Справа № 487/5078/16-ц
Провадження № 2/487/272/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19.01.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарі Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

11.10.2016 ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачу належить квартира АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі зареєстрований син позивача ОСОБА_2. З 1997 року відповідач по місцю прописки не проживає. За увесь цей час він жодного разу не зявлявся в квартирі. Усі обовязки, які випливають з договору найму житлового приміщення, покладені лише на позивача. Він сплачує рахунки по квартирі, проводить поточні ремонті роботи. На імя відповідача кореспонденція не приходить, його речей в квартирі не залишилось. Позивач є інвалідом І групи, доходи позивача обмежені, у звязку з чим йому важко сплачувати щомісячні платежі за комунальні послуги за усіх осіб. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, шляхом подання оголошення в газету «Рідне Прибужжя», редакції № 49 від 08 грудня 2016 року, причину неявки суду не повідомив.

Справу розглянуто відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1997 року, зареєстрованому у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 08.09.1997 року за реєстровим №18641, на праві спільної сумісної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 належить по 1/3 частки квартири № 20 по вул. Червоних Майовщиків (Озерна), 15-Б, в м. Миколаєві. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.03.2016 року ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_3 у вигляді 2/3 часток квартири № 20 по вул. Червоних Майовщиків (Озерна), 15-Б, в м. Миколаєві, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 42078284 від 11.11.2015 року. За вказаною адресою також зареєстрований відповідач ОСОБА_2.

З 1989 року відповідач за місцем прописки не проживає, що підтверджується актом про не проживання від 16.09.2016, виданого Житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Бриз» ЖЕК № 2 дільниця 2, за участю свідків сусідів. За увесь час відповідач жодного разу не зявився в квартирі, де усі обовязки, які виходять з договору найму житла, покладені лише на ОСОБА_1. Він сплачує усі рахунки по квартирі. На імя відповідача кореспонденція не надходить, його речей в квартирі не залишилося.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Факт вибуття відповідача з квартири позивача підтверджується актом про не проживання від 16.09.2016 року, тими обставинами, що відповідач у квартирі не проживають понад 10 років, житлове приміщення за місцем своєї реєстрації не відвідує, його речей у домоволодінні не має, ніякої участі у ремонтних роботах, у комунальних витратах не приймає.

Таким чином, у звязку з тим, що відповідач не проживає у даній квартирі більше шести місяців без поважних причин, суд вважає його особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 20 по вул. Озерна, 15-Б в м. Миколаєві, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування- квартирою № 20 за адресою: м. Миколаїв, вул. Озерна, буд. 15-Б.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г. Разумовська