РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2017

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Логінової С.М.,

при секретарі Ленчицькій А.Б.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання,

встановив:

Національна академія внутрішніх справ звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання, посилаючись на те, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009 року № 568 ОСОБА_2 з 1 вересня 2009 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.

29.09.2009 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Хмельницькій області та ОСОБА_2 укладено договір № 09-019 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання.

З 01.09.2009 року по 14.06.2013 року у відповідності з підписаним договором відповідач ОСОБА_2 у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за спеціальністю «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг.

Відповідно до наказу НАВС від 14.06.2013 року № 601 ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом бакалавра. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач був направлений для подальшого проходження служби до УМВС України в Хмельницькій області. Таким чином навчальним закладом повністю виконано умови договору про підготовку фахівця.

Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 17.08.2013 року № 233 о/с ОСОБА_2 було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання).

Відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ.

У відповідності із затвердженим статутом, НАВС є державним вищим навчальним закладом 4-го рівня акредитації. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» (Закон від 17.01.2002 року, який діяв на момент виникнення правовідносин) випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 23.01.1996 року №77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання.

Відповідно п. 2.1.2. Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України № 150 виконавець зобов'язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном, та грошовим утриманням відповідно до норм, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України.

Відповідно до п. 3.2. Типового договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Керуючись п. 4.1., 4.2 вищезазначеного Типового договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця, проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.

Укладання договору з особами, які навчаються за державним замовленням, передбачено ч. 2 ст. 56 Закону України «Про вишу освіту» (Закон від 17.01.2002 року, який діяв на момент виникнення правовідносин), Указом Президента України від 23.01.1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування систем підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та Наказом МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України».

Укладений з відповідачем договір № 09-019 зобов'язує його у разі звільнення з органів внутрішніх справ після навчання до закінчення встановленого 3-річного терміну перебування на службі за підставами п. 2.3.6. цього договору відшкодувати витрати за період навчання, та передбачає підстави, за наявності яких відповідач зобов'язаний відшкодувати затрати на навчання.

Відповідач був звільнений з ОВС за власним бажанням, подавши рапорт на звільнення до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання, а тому не виконав умови договору про підготовку фахівця.

Порядок відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджено Постановою Кабінету Міністрів від 01.03.2007 року № 313. Так, відповідно до затвердженого вказаною постановою КМУ «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» (п. 2), відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість навчання у сумі 31 920 грн. 87 коп. та розмір сплаченого судового збору.

У судове засідання представник позивача не прибув, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач ОСОБА_2 повністю розрахувався з позивачем, що підтверджується квитанцією № 34 від 24.02.2017 року.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Згідно із ч. 2 ст. 44 Закону України «Про освіту» вищі навчальні заклади здійснюють свою діяльність за державним контрактом (замовленням) та угодами як основною формою регулювання відносин між навчальними закладами та підприємствами, установами, організаціями, громадянами.

Ч. 2 ст. 52 Закону України «Про освіту» визначено, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 2 Указу Президента України № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 23.01.1996 року особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 31.07.2009 року № 568 ОСОБА_2 з 1 вересня 2009 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.

29.09.2009 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Хмельницької області та ОСОБА_2 укладено договір №09-019 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання.

З 01.09.2009 року по 14.06.2013 року відповідно до підписаного договору, ОСОБА_2 у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг.

Відповідно до наказу КНУВС №601 від 14.06.2013 ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію бакалавра за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом бакалавра. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач був направлений для подальшого проходження служби до УМВС України в Хмельницькій області. Таким чином, навчальним закладом повністю виконано умови договору про підготовку фахівця.

Відповідно до п. 2.3.6 вказаного договору ОСОБА_2 зобовязувався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 цього договору відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. П. 3.2. передбачено підставу відшкодування фактичних витрат на підготовку у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 17.08.2013 року №233 о/с ОСОБА_2 було звільнено з органів внутрішніх справ за п. «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання).

Відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ.

Укладений з відповідачем договір № 09-019 зобов'язує його у разі звільнення з органів внутрішніх справ після навчання до закінчення встановленого 3-річного терміну перебування на службі за підставами п. 2.3.6. цього договору відшкодувати витрати за період навчання, та передбачає підстави, за наявності яких відповідач зобов'язаний відшкодувати затрати на навчання.

Відповідач ОСОБА_2 був звільнений з ОВС за власним бажанням, подавши рапорт на звільнення до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання, а тому не виконав умови договору про підготовку фахівця, проте 24.02.2017 року повністю відшкодував витрати позивача на його навчання (заявлені ним у позовній заяві) у сумі 31 920 грн. 87 коп., а також 319 грн. 21 коп. сплаченого позивачем судового збору (квитанція № 34 від 24.02.2017 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що права позивача не порушені і тому відмовляє у задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 226 ЦПК України, ст.526, 623 ЦК України, Законом України "Про освіту", Законом України "Про вищу освіту", Указом Президента України від 23 січня 1996 року № 77 "Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів", Порядком працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М. Логінова