Справа № 359/5175/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/1602/17 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 38 28.03.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Сліпченка О.І.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головне управління Держземагенства у Київській області про визнання права постійного користування майном в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до суду мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді фермерського господарства «Яковлєв» і права на постійне користування земельною ділянкою площею 32,4800 га, яка надана для ведення (селянського) фермерського господарства, що розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Позивач посилаючись на те, що спадкоємцями за законом після смерті батька є він та третя особа ОСОБА_5, за яким рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2016 року визнано право на постійне користування 1/2 частини земельної ділянки в порядку спадкування за законом, розміром 16,24 га на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, тому просив визнати за ним право на постійне користування земельною ділянкою в порядку спадкування, що розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, площею 16,24 га.

Відповідач Сеньківська сільська рада Бориспільського району Київської області у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право постійного користування 1/2 частиною земельної ділянки в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, розміром 16,24 га на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області за межами населеного пункту.

Додатковим рішенням суду від 13 грудня 2016 року вирішено питання про

стягнення з відповідачів Сеньківської сільради та Бориспільської РДА судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп. з кожного.

Не погоджуючись з таким рішенням ГУ Держгеокадастру у Київській області подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у позові посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не враховано, що право постійного користування земельною ділянкою не дає права користувачу земельної ділянки розпоряджатися нею, а відповідно не має права передавати її у спадщину.

У запереченнях на скаргу, позивач вважає її необґрунтованою, просить залишити без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 10 березня 2008 року (а.с.10).

Спадкодавець ОСОБА_6, який був головою ФГ «Яковлєв», за життя згідно державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2, мав у постійному користуванні земельну ділянку площею 50,0 га, що розташована на території Сеньківської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.21).

Із копій спадкової справи ОСОБА_6 вбачається, що його спадщину прийняли позивач та третя особа ОСОБА_5

24 грудня 2009 року позивач ОСОБА_2 та його брат ОСОБА_5 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0,30 га, що розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, земельну ділянку, площею 4,3800 га, що розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, прості іменні акції ВАТ «ЕЛЕКОН» та ВАТ «Готельний комплекс «Русь», грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаціями в рівних частинах по 1/2 частці (а.с.62-67).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24 вересня 2014 року за №1707/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 50,0 га, наданої для ведення (селянського) фермерського господарства, що розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, нотаріус відмовив у зв'язку з відсутністю державного акта на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.27).

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з можливості визнати за позивачем право на постійне користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, розміром 16,24 га на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області за межами населеного пункту, що є об'єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючого документу позбавляє ОСОБА_2 можливості оформити спадкові права щодо вказаної земельної ділянки у встановленому законом порядку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1225 ЦK України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно із частиною першою статті 407 ЦK України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до частини другої статті 407 ЦК України та частини другої статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Разом з тим, статтею 23 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно із ч.1 ст. 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються статутом фермерського господарства.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.

Саме такий висновок зробив Верховний Суд України при розгляді справи №6-2329цс16 від 05 жовтня 2016 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між власником спірних земельних ділянок (орган місцевого самоврядування) та головою ФГ ОСОБА_6 не укладались договори, положеннями яких передбачалась можливість передачі в порядку спадкування права користування спірними земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), а тому згідно вимог частин першої, другої статті 407 ЦК України відсутні правові підстави для визнання за позивачем, як спадкоємцем права користування спірною земельною ділянкою.

Разом з тим, позивач, як член ФГ не позбавлений можливості звернутися до власника земельної ділянки (орган місцевого самоврядування) для оформлення своїх прав на користування нею.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року та додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головне управління Держземагенства у Київській області про визнання права постійного користування майном в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :