Справа № 2/593/38/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи Бережанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2, посилаючись на те, що він, перебуваючи із відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, у травні 2016 року дізнався, що вона перебуває у стані вагітності, а так як ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_4, який зі слів відповідачки був його сином, тому він не заперечував проти того, щоб в актовому записі про народження дитини він був вказаний її батьком, а оскільки пізніше йому стало відомо, що народжений відповідачкою син не є його дитиною, так як на час зачаття цієї дитини відповідачка підтримувала стосунки з іншим чоловіком, який насправді є біологічним батьком малолітнього ОСОБА_4, звернувся до суду із позовом про оспорювання батьківства та виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що з квітня 2006 року він проживав з відповідачкою однією сім"єю у с.Шибалин Бережанського району. До цього відповідачка з грудня 2005 року до березня 2006 року знаходилася на заробітках в Росії. У травні 2006 року відповідачка повідомила, що вагітна, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у пологовому відділенні Бережанської ЦРКЛ народила сина ОСОБА_4. Поскільки з часу їх спільного проживання і до народження дитини пройшло лише сім місяців, а відповідачка твердила, що дитина є недоношеною, тому він повірив, що народжена відповідачкою дитина являється його дитиною. А так як вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому по місцю свого проживання подали у Шибалинську сільраду заяву про те, що він є батьком дитини, і на підставі цієї заяви 13 листопада 2006 року сільською радою був складений актовий запис за № 9 про народження ОСОБА_4, де він був вказаний батьком дитини. А так як їх спільне проживання з відповідачкою не склалося, тому вони, так і не зареєструвавши шлюбу, у 2009 році розійшлися. Недавно він дізнався, що народжена відповідачкою дитина була доношеною, а отже, він не міг бути батьком цієї дитини, тому запропонував відповідачці для визначення походження дитини провести аналізи ДНК, однак вона від цього відмовилася. Зрозумівши, що внаслідок обману з боку відповідачки він подав заяву про те, що являється батьком дитини, хоч таким фактично не був, тому вимушений звернутися до суду із позовом про виключення з актового запису № 9, складеного 13 листопада 2006 року Шибалинською сільською радою про народження малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомостей про нього як батька.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги визнала, пояснила, що позивач дійсно не є батьком її малолітнього сина ОСОБА_4.

Представник Бережанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не з"явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення заявлених вимог покладається на думку суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав.

Відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред"явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Судом встановлено, що сторони по справі з квітня 2006 року проживали разом в АДРЕСА_1. За час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 про що в Книзі реєстрації народжень зроблений актовий запис за № 9.

Вищевказаний факт підтверджується поясненням позивача та не заперечується відповідачкою.

Із оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, повторно виданого 13 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області, видно, що батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, записаний позивач ОСОБА_2, а матір"ю - відповідачка ОСОБА_3.

Актовий запис про народження № 9, складений 13 листопада 2006 року Шибалинською сільською радою Бережанського району Тернопільської області, містить відомості про те, що батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Шибалин Бережанського району, є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. Із графи 17 зазначеного документу також видно, що підставою запису відомостей про батька була заява про визнання батьківства за № 55 від 13 листопада 2006 року.

В силу вимог статті 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і і після народження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ст. 136 СК

Як встановлено в судовому засіданні, зі слів відповідачки до початку стосунків із позивачем вона підтримувала стосунки з іншим чоловіком, який є біологічним батьком її малолітнього сина ОСОБА_4.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статею цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачка же проти задоволення позову не заперечувала про що свідчать її особисті пояснення в судовому засіданні, з яких видно, що до початку стосунків із позивачем вона підтримувала стосунки з іншим чоловіком, який і є біологічним батьком її малолітнього сина ОСОБА_4.

А так як в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 визнала факт відсутності кровного споріднення позивача та її сина ОСОБА_4 і просила прийняти рішення про задоволення заявлених позивачем вимог без призначення та проведення судово- генетичної експертизи, а визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд вважає, що позов ОСОБА_2 є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 126, 136 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

З актового запису № 9, складеного виконавчим комітетом Шибалинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області 13 листопада 2006 року в Книзі реєстрації народжень, виключити відомості про ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, жителя АДРЕСА_2, як про батька дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Шибалин Бережанського району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.