Єдиний унікальний номер 235/6761/16-ц Номер провадження 22-ц/775/191/2017
Єдиний унікальний номер 235/6761/16-ц
Номер провадження 22-ц/775/191/2017
Головуючий в I інстанції Величко О.В.
Суддя доповідач Корчиста О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 січня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Новікової Г.В.

за участі секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

встановив:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та ОСОБА_1 10 жовтня 2015 року було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №186. Від шлюбу у них 14 квітня 2016 року народився син ОСОБА_3 Фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинились у жовтні 2016 року, та вона разом з малолітнім сином стали проживати окремо від ОСОБА_1 Посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує свій обовязок, просила стягнути з нього на її користь аліменти на її утримання як дружини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до 14 квітня 2019 року.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі ? частини доходу щомісячно до досягнення дитиною сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 14 квітня 2019 року, починаючи з моменту предявлення позову, тобто з 28 жовтня 2016 року.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2016 року, встановити розмір аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував тяжкий матеріальний стан відповідача, на підтвердження якого він надавав суду першої інстанції відомості про те, що він є безробітним; на утриманні відповідача знаходиться його батько ОСОБА_5, який є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи; відповідач сплачує 1/3 частку платежів комунальних послуг за будинок №19 по вулиці Первомайській села Богоявленка Марїнського району Донецької області. Судом не враховано, що відповідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2016 року з відповідача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також вказує, що суд не врахував, матеріальний стан позивача, яка отримує додатковий заробіток від підприємницької діяльності. Крім цього судом першої інстанції не враховано положення ст. 80 СК України при визначенні розміру аліментів на утримання дружини.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Подали заяви з проханням розглянути справу без їх участі.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 жовтня 2015 року, шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №186 (а. с. 7).

Також, судом першої інстанції встановлено, що сторони від сумісного проживання мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8), який проживає з позивачем, що підтверджено довідкою з місця мешкання, виданою Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» м. Родинське (а. с.9).

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, не працює, потребує матеріальної допомоги, а відповідач ухиляється від надання позивачу матеріальної допомоги на її утримання, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним і стан здоровя дозволяє йому нести аліментні зобовязання.

Також, судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 28 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач є працездатним, стан здоровя дозволяє йому нести аліментні зобовязання та відсутні на момент розгляду справи докази, які підтверджують факт утримання з відповідача аліментів на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року, а також інших доказів, які б свідчили про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, від розміру зазначеного позивачем.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.182 СК України, виходив з того, що відповідач є працездатним, стан здоровя дозволяє йому нести аліментні зобовязання, крім цього доказів які б були підставою для визначення розміру аліментів за розміром меншим ніж вказаним позивачем, окрім рішення суду від 07 листопада 2016 року, яке не набрало законної сили до суду не надано. Не надано доказів, підтверджуючих саме факт утримання з відповідача аліментів за вищезазначеним рішенням суду.

Проте, не можна повністю погодитись із висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, оскільки він не відповідає обставинам справи.

Згідно з вимогами ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я і матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інших обставин, що мають значення. Розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку, якщо розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про стягнення щомісячно аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі ? частини доходу щомісячно, суд не врахував матеріальне становище відповідача, який офіційно не працює, має батька інваліда ІІІ групи, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини доходу щомісячно, про що свідчать надані відповідачем під час розгляду в суді першої інстанції письмові заперечення та відповідні документи. (а.с. 25-26, 27-33)

Таким чином, суд першої інстанції належним чином не урахував обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, не вмотивував своїх висновків щодо розміру стягнутих аліментів, принципу оцінки доказів не дотримався.

Враховуючи викладене, на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, підлягає зміни з ухваленням нового рішення, яким з ОСОБА_1 слід стягнути аліменти на користь позивача щомісячно на її утримання у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Керуючись ст. 307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд,

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 грудня 2016 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на нього може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: