Справа № 643/3499/16-ц
Провадження № 2/643/362/17
16.01.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.,
за участю секретаря Бахметьєвої Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом, визнання юридичного факту, -
Позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили суд позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Треті особи: Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, Харківська міська рада в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду заяви, кожен окремо, з проханням слухати справу у відсутності їх представника.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України за згодою позивача та його представників, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Судом встановлено, що 27 грудня 2014року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим 27.05.2015року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис про смерть №32, серія І-ВЛ №499683 /а.с.7/ .
16.01.2013року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_11 секретарем Баранівської сільської ради Валківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №06 за яким, на випадок своєї смерті, заповіла все своє майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все те на що на день смерті буде мати право - ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.
11.06.2015року позивач ОСОБА_1 звернувся до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 /а.с.146/.
У видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_4 було відмовлено нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори в звязку не наданням правовстановлюючих документів на це майно, що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2016року /а.с.14/.
Як вбачається із повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 02.08.2016року та свідоцтва про право власності на житло від 23.03.1995року, квартира АДРЕСА_6 зареєстрована за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності /а.с.107,108/.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України.
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Позивач претендує на 7/12 часток квартири АДРЕСА_6, оскільки ОСОБА_5 після смерті дружини ОСОБА_4 в силу ст.1241 ЦК України мав право на обовязкову частку у спадщині (1/2:3=1/6), оскільки малося 3 потенційних спадкоємця, він, його сестра ОСОБА_2 і чоловік ОСОБА_5 Обовязкова доля ОСОБА_5 1/6:2=1/12 (половина долі), 1/2 -1/12 (обовязкова доля ОСОБА_5І.) = 5/12 часток належать йому як спадкоємцю за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 1-5/12=7/12 це частка ОСОБА_5 в спірній квартирі.
Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк прийняв спадщину, тому суд вважає доведеними та законними вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на 5/12 часток квартири №26 в буд.№ 202 по вулиці Дружби Народів у м. Харкові за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 27.12.2014року, а тому в цій частині суд задовольняє позовні вимоги.
Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання однією сімєю його ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 2008року по 27.12.2014року тобто по день смерті ОСОБА_4 в с.Коверівка, вул.Південна,13(19) Валківського району Харківської області, та проживання однією сімєю його ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 2008року по 15.03.2015року тобто по день смерті ОСОБА_5, спочатку за адресою: с.Коверівка вул.Південна, 13 (19) Валківського району, а потім з 03.12.2014року у с.Сидоринкове вул.Горовівка,11, судом встановлено наступне.
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 20.10.1984року перебували у зареєстрованому шлюбі /а.с.9/.
15.03.2015року ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть ОСОБА_12 І-ВЛ №488809 /а.с.8/.
11.06.2015року позивач ОСОБА_1 звернувся до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де останній зазначив, що 15.03.2015року помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на час відкриття спадщини постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3, з яким він проживав однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини /а.с.210/.
Із повідомлення КП «Жилкомсервіс» від 06.07.2015року вбачається, що ОСОБА_5 на день своєї смерті 15.03.2015року був зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.233/.
На підтвердження факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 однією сімєю не менш як пять років позивач ОСОБА_1 надав наступні докази, а саме:
Акт обстеження від 11.01.2016року з якого вбачається, що комісією в складі: депутата сільської ради ОСОБА_13, сусідів: ОСОБА_14, ОСОБА_15 проведено перевірку, що ОСОБА_5, який помер 15.03.2015року дійсно проживав з 31.12.2014року у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за адресою: с.Сидоренкове пров. Горовівка,11, в звязку з захворюванням, так як не міг сам себе обслуговувати /а.с.15/.
Акт обстеження від 21.09.2015року про те,що ОСОБА_16 депутатом Баранівської с/ради Валківського р-ну Харківської області в присутності свідків: секретаря с/ради ОСОБА_11, ОСОБА_17 проведено перевірку в звязку з заявою ОСОБА_1 на факт його проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_4, яка померла 27.12.2014року та ОСОБА_5, який помер 15.03.2015року постійно з 2008року проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Ці громадяни поховані на кладовищі села Коверівка Валківського району Харківської області. ОСОБА_1 за даною адресою зареєстрований але фактично не проживав і не проживає /а.с.16/.
Довідку від 04.11.2015року, видану Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області про те, що ОСОБА_1 похоронив матір ОСОБА_4 та вітчима ОСОБА_5, які проживали на день смерті в с.Коверівка по вул.Південній,19 Валківського району Харківської області /а.с.17/.
Довідку від 21.11.2016 року видану КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Валківського району», про те, що ОСОБА_1 доглядав за вітчимом ОСОБА_5 з 200року по 15.03.2015рік та звертався за медичною допомогою за місцем реєстрації.
Довідку №267 від 22.11.2016року, видану КЗОЗ «Валківська центральна районна лікарня» про те, що ОСОБА_5 зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7, Баранівської с/ради, Валківського району, Харківської області, дійсно доставлявся до відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КЗОЗ «Валківська ЦРЛ» 06.03.2015року.
Довідку №02-26/424 від 26.11.2015року, виданої Сидоренківською сільською радою Валківського району Харківської області ОСОБА_6, мешканці с.Сидоренкове пров.Горовівка,11, про те, що вона має такий склад сімї: співмешканець ОСОБА_1 (проживає без реєстрації) /а.с.18/.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 зазначили, що позивач ОСОБА_1 є їх батьком, свідок ОСОБА_9 зазначила, що позивач ОСОБА_1 є чоловіком її подруги ОСОБА_6 Кожний окремо дали свідчення про те, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 2008року по день смерті ОСОБА_4 сумісного проживали однією сімєю з ОСОБА_1 в с.Коверівка, Валківського району Харківської області, також дали свідчення про проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 2008року по день смерті ОСОБА_5, спочатку за адресою: с.Коверівка Валківського району, а потім з 2014року у с.Сидоринкове Валківського району та вели спільне господарство.
Так, за приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Відповідно до положень ст. ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. ст. 10 , 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд даючи оцінку показанням свідків, приймає до уваги те, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 є дітьми позивача, а ОСОБА_9 є подругою ОСОБА_6 співмешканки позивача, а отже ці свідки є зацікавленими особами у вирішенні спору. Вказані свідки не були свідками будь-яких обставин, які б свідчили та підтвердили проживання однією сім'єю ОСОБА_1 із ОСОБА_5 більш ніж пять років зокрема (ведення спільного господарства, придбання предметів домашнього вжитку, спільні поїздки, святкування тощо).
Позивачем не було представлено суду належних доказів на підтвердження проживання його з ОСОБА_5 однією сімєю не менш як пять років, зокрема шляхом ведення спільного господарства, а також наявності спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Письмові докази, що міститься в матеріалах справи, не свідчать про спільне проживання позивача з ОСОБА_5 однією сім'єю більш ніж пять років.
Таким чином, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, як спадкоємцем четвертої черги не підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про визнання факту прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті дружини ОСОБА_4, яка померла 27.12.2014року слід зазначити наступне.
Статтею 256 ЦПК України не передбачено встановлення факту прийняття спадщини, а тому не вбачає підстав для задоволення цієї вимоги.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/12 часток квартири №26 в буд.№ 202 по вулиці Дружби Народів у м. Харкові за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 27.12.2014року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.М.Довготько