Провадження № 2/317/38/2017
Справа № 317/2613/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Сакояна Д.І.

при секретарі: Шевейко Ю.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Самарським районним судом м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні 20.01.2017 р. представник відповідача ОСОБА_2 просила призначити судово-психіатричну експертизу для вирішення наступних питань:

чи страждає ОСОБА_3 хронічним, стійким психічним розладом, психічною хворобою чи іншою хворобою, що могли перешкоджати здійсненню ним своїх обовязків по сплаті кредиту протягом квітня 2008 року квітня 2016 року та усвідомленні ним своїх дій?

чи міг ОСОБА_3 за своїм психічним станом, адекватно сприймати навколишню обстановку протягом квітня 2008 року квітня 2016 року, впливати на неї, розуміти значення своїх дій та керувати ними?

Свою заяву мотивувала тим, що відповідач з 2012 року знаходиться на обліку в психіатричній лікарні. У звязку з цим, для встановлення фактичних обставин у даній справі, зокрема, чи мав відповідач реальну можливість погашати борг, вважала за потрібне призначити експертизу. Також зазначила, що результати проведення експертизи дадуть змогу визначити наявність підстав для нарахування штрафних санкцій.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечував проти призначення судово-психіатричної експертизи. Зазначив, що своїми діями відповідач підтвердив своє волевиявлення щодо укладення кредитного договору, ним було використано кредитний ліміт, здійснювалось погашення кредиту. Суд без призначення експертизи не позбавлений можливості врахувати стан здоровя відповідача та зменшити розмір штрафних санкцій.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За приписами ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обовязковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обовязковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоровя;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Статтею 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Посилаючись на необхідність призначення експертизи, представник відповідача фактично ставить питання про недієздатність відповідача протягом періоду 04.2008 -04.2016 р., однак не враховує, що Цивільний процесуальний кодекс України визначає спеціальний порядок вирішення питання щодо дієздатності особи. Суд відзначає, що питання можливості відповідачем адекватно сприймати навколишню обстановку, впливати на неї, розуміти значення своїх дій, яке просить поставити представник відповідача на вирішення експертизи, лежить саме у площині дієздатності особи. Наразі судових рішень про недієздатність (обмежену дієздатність) відповідача матеріали справи не містять, потреби її встановлювати у даному судовому провадженні немає.

Суд констатує, що представник відповідача не позбавлена можливості подати докази, які стосуються наявності у відповідача психічних хвороб чи розладів та посилатись на вказані докази під час судового розгляду.

Разом з тим суд відзначає, що питання наявності чи відсутності певних хвороб у позивача саме по собі, та вплив даних хвороб на можливість відповідача адекватно приймати навколишню обстановку, не входить до предмету доказування у даній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором та, відповідно, не потребує спеціальних знань.

Керуючись ст.ст. 143, 144 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 про призначення судово-психіатричної експертизи відхилити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І. Сакоян