РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"21" березня 2017 р. 145/1535/16-ц

2/145/68/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що 15 січня 2011 року померла ОСОБА_4, останнім місцем проживання якої було с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області, вул. Миру, 31.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий динок, по вул. Миру, 31 в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області та земельна ділянка площею 2,7 га, яка розташована на території Тростянецької сільської ради.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 1 липня 2008 року, яким усе воє майно заповіла у рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_5 та її сину, ОСОБА_2

Спадщину її син прийняв. Так, протягом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_4 вона від імені сина звернулася до Тиврівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_4, оформити права на спадкове майно в нотаріальному порядку не вдалося, оскільки заповіт від 1 липня 2008 року є скасованим, тому що ОСОБА_4 було складено інший заповіт від 2 липня 2010 року, яким усе своє майно вона заповіла ОСОБА_3

Заповіт ОСОБА_4 від 2 липня 2010 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 9 березня 2016 року визнаний недійсним.

Таким чином, чинність заповіту ОСОБА_4 від 1 липня 2008 року відновлено.

В період визнання заповіту від 2 липня 2010 року недійсним, за ОСОБА_3 було визнано право власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими спорудами. Однак, на сьогодні, рішення, яким було визнано за ОСОБА_3 право власності скасовано та позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

У зв'язку з цим, вона в черговий раз звернулася до Тиврівської державної нотаріальної контори від імені сина щодо оформлення спадкових прав. ОСОБА_4, їй було відмовлено, оскільки державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не скасована та заповітом від 1 липня 2008 року за реєстром № 95 заповідалась лише 1/3 частка ОСОБА_2, а спадкоємиця ОСОБА_5 не відмовилась від належної їй частки спадкового майна, то свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна на ім'я ОСОБА_2 нотаріальна контора не може видати.

Оскільки іншим шляхом захистити цивільне право свого сина щодо визнання права власності в порядку спадкування неможливо, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Не зважаючи на те, що спадкоємцями за заповітом від 1 липня 2008 року, є три особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5 та її син, ОСОБА_2О, визнання права власності за її сином підлягає у розмірі 1/2 частки.

Так, ОСОБА_5 не прийняла спадщину, тому що вона не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса протягом шестимісячного строку та до цих пір не ставить питання про визначення їй додаткового строку.

Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України, - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

А тому, у зв'язку з тим, що лише ОСОБА_3 та її син звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини спадкове майно ділиться лише між ними та, відповідно, по 1/2 частці.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "№ 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку, що позначений на плані КП "ВООБТІ" літерою "А" з верандою "а", загальною площею 59,2 кв.м., ґанок, сарай, "Б", вбиральню "б", сарай "В", сарай "Г", огорожу № 1, ворота №2, хвіртку №3, ворота №4, що розташовані по вул. Миру, 31 в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,7 га, кадастровий номер :01:003:0405, яка розташована на території Тростянецької сільської ради в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серїі IV - ВН № 039865, виданим Тростянецькою сільською радою Народних депутатів Тиврівського району Вінницької області 22 лютого 2002 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 ва судове засідання не з'явилась, хоч повідомлена у встановленому законом порядку.

Поштові конверти повертаються до суду з відміткою причини повернення "за закінченням терміну зберігання", на телефонні дзвінки відповідачка не відповідає.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до повідомлення адресно-довідкового сектору України у Вінницькій області від 28.09.2016 р. ОСОБА_3 значиться зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 40). Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

15 січня 2011 року померла ОСОБА_4, що стверджується її свідоцтвом про смерть (а.с. 9).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок по вул. Миру, 31, в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області, що стверджується технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок КП "ВООБТІ" від 11 жовтня 2011 року, інвентаризаційна справа № 424 (а.с. 12-17), та земельна ділянка площею 2,7 га, кадастровий номер :01:003:0405, яка розташована на території Тростянецької сільської ради, що стверджуєтьсядержавним актом на право приватної власності на землю Серії IV - ВН № 39865, виданим Тростянецькою сільською радою Народних депутатів Тиврівського району Вінницької області 22 лютого 2002 року (а.с. 10) та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 05.10.2016 р.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 1 липня 2008 року, яким усе воє майно заповіла у рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_5 та її сину, ОСОБА_2 (а.с. 11).

Спадщину ОСОБА_6 прийняв. Протягом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_1 від імені сина звернулася до Тиврівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Однак оформити права на спадкове майно в нотаріальному порядку не вдалося. Листом № 713/02-14 від 14 липня 2011 року її було повідомлено про те, що заповіт від 1 липня 2008 року є скасованим, тому що ОСОБА_4 було складено інший заповіт від 2 липня 2010 року, яким усе своє майно вона заповіла ОСОБА_3 (а.с. 33).

Заповіт ОСОБА_4 від 2 липня 2010 року визнаний недійсним, що стверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 9 березня 2016 року, яке набрало законної сили 22 березня 2016 року (а.с. 20-23). Підставою для цього став висновок судово-психіатричної експертизи КЗ «Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. ОСОБА_7» №14 від 17 вересня 2015 року згідно якого, - під час складання заповіту від 2 липня 2010 року ОСОБА_4 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ч.4 ст. 1254 ЦК України, - якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦК України, - правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Таким чином, чинність заповіту ОСОБА_4 від 1 липня 2008 року відновлено.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 січня 2014 року (а.с. 24-27) у справі № 223/1625/2012 за позовом ОСОБА_3 до Тростянецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом та позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Тростянецької сільської ради про визнання заповіту недійсним за ОСОБА_3 було визнано право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, позначений на плані КП ВООБТІ літерою А з верандою а, загальною площею 59, 2 кв. м., житловою площею 42,5 кв.м., допоміжною- 16,7 кв.м, ґанок, сарай Б, вбиральню б, сарай В, сарай Г, огорожу № 1, ворота № 2, хвіртку № 3, ворота №4, які розташовані по вул. Миру, 31 в с.Тростянець Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла 15 січня 2011 року в с.Тростянець Тиврівського району Вінницької області.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2016 року (а.с. 28-30) рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.01.2014 року по справі №223/1625/2012 за позовом ОСОБА_3 до Тростянецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом та за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Тростянецької сільської ради про визнання заповіту недійсним скасовано за нововиявленими обстанами.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 28 червня 2016 року (а.с. 31) позов ОСОБА_3 до Тростянецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом залишено без розгляду.

Однак Тиврівською державною нотаріальною конторою в оформленні спадщини їй знову було відмовлено, оскільки державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не вилучена з реєстру, а заповітом від 1 липня 2008 року за реєстром № 95 ОСОБА_2 заповідалась лише 1/3 частка , а спадкоємиця ОСОБА_5 не відмовилась від належної їй частки спадкового майна, тому свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна на ім'я ОСОБА_2 нотаріальна контора не може видати, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1100/02-31 від 12 липня 2016 року (а.с. 34-35).

Будинок в с. Тростянець Тиврівського р-ну Вінницької обл., що належав померлій ОСОБА_4 1954 року забудови. Відповідно до норм законодавства, що діяло у період забудови вищевказаного житлового будинку право власності на будинок, що збудований особою в сільській місцевості, виникало з моменту його реєстрації у місцевій раді.

Позивачка просить визнати право власності за її сином ОСОБА_2 у розмірі 1/2 частки, так як ОСОБА_5 не прийняла спадщину, оскільки не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса протягом шестимісячного строку та до цих пір не ставить питання про визначення їй додаткового строку.

Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України, - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Оскільки сину позивачки та іншим особам зазначеним в заповіті, заповідачем виділено лише по 1/3 частині майна, що належить спадкодавцю, то решта майна, яка перевищує 1/3 частину може бути успадкована лише за законом, а тому неприйнята ОСОБА_5 спадщина не може бути розподілена між спадкоємцями за заповітом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 225 316, 317, 328, 1218, 1223, 1236, 1245, 1254, 1261, 1268, 1269 ЦК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку, що позначений на плані КП "ВООБТІ" літерою "А" з верандою "а", загальною площею 59,2 кв.м., ґанок, сарай, "Б", вбиральню "б", сарай "В", сарай "Г", огорожу № 1, ворота №2, хвіртку №3, ворота №4, що розташовані по вул. Миру, 31 в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 2,7 га, кадастровий номер :01:003:0405, яка розташована на території Тростянецької сільської ради в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серїі IV - ВН № 039865, виданим Тростянецькою сільською радою Народних депутатів Тиврівського району Вінницької області 22 лютого 2002 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.