РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА У СКЛАДІ:

Головуючого судді Стрілецької О.В. За участі секретаря Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 11.01.2003 року. Зазначив, що від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку просив залишити на виховання матері. В обгрунтування позовних вимог вказав, що життя з відповідем не склалося, причиною стали непорозуміння через різні характери та погляди на життя. Зауважив, що з грудня 2015 року разом з відповідачем не проживають, не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше збереження сімї неможливим.

Відповідач в судовому засіданні 17.01.2017 року просила надати термін для примирення з позивачем.

В судове засідання 28.03.2017 року позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Вказав, що строк на примирення результатів не дав, наполягав на розірванні шлюбу (а.с.31).

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить її особистий підпис в повідомленні про вручення судової повістки (а.с.30).

Згідно п. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.01.2003 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №30 (а.с.12).

Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується змістом свідоцтва про народження (а.с. 4).

На виконання вимог ст. 111 СК України судом вживались заходи щодо примирення подружжя, сторонам надавався строк для примирення, після спливу якого позивач наполягав на розірванні шлюбу.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають.

Оскільки позивач не бажає зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,158, 169, 197, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції 11.01.2003 року, актовий запис №30.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на подальше виховання матері.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Стрілецька