АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.,

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року позивач звернувся із позовом до відповідачів, збільшивши розмір позовних вимог зазначив, що 16 травня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0019/08/00-І, зі змінами внесеними додатковими угодами №1 від 02 вересня 2009 року, №2 від 21 червня 2011 року, №3 від 07 березня 2012 року, №4 від 29 січня 2013 року, №5 від 13 березня 2014 року, згідно з умовами якого остання отримала кредит для купівлі нерухомості у розмірі 324392,00 доларів США строком до 12 травня 2028 року, зі сплатою 5% річних за користування кредитом з 21 червня 2011 року по 20 грудня 2011 року, з 07 березня 2012 року по 06 вересня 2012 року, з 29 січня 2013 року по 28 січня 2014 року, з 13 березня 2014 року по 31 травня 2014 року, а 12% річних за користування кредитом починаючи з 21 грудня 2011 року, починаючи з 07 вересня 2012 року, починаючи з 29 січня 2014 року, починаючи з 01 червня 2014 року.

16 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки зі змінами внесеними додатковими угодами №1 від 02 вересня 2009 року, №2 від 21 червня 2011 року, №3 від 07 березня 2012 року, №4 від 29 січня 2013 року, №5 від 13 березня 2014 року, за яким останній поручився перед Банком солідарно відповідати за виконання зобов'язання ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_1 з червня 2014 року не виконує зобов'язань за кредитним договором в частині повернення кредиту, а з лютого 2014 року не виконує зобов'язань в частині своєчасної сплати процентів, тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідачів солідарно 298 635,02 доларів США заборгованості станом на 10 червня 2015 року, з яких:

- прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 19163,49 доларів США;

- поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 249079,98 доларів США;

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 25 479,44 доларів США;

- поточна заборгованість за нарахованими процентами - 4 912,11 доларів США.

Крім того, просив стягнути 311 641,30 грн. пені. (т.1 а.с.1-6 т.2 а.с.61-62)

Відповідачі проти позову заперечували і просили відмовити в його задоволенні. ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум» про припинення зобов'язання та розірвання кредитного договору, в якому посилалась на порушення банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів», а також зазначила, що з метою дострокового повернення кредитних коштів уклала ряд договорів на отримання позики від юридичних осіб, до господарської діяльності яких вона має відношення як засновник та керівник, а юридичні особи в свою чергу уклали між собою ряд договорів про відступлення прав вимоги, за якими ОСОБА_1 набула права вимоги до банку на суму 1 615 480,00 грн., що станом на 15 грудня 2014 року згідно курсу НБ України становить 103 502,59 доларів США, однак Банком вказана сума не була зарахована на погашення кредитної заборгованості.

ОСОБА_1 також звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум» про визнання недійсними умов кредитного договору та рішення щодо зміни процентної ставки в односторонньому порядку, в якому зазначила, що Банком її не було повідомлено про умови кредитування та включено до кредитного договору несправедливі умови, крім того 13 червня 2014 року Правлінням НБУ прийнято постанову №355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум».

ОСОБА_2 на обґрунтування зустрічного позову до ПАТ «Банк Форум» зазначив, що після укладення Додаткового договору №5 від 13 березня 2014 року та встановлення на період з 13 березня 2014 року по 12 березня 2015 року плати за користування кредитними коштами у розмірі 5% річних, не отримував від Банку будь-якого письмового повідомлення про невиконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором, тому на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 559 ЦК Українипросив визнати порукуприпиненою. (т.1 а.с.76-94, 104-113, 233-237, т.2 а.с.7-10)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року зустрічні позовні заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про припинення зобов'язання та розірвання кредитного договору, ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про визнання недійсними умов кредитного договору та рішення щодо зміни процентної ставки в односторонньому порядку, ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум», третя особа ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою залишено без розгляду.(т.2 а.с.136-137)

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 вересня 2015 року позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0019/08/00-І від 16 травня 2008 року в розмірі 298635,02 доларів США та пеню у розмірі 202838,82 грн., а в іншій частині позовних вимог відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1827,00 грн. із кожного судовий збір в дохід держави. (т.2 а.с.138-145)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 посилалась на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просили постановити ухвалу про скасування рішення і залишити позов Банку без розгляду. На обґрунтування скарги зазначили, що суд незважаючи на те, що ухвала суду від 17 вересня 2015 року не набрала законної сили, 18 вересня 2015 року ухвалив оскаржуване рішення та не розглянув зустрічні позовні вимоги, не врахував обставин і доказів якими обґрунтовані зустрічні позови і дійшов помилкового висновку по справі, крім того судом не було розглянуто заявлене 09 червня 2015 року клопотання про призначення судово-економічної експертизи. (т.2 а.с.180-191)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (т.8 а.с.114-115, 167-168)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня, проте Конституцією України не визначено обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

За вимог ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом, тобто, обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 р. № 2121-ІІІ (із змінами), кошти - гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Статті 47 та 49 цього Закону передбачають можливість здійснення банками кредитних операцій від свого імені, на власних умовах та на власний ризик незалежно від виду валюти, яка використовується, на підставі банківської ліцензії та не містять заборони на видачу кредитів у іноземній валюті (розміщення залучених коштів у іноземній валюті).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідні роз'ясненнями містяться і в п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Судом встановлено, що 16 травня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0019/08/00-І, згідно з умовами якого остання отримала кредит, на придбання нерухомості на первинному ринку, у розмірі 324392,00 доларів США строком до 15 травня 2018 року, зобов'язувалась повертати кредит щомісячно по 2704 доларів США.

За Додатковою угодою від 02 вересня 2009 року, сторони погодили, що кредитні кошти надаються строком до 12 травня 2028 року та ОСОБА_1 має повертати кредит щомісячно по 1000 доларів США починаючи з серпня 2009 року по липень 2010 року, та починаючи з серпня 2010 року рівними частинами щомісячно по 1283 долари США.

За Додатковою угодою від 21 червня 2011 року, сторони погодили обов'язок Позичальника сплачувати 5% річних за користування кредитом з 21 червня 2011 року по 20 грудня 2011 року, з 21 грудня 2011 року - 12% річних за користування кредитом, щомісячно повертати кредит в сумі не менше ніж 1441 долар США.

За Додатковою угодою від 07 березня 2012 року, сторони домовились провести реструктуризацію кредитної заборгованості, змінити процентну ставку та графік погашення кредитної заборгованості, зокрема: з 07 березня 2012 року по 06 вересня 2012 року сплачувати 5% річних за користування кредитом, з 07 вересня 2012 року - 12% річних за користування кредитом, щомісячно з квітня 2013 року повертати не менш ніж 1520 доларів США.

За Додатковою угодою від 29 січня 2013 року, сторони домовились провести реструктуризацію кредитної заборгованості Позичальника за вищевказаним кредитним Договором, повернути прострочену заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитними коштами в сумі 6 123.53 долари США з рахунку обліку простроченої заборгованості на рахунок строкової заборгованості. На період з 29 січня 2013 року по 28 січня 2014 року встановлено 5% річних за користування кредитом, з 29 січня 2014 року - 12% річних за користування кредитом, повертати кредитні кошти щомісячно з лютого 2013 року по серпень 2013 року не менш ніж 500 доларів США, з вересня 2013 року по грудень 2014 року в сумі не менш ніж 1200 доларів США, з січня 2015 року щомісячно не менш ніж 1577 доларів США. Проценти за користування кредитними коштами нараховані та не сплачені в період з листопада 2012 року по січень 2013 року, Позичальник сплачує самостійно щомісячно з лютого 2013 року по 171 долар США.

За Додатковою угодою від 13 березня 2014 року, сторони домовились провести реструктуризацію кредитної заборгованості Позичальника, перенести частину основної кредитної заборгованості в сумі 2398.82 доларів США, що підлягала сплаті в період з січня 2014 року по лютий 2014 року з рахунку обліку простроченої заборгованості на рахунок строкової заборгованості за кредитом. За користування кредитом встановлена плата з 13 березня 2014 року по 12 березня 2015 року - 5% річних за користування кредитом, а з 13 березня 2015 року і до кінця дії цього Договору - 12% річних за користування кредитом, у разі виконання Позичальником умов п. 3.3.11 Договору.

У разі невиконання Позичальником умов п. 3.3.11 Договору, на період з 13 березня 2014 року до 31 травня 2014 року - 5% річних за користування кредитом, з 01 червня 2014 року і до кінця дії цього Договору - 12% річних за користування кредитом.

Повертати кредит щомісячною сплатою не менш ніж 1597 доларів США.

Цим же Додатковим договором № 5 від 13 березня 2014 року, доповнено пункт 3.3 кредитного Договору пунктом 3.3.11 та викладено його в наступній редакції: «3.3.11 Позичальник зобов'язаний до 31 травня 2014 року оформити документи, що підтверджують право власності та провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, зазначене в п. 2.1 цього Договору». (т.1 а.с.7-15)

За пунктом 2.1 кредитного Договору, сторони погодили, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є Договір іпотеки від 16 травня 2008 року майнових прав на нерухомість, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 106.88 кв.м. за будівельним № 69 секції Б та однокімнатна квартира загальною площею 56.14 кв.м. за будівельним № 70 секції Б, які розташовані на 22 поверсі житлового будинку 15а (літера «А»), який будується за адресою: АДРЕСА_1 та Договір поруки, укладений із ОСОБА_2

16 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки зі змінами внесеними додатковими угодами №1 від 02 вересня 2009 року, №2 від 21 червня 2011 року, № 3 від 07 березня 2012 року, №4 від 29 січня 2013 року, №5 від 13 березня 2014 року, за яким останній поручився перед Банком солідарно відповідати за виконання зобов'язання ОСОБА_1 (т.1 а.с.16-21)

З метою забезпечення кредитних зобов'язань між Банком і ОСОБА_1 16 травня 2008 року був укладений договір іпотеки за яким позичальником Банку передані майнові права на об'єкти незавершеного будівництва - квартири зазначені в пункті 2.1 кредитного Договору. (т.2 а.с.41-42, 77-86)

За актами прийому-передачі квартир від 18 квітня 2014 року та від 24 квітня 2014 року, ОСОБА_1 отримала двокімнатну квартиру загальною площею 106.88 кв.м. за будівельним № 69 секції Б та однокімнатна квартира загальною площею 56.14 кв.м. за будівельним № 70 секції Б, які розташовані на 22 поверсі житлового будинку 15а (літера «А»), який будується за адресою: АДРЕСА_1 та Договір поруки, укладений із ОСОБА_2 (т.1 а.с.160-169)

Цих обставин, підписання кредитного договору, договору поруки, додаткових угод і отримання у кредит коштів у вищезазначеній сумі та право надавати кредит в іноземній валюті сторони не заперечували.

Банк виконав умови договору кредиту та надав відповідачці ОСОБА_1 кошти у спосіб, передбачений п. 3.1.1 вищевказаного Договору шляхом видачі коштів готівкою у повному розмірі, що підтверджується меморіальним ордером від 16 травня 2008 року № 111530. (т.1 а.с.26)

За наданою копією Статуту ПАТ «БАНК ФОРУМ» є правонаступником всіх прав та обов'язків АКБ «Форум» у зв'язку зі зміною його найменування (назви). (т.1 а.с.35-39)

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 посилалась на те, що за договорами відступлення права вимоги набула прав Кредитора відносно Банку на загальну суму 103 502.59 доларів США, тому просила визнати таким, що припинено її зобов'язання як боржника на вищевказану суму перед Банком відповідно до частини 1 ст. 606 ЦК України (поєднання боржника і кредитора в одній особі).(т.1 а.с.104-113, 147-157, 179-194, 200-218)

Банк проти такого погашення заперечував з посиланням на відкриття ліквідаційної процедури в Банку і залік зустрічних однорідних вимог призведе до порушення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема порушить черговість задоволення вимог кредиторів. (т.1 а.с.195-199)

Колегія суддів перевірила та відхилила вказані доводи апелянта враховуючи наступне.

Стаття 606 Цивільного кодексу України застосовується судом до спірних правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов'язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб'єктів правовідношення у зв'язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб'єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор. Саме в такому разі підстава припинення цивільно-правового зобов'язання не залежатиме від волі сторін.

Отже, у випадку, коли боржник банку придбав право вимоги до банку за договором, відповідні два зобов'язання між банком і його боржником, який придбав згідно з договором право вимоги до банку, не можуть припинятись на підставі статті 606 ЦК України, оскільки зазначена стаття до таких правовідносин не застосовується.

Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №6-43цс15 та від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2047цс16, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Колегія суддів перевірила доводи сторін про наявність (відсутність) підстав застосування підвищеної відсоткової ставки 12% за користування кредитними грошима за невиконання пункту 3.3.11 кредитного Договору та встановила наступне.

За пунктом 1.3 кредитного Договору (в редакції Додаткового договору № 5 від 13 березня 2014 року), за користування кредитом встановлена плата з 13 березня 2014 року по 12 березня 2015 року - 5% річних за користування кредитом, а з 13 березня 2015 року і до кінця дії цього Договору - 12% річних за користування кредитом, у разі виконання Позичальником умов п. 3.3.11 Договору.

У разі невиконання Позичальником умов п. 3.3.11 Договору, на період з 13 березня 2014 року до 31 травня 2014 року - 5% річних за користування кредитом, з 01 червня 2014 року і до кінця дії цього Договору - 12% річних за користування кредитом.

За пунктом 3.3.11 кредитного Договору, Позичальник зобов'язаний до 31 травня 2014 року оформити документи, що підтверджують право власності та провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, зазначене в п. 2.1 цього Договору.

28 квітня 2014 року ОСОБА_1, на виконання Додаткового договору № 5 від 13 березня 2014 року, звернулась із письмовою заявою до Банку в якій повідомила, що державний реєстратор серед інших документів необхідних для реєстрації за ОСОБА_1 права власності на вищевказані квартири, зажадав письмової згоди ПАТ «Банк Форум» про безперешкодне оформлення права власності на ці квартири щодо яких було здійснено обтяження, у зв'язку з цим просила надати їй вказану згоду. Вказану заяву Банк отримав 28 квітня 2014 року про що свідчить реєстрація заяви за вхідним № 1668.(т.1 а.с.170)

За рішеннями державного реєстратора від 15 травня 2014 року № 13067565 та № 13067978 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, копії документів (сертифікат готовності, розпорядження про присвоєння адреси, договір оренди земельної ділянки та ін..) засвідчені з порушенням вимог п. 5.27 ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів», затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. (т.1 а.с.171-174)

29 травня 2014 року ОСОБА_1 повторно звернулась із заявою до Банку і просила Банк надати їй письмову згоду щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на вищевказані квартири. Вказану заяву Банк отримав 30 травня 2014 року про що свідчить реєстрація заяви за вхідним № 2239. (т.1 а.с.175)

За рішеннями державного реєстратора від 04 червня 2014 року № 13559207 та № 13559409 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. (т.1 а.с.176-177)

Обґрунтовуючи заявлені вимоги в частині нарахування і стягнення кредитної заборгованості, зокрема застосування відсоткової ставки 12 %, а не 5 % за користування кредитом, Банк зазначав, що підставою відмови державного реєстратора від 04 червня 2014 року № 13559207 та № 13559409 стало посилання на наявність в Державному реєстрі заборон відчуження записів про обтяження забороною на нерухоме майно № 3702777 від 07.09.2006 року, № 3701770 від 07.09.2006 року та № 3703113 від 07.09.2006 року, а за переданими позивачкою в іпотеку Банку наявні записи про обтяження забороною на нерухоме майно № 7223013, № 7222929 від 20.05.2008 року і № 7289851 від 29.05.2008 року. (т.2 а.с.71, 84-86)

Оцінивши наявні у справі докази, колегія суддів дійшла висновку, що боржник ОСОБА_1 вчинила необхідні дії спрямовані на виконання положень пункту 3.3.11 кредитного Договору, відмова державного реєстратора у реєстрації за нею права власності на об'єкти нерухомості (квартир), які є предметом іпотеки, обумовлена наявністю державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, а Банк, як іпотекодержатель цих об'єктів нерухомості щодо яких здійснено реєстрацію обтяжень № 7223013, № 7222929 від 20.05.2008 року і № 7289851 від 29.05.2008 року, в свою чергу, не надав доказів надання ним (боржнику ОСОБА_1 або державному реєстратору) письмової згоди на реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна.

За таких обставин, колегія суддів не погодилась з доводами і вимогами Банку про застосування передбаченої кредитним Договором ставки 12% річних за користування кредитним грошима у визначений період у зв'язку із невиконанням ОСОБА_1 умов пункту 3.3.11 кредитного Договору.

Поряд з цим, посилання апелянта на порушення зобов'язання третьою особою щодо здачі об'єктів будівництва в експлуатацію не можуть бути визнані підставою для звільнення відповідачів від грошового зобов'язання перед Банком.

За доводами позивача, наданими до суду банківськими документами із липня 2014 року боржник ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, мала прострочену заборгованість. (т.1 а.с.1-6)

25 грудня 2014 року Банк заявив вимогу до боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором і повернення кредитних грошей, нарахованих процентів, пені та штрафу протягом семи робочих днів. Вказані вимоги отримані ОСОБА_1 19 січня 2015 року про що свідчить відмітка працівників пошти на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. (т.1 а.с.27, 28, 219-222 т. 2 а.с.114-118)

Тому останнім днем виконання вказаної вимоги є 26 січня 2015 року, із зазначеним позовом до боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 Банк звернувся 29 січня 2015 року. (т.1 а.с.1-53)

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 09 вересня 2015 року у справі № 6-933цс15, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що Банк не пропустив шестимісячного строку заявлення вимог до поручителя та відхилила посилання апелянта на припинення поруки з підстав передбачених частиною 4 ст. 559 ЦК України.

Ризик валютних коливань несуть обидві сторони, тому колегія суддів відхилила відповідні доводи апелянтів про припинення кредитних зобов'язань з цих підстав.

Враховуючи, що розмір відсоткової ставки як 5% так і 12% річних за користування кредитним грошима передбачені умовами вищевказаного кредитного Договору (із змінами) та Договором поруки (із змінами), колегія суддів відхилила доводи апелянтів про порушення Банком положень частини 3 ст. 1056-1 ЦК України та припинення поруки з підстав передбачених частиною 1 ст. 559 ЦК України.

Оскільки в районному суді відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявляли клопотання про призначення судової економічної експертизи проте районним судом таке не було вирішено, колегія суддів усунула неповноту судового розгляду районного суду і ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 січня 2016 року призначила таку експертизу. (т.2 а.с.8-12)

При цьому колегією суддів було забезпечено право сторін надати усі необхідні документи для проведення призначеної експертизи.(т.3 а.с.34-215 т.4 а.с.1-248 т.5 а.с.1-250 т.6 а.с.1-248 т.7 а.с.1-216 т.8 а.с.1-74)

