АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5673/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/259/К/17 суддя Багрова А.Г.
Категорія - 69 (І) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Барильської А.П.

за участю секретаря - Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Управління Держгеокадастру в м. Нікополі, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 29.08.1996 року Нікопольською міською радою, належить земельна ділянка, розташована на території АДРЕСА_1, площею 0,1215 га з цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства.

Однак, рішенням Відділу Держгеокадастру в м. Нікополі № РВ-016 від 09.08.2016 року відмовлено йому у внесенні відомостей про реєстрацію за ним права власності на зазначену земельну ділянку до Державного земельного кадастру через відсутність в Книзі записів державних актів на право власності на землю інформації про реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за заявником.

Просив суд встановити факт належності йому на праві приватної власності земельної ділянки, розташованої на території АДРЕСА_1, площею 0,1215 га з цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження у справі у зв`язку з наявністю спору про право.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Так, на його думку, судом не взято до уваги те, що право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,1215 га з цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, належить йому на підставі Державного акту, виданого 29.08.1996 року Нікопольською міською радою, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 777.

Заявник ОСОБА_2, будучи завчасно належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи за його апеляційною скаргою, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції керувався ст. 256 ЦПК України та виходив із того, що з матеріалів справи вбачається спір про право, а тому заява не може розглядатись в порядку окремого провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, Главою 6 ЦПК України особам надано право на звернення до суду в порядку окремого провадження із заявами про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В частині 1 статті 256 ЦПК України наведено перелік фактів, про встановлення яких суд розглядає справи: а саме: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник просив встановити факт належності на праві приватної власності земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,1215 га з цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, з метою реєстрації права власності на неї.

Із Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1, виданого 29.08.1996 року Нікопольською міською радою, вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,1215 га з цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства (а.с. 27).

Між тим, Рішенням Відділу Держгеокадастру в м. Нікополі № РВ-016 від 09.08.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у внесенні відомостей про реєстрацію за ним права власності на зазначену земельну ділянку до Державного земельного кадастру через відсутність в Книзі записів державних актів на право власності на землю інформації про реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_2, невідповідність електронного документу, помилку геометрії угідь, перетин з ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_2, знаходження в межах іншої земельної ділянки або її частини, а також рекомендовано привести технічну документацію та електронний документ у відповідність до вимог чинного законодавства (а.с. 28).

Зі змісту заяви та поданих до неї документів вбачається наявність спору між заявником та Відділом Держгеокадастру в м. Нікополі з приводу права ОСОБА_2 щодо проведення державної реєстрації його права власності на земельну ділянку, розташовану на території АДРЕСА_1, площею 0,1215 га з цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, а також те, що встановлення такого факту вплине на права чи інтереси інших осіб, зокрема власника земельної ділянки, з якою має межі спірна земельна ділянка.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, дійшов вірного висновку про наявність спору про право і доводи апеляційної скарги не спростовують такого висновку суду

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: