АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/3120/16-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/167/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 27 (І) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Євтодій К.С.

за участю: позивача - ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк»- ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору дійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом в якому просила суд визнати дійсним договір № 004-26513-170115 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний», укладений 17 січня 2015 року між нею, ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ «Дельта Банк».

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та ПАТ «Дельта Банк» 17 січня 2015 року укладено договір № 004-26513-170115 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний».

08.01.2014 року її син ОСОБА_6 уклав з Банком договір № 005-26519-080114 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» строком на один рік. На момент укладання Договору, позивач надала йому 4000 дол. США та просила його покласти їх на депозитний рахунок до Банку разом зі своїми коштами. По закінченню строку дії Договору № 005-26519-080114 від 08.01.2014 р. Банком було вказано про неможливість повернення вкладу та запропоновано перекласти грошові кошти ще на один місяць. Грошові кошти з рахунка ОСОБА_6 були частково перераховані на рахунок, відкритий Банком на її імя.

Вважає, що всі вимоги, передбачені ст. 203 ЦК України, при укладанні та виконанні Договору № 004-26513-170115 були сторонами додержані в повному обсязі, просила суд визнати його дійсним.

ОСОБА_7 Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 жовтня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що офіційно постанова НБУ про визнання банку неплатоспроможним була прийнята 02.03.2015 року, тому договір укладений 17.01.2015 року є дійсним.

Суд безпідставно дійшов висновку, що з іншого рахунку позивачу кошти перераховано в період існування заборони НБУ на таке перерахування від 30.10.2014 року, якою банк віднесено до неплатоспроможних.

Крім того, судом першої інстанції до даних правовідносин застосовано норму, яка не підлягає застосуванню, оскільки її не було офіційно оприлюднено.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідач ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду , як законне та обґрунтоване , на його думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.01.2015 року між позивачем ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №004-26513-170115 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» із сумою вкладу 4000 дол. США, які залучаються на строк по 16 лютого 2015 року «строк залучення вкладу», для чого відкрито на імя вкладника рахунок. ( а.с.6)

Згідно платіжного доручення в іноземній валюті від 17 січня 2015 року виданого ПАТ «Дельта Банк» кошти у розмірі 4000 дол.США переказано з рахунку ОСОБА_6 на рахунок ОСОБА_2 ( а.с.7).

Згідно договору банківського вкладу №005-26519-080114 від 08 січня 2014 року (депозиту) «Найкращий від Миколая» ОСОБА_6 здійснив вклад у розмірі 15050 дол. США на строк по 13 січня 2015 року та ПАТ «Дельта Банк» ( а.с.10)

На підставі Постанови Правління Національного Банку України №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено ОСОБА_8.

ОСОБА_7 виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно.

ОСОБА_7 виконавчої дирекції ФГВФО №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015 року включно.

Постановою НБУ №664від 02.10.2015 року, відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк».

ОСОБА_7 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно та призначено Уповноваженою особою на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит)- це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Частиною ч.1 ст.1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладі фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

Згідно з п.8 ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладі фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 ст.38 Закону.

З метою дотримання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноваженою особою створено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк».

Згідно з витягом з наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 №408 від 29.05.2015 щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк»» визначено здійснити перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) АТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч.3 ст.38 Закону та встановлено строк перевірки до 31.08.2015 року.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 №691 від 07.08.2015 року щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельт Банк» продовжено строк перевірки правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу до 01.10.2015 року.

Як вбачається з ОСОБА_9 з протоколу від 15.09.2015 року засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельт Банк» в ході проведення даної перевірки було виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту) між фізичними особами-клієнтами після 16.01.2015 року включно, в тому числі і в договорі №004-26513-170115 від 17.01.2015 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 оскільки залучення коштів на вклад позивача відбулося шляхом переказу коштів у сумі 4000 доларів США з рахунку відкритого у цьому ж банку на імя ОСОБА_6 ( а.с.36-38).

За результатами перевірки встановлено, що дії ОСОБА_6 про перерахуванню з власного вкладного рахунку коштів на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_2 відкритий в АТ «Дельта Банк» були зумовлені тим, що сума грошових коштів на його рахунку на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом (200 000 грн.), і відповідно, з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни АТ «Дельта Банк», для такого клієнта існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації АТ «Дельта Банк» та реалізації його майна.

Вкладник ОСОБА_6 ініціював перерахування з власного поточного та вкладного рахунку на вклад (депозит) позивача ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі, що є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фондом (не більше 200000 грн.) такому ініціатору переказу та/або отримувачу переказу.

ОСОБА_6, як ініціатор перерахування коштів, з огляду на наявність на його рахунку залишків коштів, був кредитором банку відповідним договором банківського вкладу ( а.с.10).

Операції із перерахування грошових коштів з поточних рахунків ОСОБА_6 на вкладний (депозитний) рахунок позивача ОСОБА_2, відкритий в АТ «Дельта Банк» були здійсненні в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних». Згідно з вищевказаної Постанови було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. (а.с.113).

Судом встановлено, що в рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 174/15 від 27.07.2015 року) було зазначено, що керівників структурних підрозділів банку було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаної Постановою, лише 15.01.2015 року, а отже, факт надання переваги банком кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 року включно.

А тому, укладання між банком та позивачем після 16.01.2015 року договору банківського вкладу, за якими здійснювалося зарахування коштів на депозитний рахунок ОСОБА_2 від фізичної особи ОСОБА_6, який є кредитором АТ «Дельта Банк» та який не міг розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду з огляду на перевищення залишків на рахунку граничної суми відшкодування, мало наслідком надання банком кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами. При цьому така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений між АТ «Дельта Банк» та позивачем ОСОБА_2 договір банківського вкладу (депозиту) містить умову п.1.8., що зарахування суми вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладання Сторонами цього договору ( а.с.6).

Відповідно до пункту 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених ОСОБА_7 директорів АТ «Дельта Банк» Протоколом № 14 від 14 січня 2015 року (з відповідними змінами) зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається ( а.с.54).

Разом з тим, кошти на рахунок позивача ОСОБА_2 були внесені з депозитного рахунку ОСОБА_6 що є порушенням умов договору та Правил, які є публічними. Тому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача про безпідставне застосування судом норм, які не було офіційно оприлюднені, оскільки перерахування коштів на рахунок позивача з іншого поточного депозитного рахунку відкритого на імя її сина ОСОБА_6 здійснено із порушенням Правил банківського обслуговування та п.1.8 укладеного Договору.

Згідно з п.7 ч.3 ст.38 Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав: - банк уклав правочини (у тому числі договори) умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо невстановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Комісія дійшла до висновку, що умови договору банківського вкладу, укладеного 17 січня 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 за яким здійснювалось зарахування коштів на вкладний ( депозитний) рахунок з рахунку ОСОБА_10, що є одночасно кредитором банку надали зазначеній особі переваги перед іншими кредиторами, а отже, - такий договір банківського вкладу є нікчемним з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини.

Згідно з п.16 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 6 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

А тому у спорах, повязаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобовязань, є кредитором банку.

Враховуючи наведене, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання договору дійсним.

Згідно з ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд визнав доведеною обставиною про перерахування позивачем коштів в період дії рішення ради директорів на таке перерахування, та те, що відповідачем не надано доказів, щодо виявлення останнім ознак нікчемності депозитного договору неплатоспроможного банку передбачених ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення відповідно до ст.212 ЦПК України оцінив докази з урахуванням вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК України про їх належність та допустимість.

Отже, суд першої інстанції всебічно і обєктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 жовтня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Я.М. Бондар

Судді А.П. Барильська

ОСОБА_9