Провадження №2/235/186/17
Справа №235/7563/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря Соловйової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Покровська цивільну справу за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до Державного нотаріуса Донецького обласного державного нотаріального архіву ОСОБА_2 про визнання безпідставною відмови нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобов'язання до вчинення дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до Державного нотаріуса Донецького обласного державного нотаріального архіву ОСОБА_2 про визнання безпідставною відмови нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобов'язання до вчинення дії. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19.06.2009 р. задоволений позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення суду набрало законної сили 01.07.2009 р. За цим судовим рішенням Позивачу надано право продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для задоволення вимог за кредитним договором №DO0FGA00000049 від 03.08.2007 року. Позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки (квартири). Власником квартири є ОСОБА_4.

Для продажу квартири Позивачу необхідний правовстановлюючий документ. Таким документом є договір дарування квартири, посвідчений 19.11.2004 року за р.№6387 приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Враховуючи, що Позивач не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, даний документ відсутній у Позивача. Без наявності цього документу Позивач не може укласти договір купівлі-продажу, так як відповідно до положень ч.1 ст.55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умовами подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу дублікату договору дарування квартири, посвідченого 19.11.2004 року за р.№6387 приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Відповідач відмовив у вчиненні цієї нотаріальної дії, пославшись на те, що дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Відмовляючи у вчиненні нотаріальних дій Відповідач як на підставу для такої відмови посилається на положення ст.ст.8, 53 Закону України «Про нотаріат».

Позивач не погоджується із відмовою Відповідача у видачі дублікату правовстановлюючого документу. Позивач зазначає, що на сьогодні існує акт застосування законодавства, яким є судове рішення від 19.06.2009 року. Згідно цього рішення банку надані усі права, що необхідні для продажу квартири, яка перебуває в іпотеці. Якщо у банка немає правовстановлюючого документу на це майно з причин його втрати іпотекодавцем, то в банку виникає право на отримання дублікату такого документу. Ці права випливають із резолютивної частини рішення, де зазначено, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з дня отримання витягу з Державного реєстру прав власності, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Також позивач зазначає, що існує колізія між статтею 53 Закону України «Про нотаріат» і статтею 38 Закон України «Про іпотеку». Стаття 53 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що дублікат нотаріально посвідченого документу видається лише юридичним і фізичним особам, за дорученням яких або в відношенні яких здійснювалися нотаріальні дії. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки. Наявність у іпотекодержателя права продажу предмету іпотеки за дозволяє йому отримувати усі документи, які необхідні для такого продажу.

Позивач вважає, що зазначена колізія має вирішуватися на підставі положень пункту 2 Розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку»: «Законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовується у частині, що не суперечить цьому Закону». Закон України «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. №898-IV набрав чинності 01.01.1994 р. Закон України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. набрав чинності 01.01.1994 р.

Враховуючи зазначені правила вирішення існуючої колізії законів, стаття 53 Закону України «Про нотаріат» не підлягає застосуванню у разі, якщо за дублікатом документу звернувся іпотекодержатель.

Позивач зазначає, що підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст.49 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» перелік підстав до відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальної дії є вичерпним і встановлюється Законом України «Про нотаріат».

Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дії з підстав неоднозначного розуміння рішень суду в цивільних справах не передбачена Законом України «Про нотаріат», отже відмова Відповідача у видачі дублікату правовстановлюючого документу з підстави неоднозначного розуміння рішення суду від 19.06.2009 р. є незаконною.

Виходячи з викладеного, позивач просить визнати незаконною відмову державного нотаріуса Донецького обласного державного нотаріального архіву ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії. Зобовязати державного нотаріуса Донецького обласного державного нотаріального архіву ОСОБА_2 видати ПАТ КБ «Приватбанк» дублікат договору дарування квартири, посвідчений 19.11.2004 року за р.№6387 приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Стягнути з відповідача судові витрати.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення судом.

Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечує проти позовних вимог в повному обсязі (а.с.31).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19.06.2009 р. задоволений позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішення суду набрало законної сили 01.07.2009 р. За цим судовим рішенням Позивачу надано право продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для задоволення вимог за кредитним договором №DO0FGA00000049 ВІД 03.08.2007 року. Позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки (квартири). Власником квартири є ОСОБА_4 (а.с.5-8).

Для продажу квартири Позивачу необхідний правовстановлюючий документ. Таким документом є договір дарування квартири, посвідчений 19.11.2004 року за р.№6387 приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Враховуючи, що Позивач не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, даний документ відсутній у Позивача. Без наявності цього документу Позивач не може укласти договір купівлі-продажу, так як відповідно до положень ч.1 ст.55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умовами подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу дублікату договору дарування квартири, посвідченого 19.11.2004 року за р.№6387 приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Відповідач відмовив у вчиненні цієї нотаріальної дії, пославшись на те, що дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Відмовляючи у вчиненні нотаріальних дій Відповідач як на підставу для такої відмови посилається на положення ст.ст.8, 53 Закону України «Про нотаріат». Але позивач не погоджується з відмовою відповідача у видачі дублікату правовстановлюючого документу.

Правовою основою діяльності нотаріату відповідно до законодавства України є Конституція України, Закон України «Про нотаріат», та інші законодавчі акти України. Виходячи з наведеного, нотаріус, діючи в межах своєї компетенції, зобовязаний керуватися виключно нормами діючого законодавства України.

21 червня 2016 року державним нотаріусом Донецького обласного державного нотаріального архіву ОСОБА_2 була отримана заява (з додатками) ПАТ КБ «Приватбанк» про надання дублікату договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 19.11.2004 року за реєстровим №6387.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_2 від 23.06.2016 року відмовлено ПАТ КБ «Приватбанк» у видачі дублікату договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 19.11.2004 року за реєстровим № 6387 (а.с.9).

Відповідно до ст.53 Закону України «Про нотаріат» дублікат нотаріально посвідченого документа видається нотаріусом у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини пятої статті 8 цього Закону.

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про нотаріат» передбачено: довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. ПАТ КБ «Приватбанк» не віднесений Законом до вказаної категорії осіб, оскільки не є стороною посвідченого нотаріусом договору дарування квартири.

У ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, а, отже, і право на отримання правовстановлюючих документів.

Аналіз змісту норм ст.ст. 8,53 Закону України «Про нотаріат» вказує про те, що дублікат нотаріально посвідченого документу видається лише особам, які були стороною правочину, а ст. 38 Закону України «Про іпотеку» вказує про те, що у іпотекодержателя наявне право продажу предмету іпотеки з отриманням всіх необхідних документів для цього.

При вирішенні питання застосування цих норм слід виходити з пункту 2 розділу VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку», в якому вказано про те, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Закон України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року набрав чинності 1 січня 2004 року, а Закон України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року набрав чинності 1 січня 1994 року.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, яким надано право вчиняти будь-які дії, необхідні для продажу конкретного предмета іпотеки, зокрема й отримувати дублікат правовстановлюючого документа, є правовою підставою для видачі нотаріусом дублікату такого документа.

Стаття 53 Закону України «Про нотаріат» не підлягає застосуванню у разі, якщо за видачею дубліката правовстановлюючого документа звернувся іпотекодержатель, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ під час розгляду даної категорії справ за позовами банків, слід враховувати, що вчинення нотаріусом такої нотаріальної дії як видача дубліката правовстановлюючого документа за умови відмови іпотекодавця надати оригінал правовстановлюючого документа є невідємною умовою реалізації положень Закону України «Про іпотеку» щодо здійснення процедури продажу предмета іпотеки. Однак, позивачем не надано документа на підтвердження відмови іпотекодавця у наданні договору дарування квартири.

Таким чином, 23 червня 2016 року державним нотаріусом Донецького обласного державного нотаріального архіву ОСОБА_2 винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.9).

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дій, нотаріус зобовязаний викласти причини відмови у письмовій формі і розяснити порядок її оскарження, про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса вбачається, що останнім було розяснено право оскарження нотаріальної дії до суду.

Вирішуючи питання щодо можливості визнання безпідставною невидачу нотаріусом позивачу дублікату правовстановлюючого документа на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та обмеження у звязку із цим права позивача на виконання такого рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. При цьому стаття 590 ЦК України передбачає, що звернення стягнення не предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. При цьому стаття 38 Закону передбачає процедуру продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі покупцеві. За змістом наведених норм Закону України «Про іпотеку» іпотекодержателю на підставі рішення суду надається право вчинення дій щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу від свого імені.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Саме на конкретизацію цього конституційного положення спрямовані норми статті 14 ЦПК України, згідно яз якими судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Питання щодо видачі нотаріусами дублікатів документів, посвідчених або виданих нотаріусом, регулюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Так, за змістом статті 53 Закону України «Про нотаріат» та глави 22 розділу П Порядку у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Таким чином, підставою для видачі документа згідно із наведеними нормами є його втрата або зіпсування, а субєктами, які мають право на його отримання є особи, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчується за умови подання документів, що посвідчують право власності на майно. Такі документи, як правило, знаходяться в іпотекодавця, який є власником предмета іпотеки.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, яким надано право вчиняти будь-які дії, необхідні для продажу конкретного предмета іпотеки, зокрема й отримувати дублікат правовстановлюючого документа, є правовою підставою для видачі нотаріусом дублікату такого документа. При цьому вчинення нотаріусом цієї нотаріальної дії за умови відмови іпотекодавця надати оригінал правовстановлюючого документа є невідємною умовою реалізації положень Закону України «Про іпотеку» щодо здійснення процедури продажу предмета іпотеки.

У звязку із чим, позивачем підлягає доведенню наявність перешкод у витребуванні ним у іпотекодавця правовстановлюючого документа на предмет іпотеки.

Проте, належних та допустимих доказів щодо попереднього звернення ПАТ КБ «Приватбанк» для отримання відповідного документа суду не надано та про наявність таких доказів не зазначено.

Відсутність доказів щодо звернення позивача до іпотекодавця для отримання відповідного документа свідчить про передчасність звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до нотаріуса, а тому нездійснення відповідачем цієї нотаріальної дії не може вважатись обмеженням права банку на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу.

Однак, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про отримання дублікату договору дарування квартири не у звязку із втратою або зіпсуванням такого документу, а з метою продажу вказаного обєкту нерухомості як предмету іпотеки на підставі рішення суду, а такі підстави надання дублікату документу чинним законодавством України не передбачені.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8, 49, 50, 53 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 38,39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до Державного нотаріуса Донецького обласного державного нотаріального архіву ОСОБА_2 про визнання безпідставною відмови нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобов'язання до вчинення дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Апеляційному суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

В судовому засіданні 24 січня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено 29.01.2017р.

Суддя С.М.Хмельова