За висновком судово-економічної експертизи Київського НДІСЕ МЮ України від 31 жовтня 2016 року № 1301/16578/16-45, який надійшов до Апеляційного суду міста Києва 28 грудня 2016 року, за результатами дослідження, у разі виконання Позичальником умов, передбачених пунктом 3.3.11 кредитного Договору, заборгованість позичальника ОСОБА_1 перед Банком за кредитним договором від 16 травня 2008 року № 0019/08/00-І, зі змінами внесеними Додатковими угодами, станом на 10 червня 2015 року становить 284689.61 доларів США та складається з: - 250 276.65 доларів США заборгованості за кредитом(основним боргом), 17956.58 доларів США суми простроченої заборгованості за кредитом, 5855.99 доларів США суми строкової заборгованості за процентами по кредиту, 10600.39 доларів США суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту. За цим же висновком, розрахунок Банку стосовно суми заборгованості по сплаті пені на суму 311 641.30 грн., документально не підтверджується. (т.8 а.с.126-166)

Зважаючи на вищезазначені обставини і докази, колегія суддів погодилась із зазначеним експертним висновком і визначеним ним розміром кредитної заборгованості.

Якщо у кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобов'язання: або у банка-отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі № 6-1680цс15, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Право Банку надавати фізичним особам кредити в іноземній валюті (доларах США) підтверджується наданими до суду доказами, зокрема Статутом, банківською ліцензією № 62, дозволом № 62-3 від 10 червня 2005 року. (т.1 а.с.35-43)

Обов'язок відповідачки ОСОБА_1 сплатити позивачу суму грошових коштів у розмірі 284 689.61 доларів США, що станом на дату ухвалення цього рішення за курсом НБ України складає 7 781 278.40 грн. (284 689.61 доларів США х 27.332499 грн./долар США) з яких: 250 276.65 доларів США заборгованості за кредитом(основним боргом), 17956.58 доларів США суми простроченої заборгованості за кредитом, 5855.99 доларів США суми строкової заборгованості за процентами по кредиту, 10600.39 доларів США суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту, та 202838.82 грн. - пені нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів, розрахунки такої заборгованості наведені позивачем і зазначені в оскаржуваному рішенні районного суду, право кредитора достроково вимагати повернення кредитних коштів передбачені і відповідають п.п. 1.1-1.3, 2.1.-2.10, 3.1-3.4, 4.1-4.4, 5.1-5.4, 6.1-6.2, 7.1-7.8 укладеного між Банком і ОСОБА_1 кредитного договору.(т.1 а.с.7-15 т.2 а.с.63-64)

Наведені розрахунки обґрунтовані наявними у справі доказами, в межах заявлених позовних вимог, враховано період порушення боржником умов договору, і сплату нею коштів на виконання договору і часткове погашення заборгованості.

З огляду на наведене, положення частини 2 ст. 314 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про зміну оскаржуваного рішення в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором, зменшивши її розмір з 298 635.02 доларів США до 284 689.61 доларів США.

Розмір пені визначений Банком в межах річного строку позовної давності. З урахуванням положень частини 3 ст. 551 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру нарахованої пені до 202838.82 грн.

Наведені апелянтами доводи не можуть бути визнані підставою для звільнення боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 від зобов'язань за укладеним кредитним договором і договором поруки, інших передбачених законом підстав для зменшення розміру заборгованості не встановлено.

На підставі ст. 88 ЦПК України, районний суд дійшов підставного висновку про розподіл судових витрат.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність ухваленого судом рішення, тому з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 вересня 2015 року, змінити в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором, зменшивши її розмір з 298 635 (двісті дев'яносто вісім тисяч шістсот тридцять п'ять) доларів США 02 центи США до 284 689 (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят дев'ять) доларів США 61 цент США.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 вересня 2015 року.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.А.Кравець

О.Ф.Мазурик

Справа № 22-ц/796/1008/2017

Унікальний номер 755/2549/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Гаврилова О.В.

Доповідач Левенець Б.Б.