Справа № 647/2/17
№ провадження 2/647/116/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24.01.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого судді - В.С.Миргород
при секретарі - Т.О.Полозок
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області справу за позовом Приватного акціонерного товариств «Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, суд
Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.09.2015 року ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, було визнано винним в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.
Окрім цього, постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.09.2015 року ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП, було визнано винним в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, тобто ОСОБА_2 на час пригоди перебував у стані алкогольного сп'яніння.
У судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи письмову згоду представника позивача у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.
Дослідивши усі надані позивачем докази на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про те, що позов Приватного акціонерного товариств «Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_1» є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів, заяв і клопотань та призначення експертиз.
З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.
Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, Закон України Про страхування» та Конституцію України.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини:
Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є завдання матеріальної шкоди іншій особі, згідно з ч.2 ст.16 цього Кодексу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.
Правовідносини, повязані зі страхуванням різних видів, регулюються нормами глави 67 ЦК України.
Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Статтею 999 ЦК України передбачено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України Про страхування передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до цієї норми до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки про відшкодування шкоди, лише в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в п.2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки завжди є неправомірною і за її наявності передбачається безвинна відповідальність володільця такого джерела.
Статтями 614 та 1166, 1187 ЦК України передбачено презумпцію вини порушника у заподіянні шкоди та про відсутність обовязку позивача доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди, а, навпаки, покладення саме на відповідача тягару доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 зазначеного Закону, а також якщо останній перебував у стані спяніння, або залишив місце ДТП.
Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.09.2015 року ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, визнано винним в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.
Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.09.2015 року ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП, визнано винним в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.
Станом на час розгляду цивільної справи у суді вищезазначені постанови відносно відповідача ОСОБА_2 набрали законної сили.
Відповідачем зазначені постанови суду по справі про адміністративне правопорушення не оскаржені, тобто останній погодився з висновками суду щодо його винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці події та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки №4 від 01.03.2013 року, до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.
З наведеного вище вбачається, наявність у суду підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Статтею 88 ч.1 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати ( а.с.1).
Відповідно ст.ст.980, 993, 999 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-218, 224-228 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_1» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_1» збитки у порядку регресу в сумі 60 523,76 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія Княжа Вієнна ОСОБА_1» документально підтверджені судові витрати: судовий збір в розмірі 1378,00 грн..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В. С. Миргород