Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 лютого 2017 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Баландіній В.Є.

за участю сторін та їх представників, представник позивача ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

7 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з цивільним позовом, в якому просить зобов'язати не чинити перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтуванні своїх вимог, позивач посилалась на те, що відповідач замінив замки у даній квартирі, ключів від яких вона не має, саме через це вона не може вільно користуватись нерухомим майном, яким володіє як спадкоємець після смерті матері.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на порушення її прав. Суду пояснили, що неодноразово робили спроби врегулювати це питання з відповідачем, але той ігнорує існуючі проблеми. Позивачка як власник частини квартири повинна мати можливість вільно користуватися своєю власністю та заходити в квартиру в будь-який зручний час.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували факт створення перешкод позивачеві, адже вона самостійно виламала замки на вхідних дверях , зараз в квартиру можливо зайти безперешкодно, відкривши замок навіть пилочкою для нігтів. В квартирі ніхто не проживає, нею не користується, отже взагалі не зрозуміло в чому полягають перешкоди. При цьому відповідач визнав той факт, що ним були поставлено другий замок у спірній квартирі, дублікат ключів позивачу не передавав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

13 березня 2015 року був посвідчений заповіт державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, відповідно до якого ОСОБА_5 (мати позивача та відповідача) заповідала все належне майно, що належало на день її смерті , своїй донці ОСОБА_3-позивачу.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (позивач та відповідач) приходяться один одному рідними братом і сестрою по матері.

ОСОБА_5.( мати позивача та відповідача) після смерті свого чоловіка проживала одна у спірній квартири. Позивач останні роки постійно піклувалась про мати, доглядала її, вела господарство, забезпечувала всім необхідним, їжею, ліками.

Позивач та відповідач з дитинства проживали в даній квартирі з батьками, були там прописані, але з 2008 року і до сьогоднішнього дня відповідач у квартирі не проживає.

В квартирі крім матері був зареєстрований відповідач, де і є зареєстрованим по теперішній час. Після сварки з матір'ю проживав в найманій квартирі разом з дружиною.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла.

В установлений шестимісячний строк ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, про що їй було видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач в квартирі з 2008 року не проживав, все господарство та догляд вела донька ОСОБА_3

Позивач неодноразово намагалась користуватись майном, але зіштовхувалась з перешкодами, які чинив відповідач. В квартирі були замінені замки від вхідної двері, дублікат ключей від яких, вона не мала. ОСОБА_3 намагалась врегулювати це питання мирним шляхом, а згодом і зверталася до органів Національної поліції.

27.09.2016 року позивач зверталась із заявою до Центрального відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області , де просила вжити заходи до свого брата ОСОБА_4, який замінив замки у їх спільній квартирі, в результаті чого остання не змогла потрапити до квартири.

Позивачу була надана відповідь з Центрального відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області про припинення перевірки, оскільки це цивільно-правові відносини, які вирішуються у судовому порядку.

Того ж дня, позивач самостійно усунула перешкоду, а саме виламала вхідні двері, про що свідчить акт огляду від 30.01.2017 року. З доданих фотознімків вбачається, що нижній замок вхідної двері дійсно виламаний.

3 лютого 2017 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Калеником Ю.М., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом - на 1/2 частку спірної квартири.

8 лютого 2017 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Машковою С.М., було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку спірної квартири.

Відповідно до ст. ст. 41, 47 Конституції України та ст.98 ЖК України державою гарантовано право громадянина на власність та житло.

Відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

За статтею 268 ЦК України , незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст..ст. 317,321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст . 383 цього Кодексу, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За статтею 391 цього Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що на час вирішення справи фактично перешкоди у користуванні житловим приміщенням спірної квартири відповідачем не чиняться . Проте відповідачем було визнано факт заміни замків, а отже суд вважає встановленим,що між сторонами внаслідок неприязнених відносин виникали певні перешкоди у користуванні спільною власністю. ОСОБА_4 ,як і ОСОБА_3 є власниками по 1/2 частці квартири, а отже мають рівні права та обов'язки щодо користування належною їм власністю.

За такого, суд дійшов до висновку про необхідність зобов'язання ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 дублікат ключей від їх спільної квартири, про що він не заперечував в останньому судовому засіданні. При цьому суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача, що в цьому немає необхідності, оскільки замок пошкоджений і відкривається і без ключа, оскільки таке не доведено достеменним идоказами та не має правового значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідач на користь позивачки слід стягнути 275 грн. 60 коп. судового збору - пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 надати ОСОБА_3 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 275 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення.

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО