16.01.2017 Єдиний унікальний № 371/1444/16-ц
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/ 65 /17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

16 січня 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Харченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 листопада 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3002, між нею та її чоловіком ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтувала тими обставинами, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату почуття кохання, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. На даний час із відповідачем шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Наміру зберігати сім'ю вона не має, а тому просила розірвати укладений шлюб.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили суд розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Позивач вказала, що проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом оголошення у пресі в офіційному печатному органі газети «Урядовий кур'єр».

Згідно з ст. 169 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи відповідача, не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки в судове засідання не з'явився відповідач, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, тому суд на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. ст. 224 - 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи та прийняття по ній заочного рішення.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

У судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 13 листопада 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3002.

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Між позивачем та відповідачем, внаслідок різних характерів, поглядів на шлюб та сім'ю виникають сварки.

Розглядаючи спір про розірвання шлюбу, суд повинен виходити з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Сторони не мають наміру зберігати шлюб, у зв'язку із втратою взаємної любові та поваги, почуття сімейної єдності.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин і звернення позивача до суду є те, що між сторонами фактично не існує сімейних стосунків. Сімейні відносини розладились через несумісність характерів, втрату почуття кохання, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. Сторони наміру примирятися не мають, шлюб сторін носить формальний характер.

Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачені підстави припинення шлюбу. Однією з таких підстав є його розірвання.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Приймаючи до уваги відсутність згоди як позивача так і відповідача на примирення, проживання сторін окремо одна від одної, відсутність дітей, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду представник позивача сплатив судовий збір в сумі 551 гривня 21 копійка, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 0.0.661480155.1 від 30 листопада 2016 року.

Понесені представником позивача витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 109 - 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57 - 60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 - 226, 228, 233, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2), зареєстрований 13 листопада 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 3002.

3.Шлюб припиняється у день набрання цим рішенням законної сили.

4.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 гривню 21 копійку понесених нею судових витрат.

5.Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

6.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

7.У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у апеляційному порядку.

8.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

9.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук