Провадження №2/389/666/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

при секретарі Василенко І.С.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Знам'янської районної ради Кіровоградської області про визнання незаконним припинення контракту з керівником підприємства та поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час прогулу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до Знамянської районної ради Кіровоградської області про визнання незаконним припинення контракту з керівником підприємства, поновлення на роботі та стягнення і виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обґрунтував свої позовні вимоги тим, що 07.10.2008 рішенням сесії Знам'янської районної ради Кіровоградської області його призначено на посаду керівника комунального підприємства Знам'янської районної ради «Районна аптечна мережа» (надалі КП «РАМ»). Того ж дня Знам'янська районна рада в особі голови ради (згідно контракту «Засновник») уклала з ним Типовий контракт з керівником комунального підприємства Знам'янської районної ради (надалі контракт) на строк по 07.10.2009 з подальшим його продовженням (п. 6.1 Контракту).

16.06.2014 між замовником та керівником було укладено додаткову угоду до типового контракту, згідно якої умови контракту залишались незмінними, сторони підтверджують по ним свої зобов'язання і вона є невід'ємною частиною контракту. Згідно п.1.3 контракту, він є строковим трудовим договором і на його підставі - виникають трудові відносини між керівником підприємства та засновником підприємства - Знам'янською районною радою в особі голови ради. При цьому п.п. 5.2, 5.3 контракту прямо передбачені підстави припинення контракту та звільнення керівника з посади, розірвання контракту з ініціативи Засновника до закінчення строку його дії, а спори між сторонами вирішуються в порядку, встановленому чинним законодавством (п.4.2), тобто КЗпП України (вступна частина контракту, п.1.3).

20.07.2016 у зв'язку із систематичним порушенням п.п. 2.1,2.2,7.2 контракту, невиконанням п.п. 7.4,7.5 статуту КП «РАМ», з позивачем припинено дію типового договору та звільнено з посади керівника КП «РАМ» за п.8 ст. 36 КЗпП України 20.07.2016. Вважає, що дії Знам'янської районної ради з припинення контракту з позивачем та звільнення з роботи 20.07.2016 незаконні, та суперечать як трудовому законодавству України, так і самому контракту. Припинення контракту та звільнення з посади відбулося під час тимчасової непрацездатності ОСОБА_3, що прямо заборонено ч.4 ст. 40 КЗпПУ.

Також, просить стягнути з відповідача оплату за вимушений прогул з 26 липня 2016 року по 21 березня 2017 року в розмірі 66086,81 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги позову та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст 10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що рішенням сесії Знамянської районної ради Кіровоградської області від 07.10.2008 ОСОБА_3 призначено на посаду керівника комунального підприємства Знам'янської районної ради «Районна аптечна мережа (а.с.6). Того ж дня Знам'янська районна рада в особі голови ради уклала з ОСОБА_3 Типовий контракт (а.с.7-8), як з керівником комунального підприємства Знам'янської районної ради на строк по 07.10.2009 з подальшим його продовженням (п. 6.1 Контракту). 16.06.2014 між замовником та керівником було укладено додаткову угоду до типового контракту, згідно якої умови контракту залишались незмінними, сторони підтверджують по ним свої зобов'язання і вона є невід'ємною частиною контракту (а.с.9).

Робочою групою з перевірки фінансово-господарської діяльності комунальних підприємств районної ради було здійснено вивчення роботи керівника підприємства КП «РАМ» ОСОБА_3 та перевірку фінансово-господарської діяльності КП «РАМ». Перевірка здійснювалася з метою надання оцінки рівня управління господарською діяльністю, ефективності і законності використання комунального майна та коштів, правильності ведення бухгалтерського обліку і достовірності фінансової звітності, функціонування системи внутрішнього контролю підприємства.

Робочою групою надано висновок 04.07.2016, відповідно до якого за час перебування на посаді керівником систематично порушуються пункти 2.2, 7.2 контракту (неподання письмового звіту про виконану роботу за формою, визначеною контрактом). Проведеним аналізом достовірності наданої КП «РАМ» інформації щодо фінансово-господарської діяльності підприємства за 2015 рік та форм річної фінансової звітності встановлено факти її невідповідності. Керівником підприємства органу управління надавалась фінансова звітність, яка не автентична звітності, яка складена за первинними документами підприємства. Прийняття керівником підприємства рішень щодо встановлення працівникам надбавок, доплат та виплат, які не передбачені умовами колективного договору, призводило до щомісячного здійснення додаткових витрат на оплату праці в розмірі понад 4,8 тис. грн. та нарахування на заробітну плату біля 1,8 тис. грн. (а.с. 73-80).

Судом досліджувалися в судовому засіданні журнали вхідної кореспонденції КП "РАМ" до Знам'янської районної ради з тих підтав, що позивач стверджував про надання звітності, передбаченої контрактом (додаток №1) та надавав до суду копії таблиць звітності, але суд з досліджених журналів не знайшов підтвердження слів позивача та документальних відомостей про виконання обовязків, передбачених контрактом про надання звітності, що і стало в подальшому приводом для звільнення позивача (а.с.94,95).

Знамянською районною радою прийнято рішення від 05 липня 2016 року № 117 «Про підсумки фінансово-господарської діяльності комунальних підприємств районної ради за 2015 рік», відповідно до якого припинено дію контракту та звільнено ОСОБА_3 з посади керівника КП «РАМ» 20 липня 2016 року (а.с.12).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 з 01.07.2016 по 25.07.2016 перебував на лікарняному (а.с.22), приступити йому до роботи 26.07.2016, тобто звільнення з посади та припинення дії контракту відбулося в період тимчасової непрацездатності ОСОБА_3

Позивач звільнений за п. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом, а саме невиконання та грубі порушення умов контракту.

Згідно із п. 8 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору передбачено умови, зазначені у контракті.

Відповідно до контракту керівник підприємства зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і зберігання закріпленого за підприємством майна, організовувати виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність виконання завдань, покладених на комунальне підприємство, відповідно до Статуту, інших нормативно- правових документів та умов контракту (пункт 2.1 Контракту). Відповідно до пункту 2.2 Контракту керівник один раз у півроку з моменту призначення подає засновнику підприємства звіт про виконану роботу.

Відповідно до п.53 контракту керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи засновника до закінчення строку його дії у випадку систематичного невиконання керівником без поважних причин обовязків, покладених на нього цим контрактом.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Таким чином, виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їх права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті ), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Аналогічні правила застосовуються і до випадків звільнення працівника з підстав передбачених ст.41 КЗпП України.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» містяться роз'яснення про недопустимість звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період перебування у відпустці ( ч. 3 ст. 40 КЗпП України ), які стосуються як передбачених ст. ст. 40 , 41 КЗпП України випадків, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Разом з тим, зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п. 4 ст. 36 КЗпП України , до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених ст. ст. 40 , 41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом терміну «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена у ст. ст. 40, 41 КЗпП України , або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Таким чином, виходячи з нормативного (а не сутнісного) тлумачення п. п. 4, 8 ст. 36, ч. 3 ст. 40 , ч. 3 ст. 41 , ст. ст. 40 , 41 КЗпП України та ураховуючи те, що між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом п. 8 ст. 36 КЗпП України, а не у зв'язку із звільненням працівника з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу, норми ч. 3 ст. 40 КЗпП України на ці правовідносини не поширюється.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2012 року № 6-156цс12.

Таким чином, суд вважає припинення дії контракту та звільнення ОСОБА_3 з посади керівника підприємства відбулося з дотриманням трудового законодавства та положень контракту.

Відповідно до п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Стаття 47 КЗпПУ зобов'язує власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

Відповідно до наданої копії трудової книжки встановлено, що запис про звільнення проведений відповідно до інструкції, але коли саме він проведений встановити неможливо. Відповідно до актів відповідальної за кадрову роботу особу, трудова книжка на імя ОСОБА_4 перебувала в останнього на руках, отримана від нього до кадрової служби 21.07.2016 та повернута володільцеві 25.07.2017 після внесення відповідного запису. Таким чином, запис про звільнення до трудової книжки працівника внесений в любому випадку не в день звільнення працівника, але цей факт не несе ніяких правових наслідків в даному випадку, так як особа, відповідальна за кадровою службою не мала доступу до трудової книжки позивача.

В звязку з відмовою позивачеві в поновленні на роботі, суд вважає відмовити в задоволенні вимог про стягнення оплати за вимушений прогул, яка є похідною від первісної вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст ст.ст. 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України ЦПК, суд, -

ВИРІШИВ

В позовній заяві ОСОБА_3 до Знам'янської районної ради Кіровоградської області про визнання незаконним припинення контракту з керівником підприємства та поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час прогулу - відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_5