Справа № 591/2112/17
Провадження № 2-з/591/46/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 рокум. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Кривцова Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «ОСОБА_2», треті особи: державний реєстратор відділу державної реєстрації Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Сумської міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення загальних зборів щодо зміни керівника.

31 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просить постановити ухвалу про заборону керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «ОСОБА_2» ОСОБА_2 та уповноваженим ним особам вчиняти дії направлені на відчуження майна товариства. В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на 1 Протокол до Конвенції про захист прав людини, саму Конвенцію, Рекомендації про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятий Комітетом міністерства Ради Європи та національне законодавство, та вказує, що оскільки частка його померлої матері, спадкоємцем якої є заявник, в майні підприємства є значною, а він оскаржує в судовому порядку рішення загальних зборів про зміну директора підприємства, якому відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб надано необмежені повноваження щодо розпорядження майном товариства, то він вважає, що незабезпечення позову може утруднити в майбутньому отримання ним спадку.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову складена без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Так, виходячи із змісту даної статті, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути (зменшитись, погіршитись) на момент виконання рішення.

При цьому в заяві про забезпечення позову шляхом заборону керівнику ТОВ та уповноваженим ним особам вчиняти дії направлені на відчуження майна товариства не наведено жодного обґрунтування, що невжиття заходів забезпечення позову дійсно може унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, статтею 152 ЦПК України визначено можливість забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, направлені на відчуження майна.

Однак в заяві позивача ОСОБА_1 відсутнє будь-яке обґрунтування щодо забезпечення позову саме таким шляхом.

Посилання позивача на ту обставину, що існує загроза незаконного відчуження майна товариства, внаслідок якого зменшиться частка майна, яка належить заявнику після смерті матері, не є достатньою підставою для застосування такого виду забезпечення як заборона вчиняти дії.

Крім того, суд звертає увагу, що ухвалою суду від 28 квітня 2017 року вже забезпечено даний позов шляхом накладення арешт на конкретно визначене майно товариства (нерухоме та рухоме) з метою можливості виконання рішення суду в разі його задоволення.

В порушення вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову обґрунтування необхідності забезпечення позову не підкріплено доказами.

Вказана позиція повністю узгоджується з Постановою Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає необхідним повернути позивачу ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «ОСОБА_2», треті особи: державний реєстратор відділу державної реєстрації Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Сумської міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення загальних зборів щодо зміни керівника, в звязку з недодержанням вимог статті 151 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Г.В.Кривцова