Справа №489/2392/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Настенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою обєднаної з цивільною справою за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який обґрунтувала тим, що їй належить 5/9 частин квартири №32 по проспекту миру,23Б в м. Миколаєві, а відповідачці 4/9 часток цієї квартири. Квартира складається з трьох житлових кімнат, одна з яких з самостійних входом, а дві суміжні. Оскільки з відповідачкою немає порозуміння з приводу користування квартирою просила поділити її в натурі та розділити особовий рахунок.

ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи у звязку з хворобою зору безстроково з травня 2015 р. (а.с.47).

Станом на травень 2015 р. в квартирі були зареєстрованими ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.58).

Ухвалою суду від 22 травня 2015 р. в справі була призначена судова будівельно технічна експертиза (а.с.62).

08 липня 2015 р. ОСОБА_3 подарувала належні їй 4/9 частини квартири ОСОБА_2 (а.с.84-85)

Ухвалою суду від 20 серпня 2015 р. провадження в справі було відновлено для вирішення питання про заміну відповідача (а.с.76).

Ухвалою суду від 11 вересня 2015 р., занесеною до журналу судового засідання, відповідачка ОСОБА_3 замінена на ОСОБА_2, а ОСОБА_3 залучена до участі в справі в якості третьої особи (а.с.89).

Згідно технічного звіту несучі та огороджуючі конструкції знаходяться у задовільному стані, відповідають вимогам безпечної та надійної експлуатації і є можливими проведення реконструкції квартири. Проведені розрахунки підтверджують можливість вирізу пройому в стінній панелі у спальні шириною 0,90 м. з посиленням його металевою рамкою (а.с.92-97).

Відповідно до заперечень проти позову ОСОБА_2 вона разом зі ОСОБА_3 користується житловою кімнатою площею 14,0 кв.м., позивачка користується житловою кімнатою площею 12,5 кв.м., а кімната 17,1 кв.м. з рештою приміщень перебувають у спільному користуванні (а.с.105).

Ухвалою суду від 21 вересня 2015 р. в справі призначена судова будівельна експертиза з приводу можливості проведення реального поділу квартиру, а в разі неможливості визначення порядку користування квартирою (а.с.110).

Проте на підставі договору дарування від 12 листопада 2015 р. ОСОБА_1 подарувала 1/3 частку у прав спільної власності на спірну квартиру ОСОБА_4 (а.с.117-119). Таким чином у власності ОСОБА_1 залишилася 2/9 частини.

Згідно висновку судового експерта №967-968 від 29 січня 2016 р. реальний поділ спірної квартири неможливий, а визначення порядку користування квартирою між двома співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 можливе шляхом перепланування, яке не передбачає втручання в несучі конструкції житлового будинку (а.с.129-157).

Ухвалою суду від 03 лютого 2016 р. у звязку з надходженням висновку експерта провадження в справі відновлено (а.с.158).

12 березня 2016 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про реальний поділ квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 16 березня 2016 р. позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 був обєднаний в одне провадження з основною справою.

Станом на лютий 2016 р. в квартирі мали зареєстроване місце проживання ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а ОСОБА_2 в спірній квартирі зареєстрованого місця проживання не мала (т. 2 а.с. 11, 30).

Ухвалою суду від 02 червня 2016 р. у затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено через не врахування частки ОСОБА_4 в запропонованому варіанту визначення порядку користування квартирою з проведенням перепланування на два житлових приміщення.

Ухвалою суду від 29 серпня 2016 р. було відмовлено у затвердженні мирової угоди від 08 серпня 2016 р. між ОСОБА_1, ОСОБА_4, з одного боку, та ОСОБА_2, з іншого боку, за якою порядок користування квартирою визначається за двома відокремленими житловими приміщеннями внаслідок майбутнього перепланування, при цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_6 одне з таких житлових приміщень надається у спільне користування.

Ухвалою суду від 22 грудня 2016 р. було відмовлено у затвердженні мирової угоди у звязку із її незаконністю.

У листопаді 2016 р. до розгляду були прийняті заяви про зміну предмету позову у формі нових редакцій позовів від ОСОБА_1 та ОСОБА_4, якими кожний для себе самостійно просили: визначити порядок користування спірною квартирою, виділивши в користування приміщення житлової кімнати №6 площею 12,5 кв.м., вбудовану шафу площею 0,4 кв.м.(відповідає житловій кімнаті №6 площею 12,9 кв.м.), частину приміщення №7 розміром 381 х 3,07 м. площею 11,7 кв.м. балкон I площею 3,1 (0,9) кв.м., загальною житловою площею 25,50 кв.м. Співвласнику ОСОБА_2 просили виділити в окреме користування приміщення житлової кімнати №8 площею 14,0 кв.м., частину приміщення №7 розміром 1,76 з 3,07 м., площею 5,4 кв.м., лоджію II площею 4,1 (2,0) кв.м., загальною житловою площею 21,4 кв.м. Залишити у спільному користуванні усіх співвласників допоміжні приміщення квартири: коридор №1 площею 5,7 кв.м., ванну кімнату №2 площею 2,0 кв.м., туалет №3 площею 1,1 кв.м., кухню №4 площею 7,3 кв.м. Кожен з позивачів також просив покласти на нього обовязок виконати такі будівельні роботи: зведення перестінку в приміщенні №7, поділивши вказане приміщення на дві окремі частини розмірами (по лінії перестінку) 3,81 х 3,07 м., площею 11,7 кв.м. та 1,76х3,07 м. площею 5,4 кв.м., облаштувати дверний пройом із приміщення №6 до частини приміщення №7, розмірами 3,81 з 3,07 м., площею 11,7 кв.м.

ОСОБА_1М, , її представник, представник ОСОБА_4 просили позов задовольнити.

Представник ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позову.

Статтею 152 ЖК УРСР в редакції Закону N 191-VIII від 12 лютого 2015 р. чинна з 05 квітня 2015 р. передбачає, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

На це зазначає й постанова КМ України №1024 від 28 грудня 2016 р.

Визначення порядку користування обєктом права власності передбачає виділення в користування кожному співвласнику окремого ізольованого житлового приміщення.

Такого, у позовних вимогах ОСОБА_1 і ОСОБА_7, що претендують на спільне користування одним й тими самими приміщеннями, немає.

ОСОБА_1 суду пояснила, що із співвласником ОСОБА_4І, повязують дружні стосунки. Проте субєктивні спільні інтереси співвласників не можуть тягнути припинення правомочності щодо можливості користування самостійно часткою в праві власності.

Це є підставою для відмови в позовних вимогах.

Проте, як вбачає суд, за відсутності законодавчої потреби погоджувати перепланування, сторони за спільним волевиявленням можуть провести його на свій розсуд в позасудовому порядку.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачам не відшкодовуються.

Керуючись ст.212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г. Губницький