У х в а л а

24 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву фермерського господарства «Бурка В.В.» про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 листопада 2016 року у справі за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до Сокальського районного суду Львівської області, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Червоноградський міський суд Львівської області ухвалою від 1 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 липня 2016 року, відмовив у відкритті провадження у вказаній справі в частині позовних вимог до Сокальського районного суду Львівської області з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 122 ЦПК України. У решті позовних вимог провадження у справі суд відкрив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 7 листопада 2016 року касаційну скаргу фермерського господарства «Бурка В.В.» (далі - ФГ «Бурка В.В.») відхилила, ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 1 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 липня 2016 року залишила без змін.

12 січня 2017 року ФГ «Бурка В.В.» звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 листопада 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 40, 55, 56 Конституції України та статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обґрунтування підстави перегляду вказаного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року, в якій, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу 7 листопада 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши без змін ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, погодився з їх висновком про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі в частині заявлених вимог до суду першої інстанції, оскільки предметом цих позовних вимог є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи, що не передбачено нормами ЦПК України чи іншими законами України.

Разом з тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 14 вересня 2016 року, судове рішення в якій надано заявником для порівняння, касаційний суд, направивши справу для вирішення питання про відкриття провадження у справі, зазначив про те, що інтереси позивача (як фізичної особи) підлягають захисту шляхом відшкодування моральної шкоди, оскільки діями судді його честь, гідність та ділова репутація були принижені.

Отже, в ухвалі суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, та у судовому рішенні, наданому заявником для порівняння, встановлено різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права при розгляді справ з подібних правовідносин.

За викладених обставин вважати заяву ФГ «Бурка В.В.» обґрунтованою немає підстав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до Сокальського районного суду Львівської області, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за заявою фермерського господарства «Бурка В.В.» про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 листопада 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Н.П. Лященко

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко