Справа № 212/2353/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання: Хазієвої Т.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, якій під час розгляду справи у суді уточнила та вказала, що 25 липня 1986 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3, який було розірвано 23 березня 1990 року. Після розірвання шлюбу вони продовжили мешкати однією сім'єю, мали спільний бюджет. У лютому 2015 року їх відносини були повністю припинені. У період шлюбу сторонами було придбано певне майно.

Позивач просить провести розділ спільного сумісного майна подружжя між нею та відповідачем наступним чином: визнати за нею право власності на:

- квартиру, яка придбана 06 лютого 1998 року та розташована за адресою АДРЕСА_1, яку у подальшому реконструйовано та виведено в нежитлове приміщення магазину, вартістю 1000000,00 гривень;

- квартиру, яка придбана 25 листопада 1997 року та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та на квартиру яка придбана 14 лютого 2000 року, що розташована за адресою АДРЕСА_3, які у подальшому реконструйовані та виведені в нежитлове приміщення магазину, після чого присвоєно єдину поштову адресу АДРЕСА_3, зареєстровано 21 березня 2005 року вартістю 1000000,00 гривень;

- на квартиру, що придбана 23 листопада 2004 року, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, яку у подальшому було реконструйовано та виведено в нежитлове приміщення магазину вартістю 300000,00 гривень;

- на нежитлові приміщення, які придбані 22 листопада 2005 року, що розташоване за адресою: АДРЕСА_8 та за адресою: АДРЕСА_9, які у подальшому були реконструйовані та введені в експлуатацію 03 червня 2010 року, в результаті їм присвоєна єдина поштова адреса: АДРЕСА_9, вартістю 1100000,00 гривень;

- на нежитлове приміщення, яке придбано 15 липня 2003 року, що розташовано за адресою АДРЕСА_10, вартістю 800000,00 гривень;

- на нежитлове приміщення, що придбано 26 травня 2004 року та розташоване за адресою: АДРЕСА_11, яке у подальшому було реконструйовано та введено в експлуатацію 30 вересня 2005 року, вартістю 50000 гривень;

- на нежитлове приміщення, яке придбано 22 березня 2010 року, за адресою АДРЕСА_12, вартістю 200000,00 гривень;

- на нежитлове приміщення, яке придбано 04 липня 2003 року, що розташоване за адресою АДРЕСА_13, що було у подальшому реконструйовано та введено в експлуатацію 06 серпня 2003 року, вартістю 1000000,00 гривень;

- на квартиру, що придбана 13 червня 2001 року та розташована за адресою АДРЕСА_5, вартістю 400000,00 гривень;

- на придбаний 19 грудня 2007 року автомобіль «Ніссан TIIDA», 2007 року випуску, темно-червоного кольору, державний номер НОМЕР_1;

- на домоволодіння, що придбане 08 грудня 1990 року та розташоване за адресою: АДРЕСА_14, яке у подальшому було реконструйовано та введено в експлуатацію 28 грудня 1999 року вартістю 1000000,00 гривень;

- на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,1000 га, що розташована за адресою АДРЕСА_8 вартістю 50000,00 гривень.

Відповідачу просить виділити та визнати за ним право власності на наступне майно:

- на квартиру придбану 22 вересня 2006 року, що розташована за адресою: АДРЕСА_6, вартістю 480000,00 гривень;

- на придбаний 27 листопада 2013 року автомобіль «КІА SORENTO», 2013 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2.

Сторони не знайшли порозуміння у питанні розподілу майна подружжя, тому позивач була вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

У судове засідання представник позивача - адвокат Ткаченко О.П. надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач також направив через канцелярію суду заяву, в якій вказав, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У відповідності до п. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Зі змісту ст. 74 СК України вбачається, що якщо жінка й чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності жінки й чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.13 КпШС права і обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав та обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до Перехідних положень, Сімейний Кодекс України набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України, тобто з 1 січня 2004 року і зворотної сили не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, сторони з 25 липня 1986 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який укладено Жовтневим відділом ЗАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 749 (а.с. 44). Рішенням Жовтневого районного народного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 1990 року, шлюб між подружжям розірвано (а.с. 45). Як стверджено позивачем та не спростовано відповідачем, після розірвання шлюбу сторони продовжили спільне проживання, ведення спільного господарства, мали спільний бюджет.

Як убачається з матеріалів справи, 06 лютого 1998 року сторонами була придбана квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яку у подальшому реконструйовано та виведено в нежитлове приміщення магазину, вартістю 1000000,00 гривень. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про право власності на приміщення магазину від 10.02.2000 року (а.с. 86).

25 листопада 1997 року сторонами була придбана квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та квартира яка придбана 14 лютого 2000 року, що розташована за адресою АДРЕСА_3, які у подальшому реконструйовані та виведені в нежитлове приміщення магазину, після чого присвоєно єдину поштову адресу АДРЕСА_3, зареєстровано 21 березня 2005 року вартістю 1000000,00 гривень. Право власності зареєстрована за ОСОБА_2, що підтверджено інформаційною довідкою (а.с. 135).

15 липня 2003 року сторонами придбано нежитлове приміщення, яке розташовано за адресою АДРЕСА_10, вартістю 800000,00 гривень. Право власності на нежитлове приміщення зареєстровано за ОСОБА_2, про що свідчить інформаційна довідка (а.с. 138).

04 липня 2003 року сторонами придбано нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_13, яке у подальшому було реконструйовано та введено в експлуатацію 06 серпня 2003 року вартістю 1000000,00 гривень. Право власності на вказане приміщення зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 140).

13 червня 2001 року придбана квартира, що розташована за адресою АДРЕСА_5, вартістю 400000,00 гривень. Право власності зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 141).

Крім цього, 08 грудня 1990 року сторонами було придбано домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_14, який у подальшому було реконструйовано та введено в експлуатацію 28 грудня 1999 року вартістю 1000000,00 гривень. Право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с. 143).

Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Отже, до виниклих цивільних відносин між сторонами має застосовується Кодекс про шлюб та сім'ю України, оскільки право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна було набуто на час його чинності.

Згідно зі ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожний з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Кожний з подружжя має рівні права на майно і в тому випадку, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми чи з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

При цьому ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України встановлено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх долі визнаються рівними.

Відповідно до ст. 29 КпШС України якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Крім цього, 23 листопада 2004 року сторонами була придбана квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_4, яку у подальшому було реконструйовано та виведено в нежитлове приміщення магазину вартістю 300000,00 гривень. Право власності на вказане приміщення зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 136).

22 листопада 2005 року сторонами придбані нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_8 та за адресою: АДРЕСА_9, які у подальшому були реконструйовані та введені в експлуатацію 03 червня 2010 року, в результаті їм присвоєна єдина поштова адреса: АДРЕСА_9, вартістю 1100000,00 гривень. Право власності зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 137).

26 травня 2004 року придбано нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_11, яке у подальшому було реконструйовано та введено в експлуатацію 30 вересня 2005 року вартістю 50000 гривень. Право власності на вказане приміщення зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 139).

22 березня 2010 року сторонами придбано нежитлове приміщення, яке розташовано за адресою АДРЕСА_12, вартістю 200000,00 гривень. Право власності на вказане приміщення зареєстровано за ОСОБА_2 (інформаційна довідка а.с. 140).

26 березня 2012 року сторонами придбана земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_8 вартістю 50000,00 гривень.

22 вересня 2006 року придбана квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_6, вартістю 480000,00 гривень. Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_5 (а.с. 147).

Окрім вказаного, судом встановлено, що під час спільного проживання сторонами були придбані два автомобілі. 19 грудня 2007 року автомобіль «Ніссан TIIDA», 2007 року випуску, темно-червоного кольору, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2 та 27 листопада 2013 року автомобіль «КІА SORENTO», 2013 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с. 165).

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, який набув чинності 01 січня 2004 року - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно п. п. 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ст. 71 Сімейного Кодексу, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, враховуючи, що відповідач заперечень щодо запропонованого позивачем порядку поділу спільного сумісного майна - не надав, позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом про шлюб та сім'ю України ст. ст. 60, 69-72 СК України, ст. 372 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст., 5, 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на:

- автомобіль «КІА SORENTO», 2013 року випуску, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2;

- трикімнатну квартиру після перепланування за адресою: АДРЕСА_7, що розташована на п'ятому поверсі дев'яти поверхового житлового будинку, загальною площею 61,6 кв. м., житловою площею 37,6 кв. м.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку поділ майна подружжя, право власності на:

- приміщення магазину, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1, що складається з вбудованого в перший поверх чотирьох поверхового житлового будинку, нежитлового приміщення загальною площею по внутрішньому виміру 97,4 кв.м.;

- нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що розташоване на першому поверсі чотирьох поверхового житлового будинку після реконструкції квартири та нежитлового приміщення, загальною площею 100,2 кв.м.;

- нежитлове приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_4, що розташоване на першому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку після реконструкції квартири, загальною площею 34,6 кв.м.;

- нежитлове приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_9, а саме: нежитлова будівля літ. «Б-2» загальною площею 389,3 кв.м., нежитлова будівля літ. «А-1» з підвалом загальною площею 219,9 кв. м., альтанка літ. «Д» площею 12,3 кв. м., альтанка літ. «Г», площею 12,3 кв. м.

- нежитлове приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_10 вбудовано-прибудоване загальною площею 690,7 кв.м., що розташоване на першому поверсі п'яти поверхового житлового будинку;

- нежитлове приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_11 після реконструкції вбудоване в цокольний поверх чотирьохповерхового житлового будинку літ «А-4», загальною площею 175,5 кв. м.;

- нежитлове приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_12, вбудоване в підвальний поверх двохповерхової нежитлової будівлі літ. «А-2 н/ж» загальною площею 341,5 кв. м.;

- нежитлове приміщення, що розташовано за адресою: АДРЕСА_13, загальною площею 310,2 кв. м., вбудоване в перший поверх двох поверхового торговельного центру;

- нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4, що складається з вбудованого в перший поверх чотирьох поверхового житлового будинку, приміщення після реконструкції квартири, загальною площею 75,0 кв.м.;

- «НІССАН TIIDA», 2007 року випуску, темно-червоного кольору, VIN - НОМЕР_5, номер шасі НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_1;

- житловий будинок літ. «Е-2» загальною площею 365,5 кв. м., житловою площею 131,3 кв. м., літня кухня літ. «Ж», І вимощення, II басейн, № 1-11 огорожа за адресою: АДРЕСА_14;

- земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1000 га що розташована за адресою: АДРЕСА_8.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Н. Борис