Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/339/17
Провадження № 2/280/399/17
У Х В А Л А

03 квітня 2017 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Пасічний Т.З., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кмитівської сільської ради про визнаня права власності на будівлю клубу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будівлю клубу.

Даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст.119 ЦПК України встановлені обовязкові вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, зокрема відповідно до п.п.5,6 названої норми закону позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, в позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та відсутні посилання на докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

В позовній заяві позивачем заявлено вимоги про визнання права власності на нерухоме майно, а саме: приміщення клубу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено судам, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обовязок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною пятою статті 216 ЦК).

В порушення вищевказаних вимог, в позовній заяві не в повній мірі викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у звязку з чим суд позбавлений можливості встановити зміст позовних вимог, а саме: позивачем не вірно визначено ціну позову. У позовній заяві вказана ціна позову 11 958 грн. , тобто сума, вказана у висновках про вартість обєкта оцінки майна станом на 31.05.2009р.

Тому для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог статті 119 ЦПК України, визначивши належну ціну позову, а також сплатити судовий збір у розмірі 1% ціни позову з вимоги про визнання права власності на нерухоме майно.

Також не зазначено докази щодо виникнення спору з відповідачем з приводу невизнання ним права власності позивача на нерухоме майно.

Слід зазначити, що для вирішення питання про визнання права власності на нерухоме майно необхідними доказами є технічний паспорт на нерухоме майно на час звернення до суду і витяг з реєстрів про відсутність будь-яких обтяжень на це нерухоме майно, докази відсутності обтяжень та обмежень на нерухоме майно.

До позовної заяви слід додати читабельні копії документів, оскільки в наданих позивачем копіях відсутня назва документа, дата, підпис посадової особи тощо.

Також, не визначений правовий режим земельної ділянки.

Позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією довідки № 3059 від 19.08.2016 року, виданої Старокостянтинівським обєднаним управлінням ПФУ Хмельницької області.

Так, відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», дійсно, від сплати судового збору звільняються особи, які є інвалідами I та II груп.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідно до статті 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» пільги інвалідам надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги, в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію «дитина-інвалід» (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату).

Тобто, документом, на підставі якого можуть бути надані пільги, є не довідка УПФ, а відповідне посвідчення.

За наведених обставин, у суду відсутні правові підстави для застосування, у даному випадку, положень пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до Кмитівської сільської ради про визнаня права власності на будівлю клубу - залишити без руху.

2.Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3.Розяснити позивачу, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.119 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.4.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.З.Пасічний