АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/431/15-ц Головуючий суддя І інстанції Ольховський
Провадження № 22-ц/790/11/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої майну фізичних або юридичних осіб
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.

суддів - Гуцал Л.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря - Пруднікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТДВ «Міжнародна страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 13.07.2014 року за участю автомобіля АЗЛК - 21312, держ. номер НОМЕР_2. під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Peugeot 405», держ. номер НОМЕР_1 належного ОСОБА_1, яким за генеральним дорученням керував ОСОБА_2 сталось ДТП. Вказують, що в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Peugeot 405» та нанесено позивачу ОСОБА_1 матеріальний збиток в розмірі 55432,59 грн., а ОСОБА_2 моральну шкоду -10000 грн. Постановою суду від 19.08.2014 р. винуватцем ДТП був визнаний водій автомобіля АЗЛК - ОСОБА_3 Цивільна відповідальність водія на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Міжнародна страхова компанія» полісом АС/5534940. Під час ДТП був пошкоджений автомобіль, який належить ОСОБА_1 на праві власності. ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії, однак отримав відмову в відшкодуванні збитків з посиланням на те, що транспортний засіб «Peugeot 405» є таким, що вважається знищеним, тому за вимогами ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП; оскільки, згідно до товарознавчого дослідження від 04.11.2014 року та 05.11.2014 року, дійсна вартість «Peugeot 405» д/н НОМЕР_1 на момент ДТП становить 51129.56 грн., а вартість відновлювального ремонту 51184.34 грн., франшиза - 1000 грн. та вартість роботоздатних залишкових складових з урахуванням зносу є 50967,88 грн. - тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Позивачі просили суд стягнути з ТДВ «МСК» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 55432.59 грн. та на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 55432,59 грн. та судові витрати в розмірі 754,33 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТДВ «Міжнародна страхова компанія» просить рішення суду скасувати та ухвалити новее на підставі обставин, які необхідно встановити в результаті експертного дослідження. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на те, що за виплатою страхового відшкодування звернувся не власник автомобіля, а ОСОБА_2 Наполягає, що відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування у даному випадку має розраховуватися як різниця між ринковою вартістю автомобіля до ДТП і вартістю залишків знищеного транспортного засобу (утилізаційною вартістю), проте це не було враховано судом.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.07.2014 року за участю автомобіля АЗЛК - 21312, держ. номер НОМЕР_2. під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Peugeot 405», держ. номер НОМЕР_1 належного ОСОБА_1, яким за генеральним дорученням керував ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 серпня 2014 року встановлено, що, 13.07.2014 року, за вини водія ОСОБА_3, сталася ДТП внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Peugeot 405» д/н НОМЕР_1 (а.с. 9).

На момент ДТП цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «АЗЛК 21312» д/н НОМЕР_2 була застрахована полісом №АС/5534940 від 25.03.14 року у ТДВ «МСК». Ліміт відповідальності за цим полісом за шкоду заподіяну майну, встановлений у сумі 50000 грн., франшиза - 1000 грн. (а.с.45).

Матеріалами справи підтверджено, що власником автомобіля «Peugeot 405» д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (а.с. 106).

ТДВ «МСК» була належним чином повідомлена про дорожньо-транспортну пригоду та 02.09.2014 року ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «МСК» із заявою про виплату страхового відшкодування.

ОСОБА_2 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, з тих підстав, що транспортний засіб «Peugeot 405» є таким, що вважається знищеним, тому за вимогами ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП; оскільки, згідно до товарознавчого дослідження від 04.11.2014 року та 05.11.2014 року, дійсна вартість «Peugeot 405» д/н НОМЕР_1 на момент ДТП становить 51129,56 грн., а вартість відновлювального ремонту 51184.34 грн., франшиза - 1000 грн. та вартість роботоздатних залишкових складових з урахуванням зносу є 50967,88 грн. - тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. (а.с.32).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції вважав встановленим та доведеним, що стягненню з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» підлягає страхове відшкодування 54546,99 грн. та витрати на експертні послуги 885,60 грн.

Колегія суддів вважає, що такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального права при неповному з*ясуванні обставин справи.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплат) у, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до абз. 3 п. 3 ч.1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом п. 1 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п. 2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 12561 від 30.11.2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результату ДТП автомобіля «Peugeot 405» д/н НОМЕР_1 становить 149485,91 грн., вартість відновлювального ремонту цього автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових 59521,02 грн., ринкова вартість автомобіля «Peugeot 405» д/н НОМЕР_1 до ДТП становить 54546,99 грн., ринкова вартість неушкоджених складових автомобіля після ДТП 50967,88 грн., матеріальний збиток 54546,99 грн.

Таким чином, з огляду на приписи п. 2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ «МСК» повинна виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 2579,11 грн., що становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди та з відрахуванням франшизи 1000 грн. (54546,99 грн. - 50967,88 грн. - 1000 грн.).

В частині вимог позивачів до ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції не окаржується, отже і не перевіряється.

Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право змінити рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є порушення судом норм матеріального права.

Виходячи з наведеного і керуючись ст.ст. 303, 304, 313-315, 317, 319 ЦПК України , судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2015 року змінити в частині сум стягнення.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 2579,11 грн. та судові витрати в сумі 25 грн. 79 коп.

Рішення апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -