Справа № 639/8735/16-ц
22 березня 2017 р. Жовтневий районний суд м.Харкова
у складі: головуючого- судді Єрмоленко В.Б.
при секретарі- Слюсаревій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.07.2016 р. на користь відповідачки на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно до твердої грошової суми-400 грн. на місяць. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що його матеріальний стан погіршився, він дотепер не працевлаштований, вимушений повернутися до Полтавської області, знімати кімнату, свою діяльність, як фізична особа-підприємець, припинив, доходів у 2016 р. не отримував, забезпечує також дочку від першого шлюбу, а стягнення аліментів у процентному відношенні, при відсутності роботи, суперечить, на думку ОСОБА_1, інтересам дитини і вимогам Сімейного кодексу України.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, але просив ,з урахуванням 30% визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зменшити розмір аліментів на малолітнього сина до 450 грн. щомісячно.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не сповістила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
Зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, зокрема і здійснювати витрати на дитину порівну.
Як встановлено судом, рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.07.2016 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнені аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2016 р. до досягнення дитиною повноліття, а саме до 01.06.2032 р. При визначенні розміру аліментів суд враховував , що відповідач має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, утримує її, у травні і червні 2016 р. добровільно сплатив на утримання сина по 365 грн.
З постанови Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Харкова ГТУЮ у Харківській області від 30.09.2016 р. вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 26.08.2016 р. Жовтневим районним судом м.Харкова, про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 відкрито. За розрахунком державного виконавця, розмір заборгованості по аліментам з 20.04.2016 р. по 31.10.2016 р. склав 2665 грн. 09 коп., виходячи з середньої заробітної плати по м.Харкову, оскільки боржник не працює. Після відкриття виконавчого провадження жодної оплати позивачем не здійснено.
Як вбачається з відомостей з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДПА України, виданих центральною обєднаною державною податковою інспекцією м.Харкова від 11.07.2016 р. ( до ухвалення судом рішення про стягнення аліментів), ОСОБА_1 в період з 01.10.2015 р. по 31.03.2016 р. доходу від підприємницької діяльності не мав. Інформація про начебто припинення підприємницької діяльності, на що посилається позивач, ОСОБА_1 не підтверджена.
Посилання позивача в позовній заяві на представника позивача в судовому засіданні на те, що матеріальний стан платника аліментів значно погіршився, порівняно з серпнем- листопадом 2016 р.( за період з місяця постановлення рішення про стягнення з нього аліментів до предявлення позову про зменшення розміру аліментів) не підкріплені ніякими доказами.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він тривалий час не працює, його безробіття затягнулося, виникла заборгованість за позиками, він надає допомогу дитині від першого шлюбу є безпідставними та суд не приймає до уваги і зазначає, що позивач є працездатного віку, але жодних доказів того, що він докладає зусилля для пошуку роботи, заробітку коштів для утримання дитини, участі у її вихованні та догляду в судове засідання не надав. Крім того позивач визнає, що при стягненні з нього аліментів у липні 2016 р. вказані обставини вже існували .
Проведення стягнення за постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС від 30.09.2016 р. з боржника 50% від усіх видів доходів до погашення заборгованості, яка виникла станом на 01.10.2016 р. у розмірі 2665 грн. 09 коп. є способом виконання рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 22.07.2016 р. Розмір стягнення у даному випадку визначається державним виконавцем, а не судовим рішенням.
Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтями 58, 59 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Доказів на підтвердження того, що майновий або сімейний стан позивача змінився позивачем та його представником не надано.
Суд також наголошує , що згідно за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні.
Таким чином, суд не знаходить підстав для застосування ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України та зменшення розміру аліментів.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212, 214-215, 218 ,224-226 ЦПК України, ст.ст. 180, 183 СК України, суд,-
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ -