Справа № 639/1484/17
Провадження 2/639/1136/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з лютого 2004 року по грудень 2005 року сторони перебували у шлюбі.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 2005 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку.

Проте, як зазначає позивач, останні місяці вона отримує аліменти у розмірі по 300 грн на місяць, тоді як сину виповнилося дванадцять років, та цих коштів не вистачає на утримання дитини. Крім того, зазначена сума значно менша 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що на момент звернення до суду складає 1689 грн.

Таким чином, як зазначає позивач, сума аліментів не може бути нижчою 500 грн, у звязку з чим вона звернулася до суду та просить ухвалити рішення, в силу якого збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у заяві обставини. При цьому позивач пояснила, що аліменти на утримання дитини вона отримує від відповідача шляхом перерахування їх поштовим переказом у розмірі по 300 грн.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на його необгрунтованість, недоведеність позивачем зміни матеріального стану сторін, погіршення здоров'я дитини.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши повно і всебічно матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 листопада 2005 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частки щомісяця з усіх видів заробітку, починаючи з 14.09.2005 до досягнення дитиною повноліття, до 18.09.2020 (а.с. 3).

З дослідженого у судовому засіданні розпорядження державного виконавця № 170/4 від 06.12.2005 року вбачається, що на адресу головного бухгалтера ТОВ "Тетра" було надіслано виконавчий лист № 2-7535/05, виданий 10.11.2005 р. Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів в розмірі 1/4 частки щомісяця з усіх видів заробітку.

Крім того, запропоновано з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків проводити утримання в розмірі 50% заробітку до погашення заборгованості, яка виникла з 14.09.2005 року , після чого по 1/4 частини щомісячно., але неменьш ніж 50% необкладеного податком мінімуму доходів громадян в Україні на одну дитину. Поштовий переказ за рахунок боржника.

Стягнуті кошти видавати сгягувачеві на руки або надсилати поштою із зазначенням розміру заробітку боржника, розміру суми стягнень та за який період стягнені кошти.

Загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати 50 відсотків, крім стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, де можливо стягнення до 70 відсотків.

Також державним виконавцем було розяснено , що при звільненні боржника виконавчий документ з відміткою про проведення стягнення підлягає негайному поверненню до відділу державної виконавчої служби, який його направив, в якому

робиться запис про утримання суми боргу та про час утримання періодичних платежів. Цей запис завіряється підписами відповідальних осіб та скріплюється печаткою.

У судовому засіданні відповідач пояснив, що в 2011 році був звільнений з ТОВ "Тетра" та на теперішній час працює верстатником в фірмі «Ореадна» ( м. Харків, провулок Шаповалівський, 8). За останнім місцем роботи виконавчий лист про стягнення аліментіів на утримання дитини не надходив.

З наданих позивачем квитанцій та платіжних переказів (а.с. 4) не вбачається, що сума коштів у розмірі 300 грн перераховувалась на ім'я ОСОБА_1 саме як виплата аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК).

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач в обгрунтування позову не надала суду жодних доказів, які б підтверджували зміну матеріального стану як платника так і одержувача аліментів, погіршення здоровя когось із них та дитини, у звязку з чим суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову про збільшення розміру аліментів за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 217 ЦПК України, ст. 192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк