Категорія 24Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

за участю секретаря Ліннік Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року, ухвалене по даній справі,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (надалі КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго») звернулось в суд з вказаним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3

Позовні вимоги мотивовані тим, що КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» є підприємством, яке надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Такі послуги надавались сімї ОСОБА_3, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте вони в порушення пунктів 18, 25, 26, 28 Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та частини 3-ї статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не здійснювали платежів за надані йому послуги. В період з серпня 2014 року по червень 2016 року відповідачі заборгували КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» 10227, 31 грн.

У звязку з невиконанням грошового зобовязання позивачем поставлено питання про стягнення 1694,31 грн. - інфляційних та 230,44 грн. - 3% річних.

Рішенням суду першої інстанції від 21.11.2016 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі, проте з таким рішенням суду не погодився ОСОБА_2 і оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі він просить рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в позові.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції залишені поза увагою обставини, які підтверджують, що він та його сімя з 11 серпня 2014 року не отримували послуг від КП ВМР «Віннницяміськтеплоенерго».

Окрім цього, він посилається на те, що суд залишив поза увагою ту обставину, що позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за спожиті послуги за період коли договір про надання таких послуг між ним та КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» не укладався і послуги не надавались, оскільки його квартира відключена від системи теплопостачання.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представника КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах вимог апеляційної скарги, прийшла до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, як такі, що ґрунтуються на субєктивних висновках, які не відповідають встановленим по справі обставинам.

Задовольняючи позовні вимоги суд встановив, що квартира АДРЕСА_1, в якій проживав власник - ОСОБА_2, його дружина - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_4, забезпечувалась послугами централізованого теплопостачання, які надавались КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». При цьому відповідачами, як споживачами в період з серпня 2014 року по червень 2016 року оплата за спожиту теплову енергію не проводилась.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів з огляду на встановлені обставини, що знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Набувши на праві власності в липні 2014 року квартиру під номером 11 в будинку по вул. Соборній 79 у м. Вінниці ОСОБА_2, вселився до неї з сімєю до якої входить ОСОБА_3 та неповнолітній син - ОСОБА_4

Після вселення 07.08.2014 року ним був отриманий дозвіл міжвідомчої комісії з питань відєднання споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання на відєднання від мереж централізованого опалення та встановлення автономної системи опалення квартири.

Відповідно до пункту 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 року №630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральними органами виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Практична реалізація відключення від централізованого опалення виписана в Порядку відключення окремих приміщень будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживача від централізованого опалення, затвердженому Міністерством будівництва архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4. Відповідно пунктів 2.6., 2.7. цього Порядку завершення робіт по відключенню квартири від мереж ЦО і ГВП підтверджується складенням акта, який підлягає затвердженню Комісією та переглядаються умови теплопостачання. ОСОБА_2 цих вимог дотримано не було, а надані ним документи, а саме акт про відключення та акт обстеження (а. с. 10, 11) не є належно оформленими і не доводять, що відєднання квартири АДРЕСА_1 було здійснено.

Системний аналіз положень статей 1 та 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» підтверджує, що положення цього Закону поширюються і на відносини постачальника послуг із споживачами, які не були закріплені у формі письмового договору.

За приписами пункту 1-го частини 3-ї статті 20 та пункту 3-го частини 2-ї статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок укладення договору покладається на обидві сторони цього договору, тому посилання відповідача, що за відсутності договору він не має сплачувати отриманих ним комунальних послуг, не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до п. 5 ч. 3-ї статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги, встановлені договором, або законом.

За наявності двостороннього обовязку на укладення договору та відсутність доказів того, що такий договір не укладено з вини позивача, доводи ОСОБА_2М про те, що він не має сплачувати житлово-комунальні послуги не можуть бути прийняті до уваги і не звільняють його від обовязку сплати за послуги з централізованого опалення.

Отже за встановлених обставин, доводи апеляційної скарги не тягнуть за собою скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2016 року, ухвалене по справі за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: