Справа № 192/24/17
Провадження № 2/192/146/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"04" квітня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю секретаря судового засідання Корота Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP11981330 від 10 лютого 2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10907 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

У відповідності до умов договору банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно з п. 3.2.7 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») зобовязався погашати заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку, передбаченого п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 даних Умов.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 25 листопада 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 183414 грн. 01 коп., з яких 10907 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 80019 грн. 03 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 92487 грн. 98 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також нараховані відповідно до пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту штрафи в сумі 500 грн. (фіксована частина) та штраф в сумі 4376 грн. 26 коп. (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 95888 грн. 72 коп., яка була задоволена до стягнення рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 18 лютого 2014 року з відповідача на користь позивача і загальна заборгованість становить 92401 грн. 55 коп., від сплати якої відповідач ухиляється, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.

Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, в позовній заяві просить суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с. 6, 29).

Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений (а.с. 26, 30) в судове засідання не зявився причини неявки суду не повідомив.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст. 197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Однією із різновидностей зобовязання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» як позикодавцем, який є правонаступником ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 як позичальником 10 лютого 2006 року був укладений кредитний договір № DNH4KP11981330, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 10907 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), складає між ним і банком договір,що підтверджується його підписом в заяві (а.с. 10, 20).

Відповідно до умов зазначеного договору позивач (банк) свої зобовязання виконав в повному обсязі та видав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач згідно заяви та п.п. 3.2.2, 3.2.3, 3.2.7 Умов надання споживчого кредиту зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та тарифів, погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню).

Крім цього, при порушенні ним строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених договором більш ніж 30 днів, позивач зобовязаний сплатити банку згідно п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 15).

Відповідно до заяви договір між сторонами діє 24 місяці з моменту підписання.(а.с. 10).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що за формою та змістом зазначений кредитний договір між сторонами було укладено відповідно до вимог ст.ст. 626, 638, 639, 1046-1050, 1054-10561 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобовязання та не виплатив кредит у встановлений строк в повному обсязі, в звязку з чим станом на 25 листопада 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 183414 грн. 01 коп., з яких 10907 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 80019 грн. 03 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 92487 грн. 98 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також нараховані відповідно до пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту штрафи в сумі 500 грн. (фіксована частина) та штраф в сумі 4376 грн. 26 коп. (процентна складова), що вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, а вказане свідчить про те, що у відповідача виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки, а також штрафи за порушення умов договору (а.с. 8-9).

Крім того судом встановлено, що 18 лютого 2014 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNH4KP11981330 від 10 лютого 2006 року у розмірі 85888 грн. 72 коп. (а.с. 7).

Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за спірним кредитним договором № DNH4KP11981330 від 10 лютого 2006 року заборгованості у загальній сумі 92401 грн. 55 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні з даним позовом до суду (а.с. 1, 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526-530, 533, 536, 549-551, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № DNH4KP11981330 від 10 лютого 2006 року заборгованість за кредитом в розмірі 87525 грн. (вісімдесят сім тисяч пятсот двадцять пять) грн. 29 (двадцять девять) коп., штраф - в розмірі 500 (пятсот) грн. (фіксована частина) та штраф в розмірі 4376 (чотири тисячі триста сімдесят шість) грн. 26 (двадцять шість) коп. (процентна складова), а всього 92401 (девяносто дві тисячі чотириста одну) грн. 55 (пятдесят пять) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 1544 (одна тисяча пятсот сорок чотири) грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.