РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/103/17

Провадження № 2/700/118/17

23 березня 2017 року

Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Яценко Г.М.

при секретарі Кравець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дашуківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Дашуківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії.

В обґрунтування своїх вимог пояснив, що 18 січня 1997 року померла його бабуся по материнській лінії ОСОБА_2. Факт родинних відносин стверджується його свідоцтвом про народження серії І СР №366603 від 26 липня 1975 року, а також рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 24 травня 2016 року у справі №700/387/16-ц про встановлення факту родинних відносин. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,34 га в адміністративних межах Дашуківської сільської рад Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №137024 виданого на імя ОСОБА_3.

Позивач є спадкоємцем за законом та фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з померлою та користується спадковим майном. Однак при зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено, оскільки було виявлено відсутні документи на спадкове майно, тому він вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка залишилось після смерті ОСОБА_3.

В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з заявою в якій підтримує свої позовні вимоги та просить справу розглянути без його участі.

Представник Дашуківської сільської ради в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Враховуючи те, що ОСОБА_3 померла у 1997р. (тобто до набрання чинності ЦК України 2003р.), а позивач фактично прийняв спадщину після її смерті, данні цивільні відносини регулюються положеннями ЦК Української РСР 1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п.п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

18 січня 1997 року в с.Дашуківка, Лисянського району, Черкаської області померла ОСОБА_3.

Факт родинних відноси між позивачем та ОСОБА_3 встановлено рішенням Лисянського районного суду від 24 травня 2016 року у справі №700/387/16-ц.

Позивач є спадкоємцем за законом та фактично прийняв спадщину, оскільки проживав з померлою до її смерті, що підтверджується довідкою Дашуківської сільської ради від 23.03.2017 року. Крім того, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає та з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, що підтверджується інформаційною довідкою Лисянської державної нотаріальної контори №267/01-16 від 28.02.2017 р.

Однак при зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачу було відмовлено, оскільки було виявлено, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, через відсутність правовстановлюючих документів неможливо оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому позивач вимушений звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3.

Згідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем, заяви про відмову від спадщини не подавав.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі фактично прийняв спадщину, відповідачем позов визнаний, суд вважає, що за ОСОБА_1 необхідно визнати право на спадщину після смерті ОСОБА_3.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 (1963 р.) ЦК України, 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дашуківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,34 га, яка розташована на території Дашуківської сільської ради відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №137024 виданого на підставі розпорядження Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області від 16.07.2004 року за №339 та зареєстрованого 27.09.2004 року на імя ОСОБА_3, яка померла 18.01.1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Г.М. Яценко