Справа № 139/69/17-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Пилипчук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 2013 року. У шлюбі мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернувся до суду.

У судове засідання позивач не з'явився, у п. 2 позовної заяви просив справу слухати у його відсутності, зазначив про підтримання позовних вимог (зворот а.с. 2).

Відповідач у судове засідання не з'явилася. 03 лютого 2017 року в канцелярії суду зареєстровано заяву ОСОБА_2 (а.с. 15), у якій позов визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу, справу просила слухати у її відсутності.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4) стверджується, що сторони 10 квітня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження доводиться, що сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам, виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України.

Позивач у позовній заяві обґрунтував свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнала позов і не заперечила проти його розірвання. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, в даний проживають окремо (а.с. 2), не бажають примирення чи збереження шлюбу, суд не вбачає підстав для надання їм строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище ОСОБА_2 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_3. У заяві про визнання позову відповідач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 74, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 10 квітня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 10 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після реєстрації розірвання шлюбу відповідачу відновити прізвище ОСОБА_2.

Рішення протягом десяти днів з моменту проголошення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ___________