ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1121/17
Провадження № 2/210/1186/17
У Х В А Л А

іменем України

"20" березня 2017 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2, розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 комітету Дзержинської районної у місті ОСОБА_1 Ріг ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 комітету Дзержинської районної у місті ОСОБА_1 Ріг ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Так, відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України, а саме ст.119 ЦПК України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві, має міститись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р., суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, в порушення вимог ст. 60, п.п. 5, 6 ст. 119 ЦПК України, відповідно до яких, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, представником позивача не надано належних та допустимих доказів.

Так, в позовній заяві не вмотивовано, чому саме представник позивача не може самостійно звернутися до КП ДОР «КБТІ» з заявою про надання копій правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 (Медична) у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що належала ОСОБА_6 та, якщо представник позивача звертався з подібною заявою, то надати дані у підтвердження неможливості його надання (відмову в наданні).

У разі неможливості надання правовстановлюючих документів на квартиру, у відповідності до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

З матеріалів позовною заяви вбачається, що представником позивача до позовної зави додано заяву про витребування доказів, проте не додано доказів сплати судового збору.

Відповідно до п.п. 2 п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання заяви про забезпечення доказів або позову становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 320,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119,120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 комітету Дзержинської районної у місті ОСОБА_1 Ріг ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом залишити без руху.

Розяснити представнику позивача, що зазначені в ухвалі недоліки можуть бути усунуті протягом п'яти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

У випадку не виправлення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. А. Літвіненко