Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем - Зіньковець О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Славінського Валерія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання особи вкладником банку та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2016 року, якою повернуто її позовну заяву для подання до належного суду, та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Представник заявника зазначає, що суддя першої інстанції, всупереч положень ч.ч. 5, 8 ст. 110 ЦПК України, безпідставно відмовив ОСОБА_2 у зверненні за захистом її порушеного права, як споживача, за місцем виконання договору та на підставі ст.ст. 115, 121 Кодексу повернув їй позовну заяву.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Повертаючи позовну заяву, суддя районного суду виходив з того, що на правовідносини у сфері депозитних вкладів поширюють свою дію положення законодавства про захист прав споживачів, отже, з врахуванням зареєстрованого місця проживання позивача та місця знаходження відповідачів, повинні застосовуватись правила підсудності, встановлені ст. ст. 109, 110 ЦПК України, вказавши, що укладений між ОСОБА_2 та АТ «Златобанк» договір банківського вкладу не містить посилань на конкретне місце виконання зобов'язання.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду та вважає його законним і обґрунтованим, виходячи з наступного.

Встановлено, що у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Златобанк» Славінського В.І., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання особи вкладником банку (а.с. 1-3). Заявляючи вимоги, позивач посилалась на невиконання відповідачами умов укладеного договору банківського вкладу, що призвело до порушення її прав, як споживача. Вказувала, що позов пред'являється за місцем виконання договору, яким на її думку, є місце розташування відділення «Чернігівської РД» АТ «Златобанк», що знаходиться на території Новозаводського району м. Чернігова.

Статтею 109 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача та визначено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Разом з тим, приписами ст. 110 ЦПК України визначена підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, ч. 5 даної норми передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів, про що вказано в ч. 8 ст. 110 ЦПК України.

Застосовуючи вказані норми, суддя першої інстанції вірно прийшов до висновку про непідсудність позову Новозаводському районному суду м. Чернігова та його повернення позивачу, враховуючи те, що зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1, на яке поширюється юрисдикція Деснянського районного суду м. Чернігова, а місцем знаходження обох відповідачів є м. Київ.

Доводи ОСОБА_2 про те, що справа повинна розглядатись саме Новозаводським районним судом м. Чернігова - за місцем виконання договору, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки вони ґрунтуються на невірному та довільному тлумаченні скаржником вимог закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що договір банківського вкладу був укладений між ПАТ «Златобанк» (банком) та позивачем (вкладником) (а.с. 6, 7). Адресою місцезнаходження банку в особі відділення «Чернігівська РД» АТ «Златобанк» зазначено м. Чернігів, пр-кт Перемоги, 14.

Згідно роз'яснень п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року, правила визначення місця виконання зобов'язання перебачено ст. 532 ЦК України. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Суддя правильно послався також на відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації щодо Чернігівського відділення АТ «Златобанк», що відповідно до п. 38. наведеної вище постанови Пленуму також виключає можливість пред'явлення до відділення позову, оскільки територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог частини сьомої статті 110 ЦПК також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Аналізуючи вищенаведені норми та оцінивши зміст договору банківського вкладу, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що умовами вказаного договору конкретного місця виконання грошового зобов'язання не визначено, отже, і правила ч. 8 ст. 110 ЦПК України щодо визначення підсудності, в даному випадку застосовані бути не можуть.

Твердження позивача про те, що договір банківського вкладу виконувався на території Новозаводського району м. Чернігова, належними доказами не підтверджені. Апеляційний суд погоджується також з висновком судді відносно того, що адреса відділення «Чернігівська РД» АТ «Златобанк» є місцем укладення договору, а не місцем його виконання. Висновки щодо його виконання на території Новозаводського району м. Чернігова, зроблені заявником в апеляційній скарзі, є фактично довільним тлумаченням положень укладеного між сторонами правочину. Із специфіки відносин, які виникли між сторонами щодо відкриття та обслуговування депозитного рахунку, не вбачається можливість їх виконання лише у певному місці, а отже колегія суддів вважає правильним висновок судді про те, що вказаний спір за своєю правовою природою належить до спорів про захист прав споживачів. Відповідно з підстав, що наведені вище, є правильним і висновок про необхідність звернення ОСОБА_2 або до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача або до суду за місцем знаходження відповідача (відповідачів).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею суду першої інстанції вірно застосовані норми чинного цивільного процесуального права, які регулюють підсудність даного спору, а тому оспорювана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: