Справа № 452/3129/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"16" січня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Кравціва В.І.,

з участю секретаря Добрянського І.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_3 7 грудня 2016 предявила позов до ОСОБА_2 про встановлення факту належності ОСОБА_4, котра померла 1 серпня 1998 року, сертифіката на земельну частку (пай) розміром 1,31 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, виданого 27 вересня 1996 року Самбірською РДА, та визнання права власності на спадкове майно, а саме, на земельну частку (пай) у колективній власності Верхівецької селянської спілки в с. Верхівці Самбірського району Львівської області, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, котрий помер 14 травня 2007 року.

У обгрунутування своїх позовних вимог посилалася на те, що після смерті ОСОБА_4, котра була матірю її чоловіка ОСОБА_5, відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яка знаходиться у колективній власності Верхівецької селянської спілки, розміром 1,31 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яку він прийняв, фактично вступивши в управління і володіння спадковим майном, і 14 травня 2007 року помер, після чого на майно, яке належало йому на праві приватної власності відкрилася спадщина, а саме: на земельну часку (пай), яка знаходиться у колективній власності Верхівецької селянської спілки, розміром 1,31 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості; на земельну ділянку площею 1,900 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території с. Верхівці Верхівецької сільської ради Самбірського району; земельну частку (пай), яка знаходиться у колективній власності Верхівецької селянської спілки, розміром 1,31 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належала його матері ОСОБА_4, та 1/3 частину житлового будинку по вул. Гайовій, 78 у с. Верхівці Самбірського району Львівської області на

підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.04.2008року.

ОСОБА_5 своїм майном на випадок смерті не розпорядився, а тому спадкування відбувається за законом і спадкоємцями майна ОСОБА_5 є вона, позивач, та син ОСОБА_2, котрий подав заяву про відмову від спадщини, і Самбірська державна нотаріальна контора видала їй свідоцтво про право на спадщину на земельну частку(пай), на земельну ділянку площею 1,900 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та на 1/3 частину житлового будинку по вул. Гайовій, 78 у с. Верхівці Самбірського району, однак відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яку він успадкував після смерті матері, мотивуючи тим, що у свідоцтві про смерть записано її імя ОСОБА_4, а у сертифікаті на право на земельну частку (пай) її імя записано ОСОБА_6, а також за життя ОСОБА_5 не оформив спадщини після своєї матері.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 у підтримання своїх позовних вимог посилалася на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав з підстав, наведених позивачем.

Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Із свідоцтва про смерть та витягу із спадкового реєстру відомо, що 1 серпня 1998 року в с. Верхівці Самбірського району померла ОСОБА_4 (а.с. 6, 11).

Правилами статтей 548 та 549 ЦК Української РСР, який був чинний на час відкриття спадщини, встановлено, що для набуття права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Воле - Баранецької сільської ради відомо, що ОСОБА_4, котра померла 01.08.1998 року постійно до дня смерті проживала на ІНФОРМАЦІЯ_1; на час смерті в будинку проживала та були зареєстровані син -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, невістка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та внук - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто ОСОБА_5 вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті його матері ОСОБА_4 (а.с. 20).

Із свідоцтва про смерть відомо, що ОСОБА_5 помер 14 травня 2007 року (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Із свідоцтв про право на спадщину за законом, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відомо, що ОСОБА_3 оформила спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, а саме на: земельну частку (пай), яка знаходиться у колективній власності Верхівецької селянської спілки у с. Верхівці, Розміром 1,31 в умовних кадастрових гектарах; майновий пай, який знаходиться у ППА «Золотий Колос» у с. Верхівці Самбірського району; земельну ділянку, площею 1,900 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території села Верхівці Верхівецької сільської ради Самбірського району та 1/3 частину житлового будинку № 78 по вул. Гайовій, 78 у с. Верхівці, Самбірського району Львівської області (а. с. 16-24).

Син спадкодавця ОСОБА_2 протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявив про відмову від спадщини.

Однак, Самбірська державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_4 і яку успадкував ОСОБА_5, з посиланням на те, що у свідоцтві про смерть її імя вказане ОСОБА_4, а у сертифікаті на право на земельну часку (пай) вона записана як ОСОБА_6.

Дійсно, у сертифікаті на право на земельну частку (пай) записано, що він виданий ОСОБА_6 на підставі рішення Самбірської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 585 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Верхівецької селянської спілки розміром 1,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 8).

Із наданих позивачем доказів відомо вказаний сертифікат належить ОСОБА_4, котра у різних документах записана ОСОБА_6, або ОСОБА_4.

Наслідки визнання позову сторонам розяснено.

Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 130, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну частку (пай), розміром 1,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка перебуває у колективній власності Верхівецької селянської спілки в с. Верхівці Самбірського району Львівської області, що належала ОСОБА_6 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого відповідно до рішення Самбірської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 585, яку успадкував ОСОБА_5, котрий помер 14 травня 2007 року, у порядку спадкування за законом після його смерті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя