Справа № 296/5603/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"24" січня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, -

встановив:

ОСОБА_1 у липні 2016 року звернувся до суду з даним позовом, вимоги якого змінив (а.с. 22), та в обгрунтування своїх вимог зазначив, що в під час перебування у шлюбі із відповідачкою ними була набута квартира АДРЕСА_1. Право власності на 1/2 цієї квартири зареєстровано за позивачем, а право власності на іншу 1/2 квартири не оформлено, але нею правомірно користується відповідачка. Однак, між сторонами не досягнуто згоди щодо користування вказаною квартирою, тому позивач просить суд встановити порядок користування квартирою №207 по вул. Довженка, 39 в м.Житомирі, виділивши йому житлову кімнату площею 11,3 кв.м., у користування позивача - житлову кімнату площею 18,2 кв.м., а у загальному користуванні залишити кухню 8,7 кв.м., вбиральню 1,0 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., коридор 8,4 кв.м. також просив стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірителя, позовні вимоги зі змінами просив задовольнити повністю (а.с. 27).

Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 21, 25-26).

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

У власності ОСОБА_1 перебуває 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 4-5), право власності на іншу 1/2 квартири не оформлено, але нею правомірно (як майном, набутим у шлюбі) користується відповідачка ОСОБА_2

Тобто, спірна квартира перебуває у спільній частковій власності подружжя.

Відповідно до технічного паспорту, спірна квартира складається з двох жилих кімнат площею 11,3 кв. м та 18,2 кв.м., кухні 8,7 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м. та коридору 8,4 кв.м. (а.с.6-8).

Між сторонами не досягнуто згоди щодо користування спірною квартирою, позивач вказує, що звертався до відповідачки із пропозицією про укладення договору про встановлення порядку користування приміщенням квартири, що перебуває у спільній частковій власності, однак, ОСОБА_2 ухилилася від прийняття пропозиції (а.с. 9-12).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок корситування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з метою захисту права власності позивача на 1/2 частину спірної квартири, а також те, що у власності відповідача залишається кімната більшою площею 18,2 кв.м., що не порушує її прав та законних інтересів, заявлений позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3,10, 11, 60, 61, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити наступний порядок користування квартирою № 207 будинку 39 по вул.Довженка в м.Житомирі: виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 11,3 кв.м., виділити в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 18,2 кв.м, а нежилі приміщення: кухню 8,7 кв.м., вбиральню 1 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м. та коридор 8,4 кв.м. - залишити у спільному користуванні співвласників.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Cуддя Р. А. Галасюк