АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторії Юріївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса ЯрощукВ.Ю. про визнання виконавчого напису вчиненого 07.04.2014, зареєстрований в реєстрі за №542, за яким звернуто стягнення на вантажний автомобіль марки MAN, модель TGM 18.280, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_3, тип ТЗ вантажний рефрижератор, державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04.03.2015 позовну заяву задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Ярощук В.Ю., зареєстрований за № 542 від 07.04.2014, за яким звернуто стягнення на вантажний автомобіль марки MAN, модель TGM 18.280, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_4, тип ТЗ вантажний рефрижератор, державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1 Стягнуто з приватного нотаріуса КМНО Ярощук В.Ю. на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Справа № 760/25695/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1609/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Козленко Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.
В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального права та на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування своїх доводів вказує на безспірність заборгованості та вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі всіх необхідних документів відповідно до чинного законодавства. Зазначає, що приватним нотаріусом на адресу позивача було надіслано повідомлення про наявність суми заборгованості. Посилається на те, що суд першої інстанції не долучив їх до справи в якості відповідача, в зв'язку з чим вони були позбавлені права на захист своїх прав в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

З таким висновком суду не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого Банк зобов'язується надати позичальнику кредит у розмірі 133 897 швейцарських франків на строк з 25.10.2007 по 24.10.2011 включно, а позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 8,4% річних за весь строк фактичного користування кредитом (а. с. 9-12).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, 25.10.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортних засобів, відповідно до якого заставодавець заставляє транспортний засіб, а саме автомобіль марки MAN, модель TGM 18.280, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_4, тип ТЗ вантажний рефрижератор, державний номер НОМЕР_2, який є власністю ОСОБА_1 (а. с. 13-17).

08.12.2011 ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору уступки прав вимог передав свої права вимоги за кредитними договорами ПАТ «Дельта Банк», внаслідок чого останній став кредитором у даних зобов'язаннях щодо договору про надання споживчого кредиту № 0 (а. с. 71-89).

25.02.2014 ПАТ «Дельта Банк»була направлена досудова вимога ОСОБА_1 про повернення боргу за вищевказаним кредитним договором (а. с. 142).

07.04.2014 представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до приватного нотаріуса КМНО ЯрощукВ.Ю. із заявою про вчинення виконавчого напису на договір застави транспортних засобів від 25.10.2007 в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору від 25.10.2007 (а. с. 68-70).

07.04.2014 приватним нотаріусом КМНО Ярощук В.Ю. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на рухоме майно предмета застави, а за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 1 330 513,39 грн. (а. с. 107).

Позивач, вважаючи, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства, а саме: не отримання письмової вимоги банку про усунення порушення та заборгованість по кредитному договору не є безспірною, а тому звернувся із позовом до суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню притягнувши в якості відповідача лише нотаріуса, який вчиняв вищезгадані нотаріальні дії .

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статтей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором.

Аналіз наведених вище норм права дає можливість дійти до висновку про те, що у разі невиконання основного зобов'язання Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб передбачений законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Нотаріус не може мати спільних інтересів з особами, які звернулися до нього за вчинення нотаріальних дій відповідно до ст. 9 даного Закону.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що суб'єктний склад сторін даного спору - боржник і стягувач, а тому, якщо особа вважає, що внаслідок укладеного правочину було порушено її права та охоронювані інтереси, вона повинна звернутися до суду із відповідним позовом до іншої сторони, яка є учасником цього правочину.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був звернутися з позовом до відповідача - ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника сторони договору застави від 25.10.2007, на предмет якого вчинено виконавчий напис 07.04.2014, а нотаріус, що вчинив останній залучався до участі в справі в якості третьої особи.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку.

Суд першої інстанції залишив поза увагою те, що саме він має право і зобов'язаний визначити суб'єктний склад спору залежно від правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню, що передбачено п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів (ст. 33 ЦПК України).

Вказане процесуальне порушення, як наслідок призвело до не вирішення справи по суті позовних вимог, що є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав порушення судом першої інстанції норм цивільно-процесуального законодавства, та враховуючи неможливість залучення судом апеляційної інстанції в якості відповідача ПАТ «Дельта Банк».

Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 4 019,40 грн.

Керуючись ст.ст.303,304,309,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторії Юріївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір в розмірі 4 019,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк