» (абз. б ст. 2).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» «...тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України...». Постановою Верховної ради України від 17 березня 2015 року № 252-VІІІ «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» «...До окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року...».

Відповідно до Постанови Верховної ради України від 17 березня 2015 року №254-VІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України - визнані Верховною радою України тимчасово окупованими.

Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, в т. ч. рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

Не надаючи оцінки легітимності документам, виданим на тимчасово окупованій території, оскільки за законом такі документи є недійсним і не створюють правових наслідків, тому що видані органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд має виходити із самого факту смерті особи.

Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має.

Таким чином, виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх налізу, суд вважає, що з огляду на зібрані докази факт смерті ОСОБА_3, 1965 року народження, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк, є очевидним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Судом роз'яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявник.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 213, 215, ст. 256 - 259 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту смерті особи - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк.

Допустити негайне виконання рішення суду та зобов'язати Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області видати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 заявниці (дочці) ОСОБА_1.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

СУДДЯ: В.К.Гуревський