г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1973/16-ц
Номер провадження 2/213/155/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В.

при секретарі Гусаровій О.С.

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду м. Кривого Рогу з вказаним позовом. В обгрунтування своїх вимог послалася на те, що протягом майже 20 років її батько ОСОБА_2 працював у відповідача. Тривала праця в умовах впливу шкідливих факторів викликала у нього професійне захворювання на пиловий бронхіт. Відповідно до Акту розслідування професійного захворювання було визнано його роботу в період з 1961 року по 1981 рік на підприємтсві відповідача в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. Відповідно до Довідки МСЕК встановлено причинний зв`язок смерті батька позивача з встановленим йому за життя професійним захворюванням. Посилаючись на те, що смертю батька позивачу завдано моральної шкоди, оскільки вона втратила рідну їй людину - батька, якого вона дуже любила та поважала, адже за життя вони перебували у тісних сімейних стосунках, батько завжди допомагав та підтримував її у складних життєвих ситуаціях, зокрема після її розлучення з чоловіком, коли він надавав їй матеріальну допомогу та допомагав у вихованні її малолітнього сина. Смерть батька призвела до того, що вона перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про його смерть не залишають її до теперішнього часу. Посилаючись на те, що оскільки смерть її батька настала у зв`язку з систематичним порушенням роботодавцем вимог щодо безпеки праці, враховуючи глибину її страждань та суттєвих незворотніх негативних змін, що відбулися у її осбистому житті, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди, завданою смертю батька внаслідок професійного захворювання - 220000,00 гривень без утримання податку на доходи фізичних осіб.

Представником відповідача надано заперечення на позов, відповідно до якого не підтверджено позивачем наявність вини відповідача в смерті ОСОБА_2, та отриманням позивачем у зв,язку з цим моральної шкоди. Вказують, що померлий міг піти на пенсію пропрацювавши на підприємстві відповідача лише 10 років, але залишився працювати майже до 20 років, знаючи про шкідливість умов праці. При укладанні трудового договору з ОСОБА_2 з відповідачем, він був повідомлений про шкідливість умов праці. Вказують на безпідставність посилання позивача на ст.. 237-1 КЗпП України. Також вказали на необґрунтованість розміру моральної шкоди визначеному позивачем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в позові, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити з підстав вказаних у запереченнях на позов.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Частиною 2 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст. 43 Конституції України.

Як зазначають частини 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону, вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім'єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв'язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров'я на виробництві.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 ( а.с. 10,11).

З 1961 року по 1981р. ОСОБА_2 працював на підприємстві відповідача в карьере ПГЗК ( а.с. 7-11 - копія трудової книжки).

Актом розслідування професійного захворювання (отруєння) від 20.06.1990 року захворювання ОСОБА_2 у виді пилового бронхіту І ступненя віднесено до професіфного захворювання, яке виникло в результаті «несовершенства технологического процесса добычи руды, что приводит к возникновению запыленности в карьере ЮГОКА с 1961 года по 1981 год и в цехе №3 ГППП «Кривбасвзрывпром» с 1982 года по 1988 год. Несовершенство СИЗ». Причина професійного захворювання: « длительная работа в условиях воздействия пыли, концентрация которой превышает ПДК» (а.с. 5 - копія акту).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер ( а.с. 4). З Довідки Серії ДНА-03 № 000595 виданої на підставі Акту № 38 від 17.102012 року слідує, що розширеною екпертною комісією Дніпропетровського ОЦ МСЕ встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням ( а.с. 6).

Зважаючи на викладені обставини, суд приходить висновку, що у зв'язку зі смертю батька позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона втратила рідну, добру, турботливу людину, у зв'язку з чим така втрата є для позивача неймовірно болісною. Внаслідок викладеного позивач зазнала моральної травми. Отже, смерть батька вимагає від неї додаткових зусиль на організацію свого життя.

Враховуючи наявність доказів причинно-наслідкового зв'язку між смертю батька позивача та встановленням йому професійного захворювання, а також приймаючи до уваги період його виникнення та протікання саме під час роботи на підприємстві відповідача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1.

Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди, судом приймається до уваги роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що настали

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Внаслідок смерті батька, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнає у зв'язку зі смертю рідної людини, що призводить до порушення її звичайного способу життя та вимагає від неї додаткових зусиль для його організації.

Беручи до уваги конкретні обставини по справі, приймаючи до уваги також і роботу померлого на іншому підприємстві зі шкідливими умовами праці, та враховуючи, що на підприємстві відповідача померлий пропрацював близько 20 років, тобто втричі довше ніж на Підприємстві Кривбасвибухпром, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума в розмірі 100000,00 грн. без утриманя податку з доходів фізичних осіб, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000,00 гривень, без утриманя податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551 ( п'ятсот п'ятдесят одну гривню) гривню 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 06.02.2017р.

Суддя: В.В. Мазуренко