______________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/368/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким: скасувати наказ Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 14.12.2016 року № 525-к «Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності»; зобовязати відповідача виплатити Позивачу кошти, яких він був позбавлений у звязку з притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що наказом в.о. Голови ДП «АМПУ» від 14.12.2016 року № 525-к його було притягнено до дисциплінарної відповідальності із застосуванням заходів стягнення у вигляді догани, у звязку з чим він був позбавлений можливості протягом строку дії дисциплінарного стягнення отримувати заходи заохочення, які передбачені Колективним договором ДП «АМПУ».

Однак, позивач стверджує, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності є необґрунтованим та безпідставним за відсутністю складу дисциплінарного поступку, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала частково, а саме в частині виплати позивачу коштів, яких він був позбавлений у звязку з притягненням до дисциплінарної відповідальності. В частині скасування наказу вимоги не підтримала, з урахування того, що даний наказ було скасовано відповідачем самостійно.

Представник відповідача Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, надала суду письмові заперечення та належним чином завірену копію наказу №68-к від 01.02.2017 року, яким наказ від 14.12.2016 року №525-к "Щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності" було скасовано.

Розглянув у судовому засіданні матеріали цивільної справи, заслухавши представників сторін, дослідивши наявні докази, суд доходить до висновку про те, що заявлений позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні встановлено, що Наказам Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» від 14.12.2016 року № 525-к позивачу, ОСОБА_1, начальнику служби підводних гідротехнічних споруд за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників апарату управління державного підприємства «Адміністрація морських портів України» оголошено догану.

Вказаний наказ було винесено на підставі: службової записки начальника служби управління персоналом від 12.12.2016 року № -1-03/893; рапорт начальника служби економічної та внутрішньої безпеки № 1156-р від 08.12.2016 року; лист голови комісії № 238-05-02/10 від 07.12.2016; наказу ДП «АМПУ» від 25.11.2016 № 421 «Про перевірку виконання Бердянською філією функцій замовника за договорами з експлуатаційного днопоглиблення на акваторії та підхідному каналі порту»; листа начальника служби економічної та внутрішньої безпеки № 239-05-02/10 від 08.12.2016; протоколу засідання комісії з перевірки від 08.12.2016 № 1; листа начальника служби управління персоналом № 01-03/889 від 09.12.2016; службові записки начальника служби підводних гідротехнічних споруд № 02-05/10/165 від 08.12.2016, № 02-05-10/166 від 08.12.2016 та № 02-05-10/167 від 09.12.2016.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Частиною 1 статті 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника

Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Проте, на підставі рапорту начальника юридичної служби № 51-р від 25.01.2017 року, Державним підприємством «Адміністрації морських портів України» було видано Наказ від 01.02.2017 року № 68-к, яким наказ ДП «АМПУ» від 14.12.2016 № 525-к - скасовано.

При вирішенні даної справи суд враховує норми ст. 4 ЦПК України, згідно якої передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною 1 ч. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що спір між сторонами відсутній, оскільки вказаний наказ скасований та представник позивача вимоги в цій частині не підтримав, у звязку з чим суд не досліджує його правомірність та відмовляє у задоволенні позову в даній частині.

Що стосується позовних вимог в частині зобовязання відповідача виплатити Позивачу кошти, яких він був позбавлений у звязку з притягненням до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне.

Згідно з т.ч. 2, 3 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно вказаних норм закону, Колективного договору трудового колективу апарату управління Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на 2016-2018 роки, та додатків до нього визначено, що фонд оплати праці складається з фонду основної плати, фонду додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

А пунктом 7.5 Додатку 1 до Колективного договору трудового колективу апарату управління державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на 2016-2018 роки зазначено, що протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до Працівника не застосовуються.

Також неможливість виплати позивачу премій після застосування до нього дисциплінарного стягнення прямо випливає зі ст. 151 КЗпП.

Представник позивача у судовому засіданні просила також стягнути з відповідача одноразову винагороду за підсумками роботи за рік, посилаючись при цьому на Додаток 11 до колективного договору.

Як вбачається з п. 2 Додатку 11 до Колективного договору трудового колективу апарату управління державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на 2016-2018 роки, виплата одноразової винагороди за підсумками роботи за рік здійснюється з урахуванням фінансових можливостей підприємства. Розмір винагороди визначається у розмірі не менш 0,2% від чистого прибутку Підприємства.

При поданні позовної заяви та протягом розгляду цивільної справи сторона позивача не скористалась своїм процесуальним правом та не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, а саме з чого складається та розмір коштів, яких позивач був позбавлений у звязку з притягненням його до дисциплінарної відповідальності, також не надано суду доказів наявності чистого прибутку Підприємства.

Слід зазначити, що будь-яких клопотань з приводу витребування доказів наявності прибутку на підприємстві, розміру виплат, що належать позивачеві, тощо позивач до суду не звертався та дана вимоги заявлена, на думку суду, передчасно, а її задоволення призведе до невизначеності на стадії виконання рішення.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Отже, оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи те, що посилання позивача не доведені та не підтверджені, крім наведення загальних фраз, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Частиною 2 ст. 3 ЦПК України зазначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не доведеними, а від так не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 21, 29, 40, 52, 57, 66, 97,140, 142,147, 148, 149, 235, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 10, 27-30, 57-60, 88, 169, 174, 197, 209, 212-214, 218, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту оголошення рішення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.