МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. №2-з/521/96/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_2 Сеяр Огли про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 Сеяр Огли до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановила:

У грудні 2016року ОСОБА_2 О. звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 О. про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017р. було відкрито провадження у справі та призначене відкрите судове засідання.

При зверненні до суду до позовної заяви позивачем було надано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на квартири за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд.1/1, кв. 40, яка належить на праві власності ОСОБА_3 О.

Позивач мотивував заяву тим, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що подана позивачем заява про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на нерухоме майно не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що квартира за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд.1/1, кв. 40 належить на праві власності ОСОБА_3 О.

на підставі договору купівлі-продажу від 08 серпня 2008року (а.с.23-24).

Судом встановлено, що між сторонами по справі виник спір з приводу стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 2112142,44грн.

Проте, позивачем не було надано до суду жодних відомостей про вартість квартири за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд.1/1, кв. 40 на яку позивач просить накласти арешт,а саме не надано висновок про оцінку вартості зазначеного нерухомого майна.

Таким чином суд позбавлений можливості зясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позивача про забезпечення позову, позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

З урахуванням вищевикладеного заява ОСОБА_2 О. про забезпечення позову, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалила:

Заяву ОСОБА_2 Сеяр Огли про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 Сеяр Огли до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Сегеда