Справа № 369/4730/16-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/409/17 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 47 25.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

25 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Яворського М.А.,

при секретарі : Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішенняКиєво-Святошинського районного суду Київської областівід 21 жовтня 2016року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 з 01 жовтня 2011 року. Сумісно сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Зазначеним рішенням, спільних дітей сторін залишено проживати з матір'ю, відповідачем по справі - ОСОБА_3. Після розлучення позивачем виділялись кошти на утримання дітей та в цей період проблем зі спілкуванням дітей у позивача не виникало. В той же час, позивачем було з'ясовано, що значна кількість цих коштів витрачались не на потреби дітей, а на потреби колишньої дружини. А томупозивач прийняв рішення, самостійно сплачувати кошти по рахункам, які будуть виникати у зв'язку з витратами на утримання дітей. Після цього рішення колишня дружина стала всілякими способами перешкоджати спілкуванню позивача з дітьми наодинці. Перешкоди у спілкуванні з дітьми проявляються в тому, що вона наполягає щоб зустрічі з дітьми проходили обов'язково в її присутності. Позивач не може спілкуватися з дітьми наодинці, проводити з ними час, та самостійно визначати для них заходи дозвілля. На неодноразові прохання домовитися про час, коли позивач може спілкуватися із дітьми наодинці ОСОБА_6 відповідала відмовою. Відповідач не йде на жодні компроміси щодо надання можливості спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. Між тим, позивач не припиняє забезпечувати своїх дітей: перераховує кошти, придбаває для них продукти харчування, речі, іграшки. Позивач є суб'єктом підприємницької діяльності, а також з 23 лютого 2015 року працює заступником директора ТОВ «Прайм Технолоджі Лімітед». За місцем роботи характеризується позитивно. Жодних шкідливих звичок не має. Як свідомий громадянин, позивач розуміє свій батьківський обов'язок приймати участь у вихованні дітей, а як людина, яка має почуття, має дуже велике бажання виховувати своїх дітей, спілкуватися з ними, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дітьми спричинять шкоду дітям не існує. Створення перешкод колишньою дружиною ОСОБА_6 спілкуванню із дітьми порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дітей. У зв'язку з цим просив зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язавши її надавати можливість приймати участь позивачем у вихованні та спілкуванні дітей: побачення один раз на тиждень з п'ятниці 17-00 год. до 08-00 год. понеділка за місцем проживання позивача, перебування без присутності матері; спільний зимовий та літній відпочинок тривалістю не менше 14 (чотирнадцяти) діб без присутності матері; необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2016 року позов задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоду ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено ОСОБА_2 дні та години для участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - перша, третя субота та друга, четверта неділя кожного місяця з 10 години до 19 години, спільний літній відпочинок тривалість 14 календарних днів, в період з 1 червня по 31 серпня, за погодженням матері ОСОБА_3, в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким повністю задовольнити його позов, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд при ухвалені рішення не врахував основоположний принцип прав та обов'язків батьків по відношенню до дитини , зокрема й щодо участі матері та батька у вихованні дітей, а саме рівність.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, щост.ст. 153, 157 СК України передбачають безумовне право батька на безперешкодне спілкування з дитиною, однак сторони не можуть дійти згоди щодо участі позивача у вихованні дітей. Позивачу сліднадати можливість спілкування з дітьми у визначені Органом опіки та піклування дні та години, адже конфліктна ситуація та емоційна напруженість, яка на даний час панує між сторонами, буде не на користь нормальному розвитку дітей і задля забезпечення їх належного психоемоційного стану діти не повинні бачити негативність відносин між батьками, оскільки метою правильного розвитку дітей є виховання у них поваги та любові до обох батьків в однаковій мірі. Враховуючи вік дітей, їх стан здоров'ям, аби не зашкодити їх нормальному фізичному і психологічному здоров'ю, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 дні та години для участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - перша, третя субота та друга, четверта неділя кожного місяця з 10 години до 19 години; спільний літній відпочинок тривалість 14 календарних днів, в період з 1 червня по 31 серпня, за погодженням матері ОСОБА_3.

В решті позовних вимог суд першої інстанції відмовив, оскільки вони необгрунтовуються належними та допустимими доказами, та суперечать висновку Органу опіки та піклування.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Згідно п. 2,3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися є дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 01 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1496 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Сумісно сторони мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2).

Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано, дітей сторін залишено проживати з матір'ю.

Встановлено що, позивач проживає окремо від дітей і тому об'єктивно знаходиться в нерівному становищі з матір'ю дітей щодо можливості приймати участь у їх вихованні та спілкуванні із ним.

У висновку щодо встановлення участі батька - гр. ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено, що на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації від 21 липня 2016 року № 4 (протокол № 14) орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити дні та години участі батька - гр. ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вихідні дні: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10 години до 19 години, 50 % літніх канікул за згодою матері - гр. ОСОБА_3.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 працює на посаді заступника директора ТОВ «ПРАЙМ ТЕХНОЛОДЖІ ЛІМІТЕД». Загальна сума нарахованого доходу за період з 01.11.2015 року по 30.04.2016 року становить 24000,00 (двадцять чотири тисячі гривень 00 копійок). За місцем роботи характеризується з позитивної сторони.

Відповідно акту обстеження житлових умов від 09 червня 2016 року наданого Гостомельською селищною радою встановлено, що гр. ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1. Для дітей створені всі належні умови для перебування.

Факт чинення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною підтверджується, як самою суттю та наявністю виниклого спору.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог , оскільки ст.ст. 153, 157 СК України передбачають безумовне право батька на безперешкодне спілкування з дитиною, однак сторони не можуть дійти згоди щодо участі позивача у вихованні дітей. Позивачу слід надати можливість спілкування з дітьми у визначені Органом опіки та піклування дні та години, адже конфліктна ситуація та емоційна напруженість, яка на даний час панує між сторонами, буде не на користь нормальному розвитку дітей і задля забезпечення їх належного психоемоційного стану діти не повинні бачити негативність відносин між батьками, оскільки метою правильного розвитку дітей є виховання у них поваги та любові до обох батьків в однаковій мірі. Враховуючи вік дітей, їх стан здоров'ям, аби не зашкодити їх нормальному фізичному і психологічному здоров'ю, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 дні та години для участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - перша, третя субота та друга, четверта неділя кожного місяця з 10 години до 19 години; спільний літній відпочинок тривалість 14 календарних днів, в період з 1 червня по 31 серпня, за погодженням матері ОСОБА_3.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував принцип прав батьків по відношенню до дітей - рівність, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення виходив з інтересів дітей та врахував висновок органу опіки та піклування щодо розв'язання спору визначений ст. 19 СК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: