Справа № 647/58/17
№ провадження 2/647/134/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31.01.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Миргород В.С.
при секретарі Полозок Т.О.
за участю: представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, суд -
Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з цивільним позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі заяви матері дитини ОСОБА_3 від 15.02.2016 року про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини, розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації дитину ОСОБА_2 було направлено до КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини». Мати дитини жодного разу не відвідувала сина, не виявивши наміру повернути дитину та проживати разом з нею.
В ході обстеження матеріально-побутових умов відповідачки, встановлено, що умови проживання незадовільні, будинок знаходиться у аварійному стані, прибудинкова територія занедбана, в самому будинку не прибрано, будинок не отоплюється, відсутній необхідний мінімум побутових речей. Відповідачка не має постійного заробітку, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя, позбавлена батьківських прав відносно трьох своїх дітей. У зв'язку з цим просять позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Представник позивача в судовому засідання наполягала на задоволені позову, просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суду не повідомила.
Згідно ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини:
У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.
Суд при розгляді справи керується роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Типовим положенням про службу у справах дітей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 р. N 1068.
Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьківські права не можуть здійснюватися в суперечності з інтересами дітей.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" в п.15 якої зазначено, що позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитини повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю" робота з сім'ями, дітьми та молоддю, спрямована на реалізацію її завдань та пошуків оптимальних шляхів їх вирішення.
Відповідно до пункту 11 Типового положення про службу у справах дітей затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 р. N 1068 з метою з'ясування причин та умов, які призвели до порушення прав дітей, бездоглядності та безпритульності, вчинення правопорушень, служба повинна вживати заходів до усунення таких причин.
Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
У ст.164 СК України, чітко викладені вичерпані підстави для позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони :
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають права і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5).
На підставі заяви матері дитини ОСОБА_3 від 15.02.2016 року про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини, розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації дитину ОСОБА_2 було направлено до КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» (а.с.3,7).
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_3 що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що проживання новонародженої дитини в даній сім'ї неможливе (а.с.10).
Згідно висновку органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, вважається доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).
Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумний розвиток дитини, малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує подальшого лікування (а.с. 8).
Згідно акту про невідвідування на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за час перебування у комунальному закладі «Херсонський обласний Будинок дитини» на повному державному утриманні останнього з 25.02.2016 року по теперішній час, мати, рідні, близькі жодного разу не відвідували, не телефонували, не цікавилися станом здоров'я та долею дитини (а.с.9).
З наведеного вище вбачається, що ОСОБА_3 не виконує покладені на неї законом обов'язків по утриманню своєї малолітньої дитини та повина бути позбавлена батьківських прав.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, в межах заявлених позивачем вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 8, 11, 12, 24 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 19, 150, 164, 165, 167, 247 СК України, ст. ст. 19, 29, 60 ЦК України та ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3, 1986 року народження, батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 640 гривні 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В. С. Миргород