Справа № 462/1533/15 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/272/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Цяцяк Р.П.

при секретарі Фейір К.О.

з участю представника позивача Жарського І.Р., представника відповідача ОСОБА_4-ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6-ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "Приватбанк" на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 9 червня 2015 року у справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

03.03.2015 р. позовом ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_6заборгованості за кредитним договором №LVL6AK00050047 від 26.12.2006 року у розмірі 61073,41 доларів США, що за курсом НБУ від 20.01.2015 року складає 963127,68 грн., а також стягнення на користь позивача судового збору.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно укладеного договору № LVL6AK00050047 від 26.12.2006 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 17200 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0, 14% від суми виданого кредиту, періодом сплати вважати період із 24 по 26 число кожного місяця, строком повернення 26.11.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язання за договором №LVL6AK00050047 між ПАТ КББ "ПриватБанк" та ОСОБА_8 укладено договір поруки.В порушення умов договору відповідач ОСОБА_4 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав в зв'язку з чим станом на 20.01.2015 року в нього виникла заборгованість у розмірі 61073,41 долари США, що за курсом НБУ від 20.01.2015 року складає 963127,68 грн., яка складається з наступного: 12780,15 доларів США - заборгованість за кредитом; 13584,12 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 733,01 долари США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 33976,13 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 9 червня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" за пропуском строку позовної давності.

Рішення оскаржив представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" - ОСОБА_9 Вважає його незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Мотивує тим, що суд не врахував обставин переривання строку позовної давності 27.08.2012 року в зв'язку з зверненням у червні 2012 року банку з позовом до суду до відповідача ОСОБА_4 та іншого поручителя про стягнення заборгованості на певний період часу по тому ж кредитному договору, а тому і факту переривання строку позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Зазначає, що 27.08.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було прийнято рішення по справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_4 про звернення стягнення. Таким чином, строк позовної давності було перервано та він розпочався спочатку і відповідно спливає 27.08.2015 року. В той же час, позивач звернувся до суду 03.03.2015 року, тобто у межах строку позовної давності. Суд дані обставини не перевірив та розглянув справу не об'єктивно.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з таких мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обргунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегія суддів, рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що 26.12.2006 року між «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір № LVL6AK00050047 за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 17200 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, періодом сплати вважати період із 24 по 26 число кожного місяця, строком повернення 26.11.2011 року (а.с.12-13).

В забезпечення виконання зобовязання за договором №LVL6AK00050047 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_6 укладено договір поруки (а.с.14).

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 20.01.2015 року виникла заборгованість у розмірі 61 073,41 дол. США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 12780, 15 дол. США, заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 13584,12 дол.США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 733, 01 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - у розмірі 33 976,13 дол. США.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У п.п. 3.3. Договору вказано, що остаточне погашення заборгованості за кредитом виконується не пізніше дати, зазначеної в п.п. 1.1. Договору, тобто до 26.12.2011 р. включно. Відтак, останній строковий платіж по погашенню кредиту так як і вся сума кредиту згідно договору підлягала до сплати 26.12.2011 року, чого здійснено не було, а тому починаючи з 27.11.2011 року почав спливати строк позовної давності.

Відповідно до ст. ст. 256-258 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Спеціальна позовна давність, зокрема, скорочена тривалістю в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша ст.. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Кредитним договором, укладеним сторонами, встановлено зобов'язання позичальника повертати кредит частинами в період із 24 по 26 число щомісячно до 26.11.2011 року.

З позовом до суду позивач звернувся 03.03.2015 року, тому суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у позові за спливом строку позовної давності та відсутності клопотання про поновлення такого строку і наявністю заяв відповідачів про його застосування.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується колегія суддів, що трирічний строк звернення позичальника до суду щодо останнього платежу, а тому й відповідно до всієї заборгованості за кредитом сплив 27.12.2014 року, а позичальник звернувся до суду 03.03.2015 року.

Оскільки сплив трирічний строк до вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та комісією, то вважається, що сплив також і спеціальний строк - скорочений щодо вимог про стягнення пені.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 303 ЦПК України - апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції та ухвалення рішення мало місце у відсутності представника позивача. Даних про повідомлення позивача про подачу відповідачами у справі заяви про застосування строку позовної давності немає.

З врахуванням мотивів апеляційної скарги позивача та пояснень даних суду апеляційної інстанції, 03 листопада 2015 року з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було витребувано копію судового рішення на яке посилається позивач та встановлено наступне.

У червні 2012 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовом до Індустріального суду м. Дніпропетровська з вимогами до ОСОБА_4 як боржника та ПАТ "АКЦЕНТ- БАНК", як поручителя за договором поруки № 167 від 20.10.2010 року як солідарного боржника в межах 10 000 грн. - про звернення стягнення на предмет застави - ТЗ належний боржнику з підстав невиконання останнім умов Кредитного договору від 26.12.2006 року та до поручителя про стягнення солідарно з боржником 10 000 грн. за умовами зазначеного договору поруки.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 264 ЦК України - позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Кредитним договором, укладеним сторонами, встановлено зобов'язання позичальника повертати кредит частинами в період із 24 по 26 число щомісячно до 26.11.2011 року.

Зверненням до суду з вимогами до боржника про виконання умов договору у спосіб звернення стягнення на предмет застави та солідарно з іншим поручителем частини боргу за Кредитним договором перервано строк позовної давності і перебіг такого почався заново / ч. 3 ст. 264 ЦК України/.

За змістом п. 12 Договору поруки від 26. 12. 2006 року, укладеного банком з відповідачем ОСОБА_6, порука за цим договором припиняється після закінчення п'яти років з дня настання терміну повернення кредиту за договором.

За змістом цього пункту договору, банк вправі пред»явити вимогу в судовому порядку до поручителя у разі невиконання боржником зобов»язань за договором поруки у термін, який з врахуванням визначеної сторонами кінцевого терміну погашення кредиту - 26.12.2011 року - спливає 26.05.2016 року.

За таких обставин у суду не було достатньо правових підстав для відмови у позові за пропуском строку позовної давності.

Переглядаючи рішення суду, колегія суддів враховує, що відповідно до положень ст.ст. 509, 530 ЦК України, відповідно до яких, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч.1ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За умовами зазначеного Договору поруки ОСОБА_6 взяв на себе відповідальність у повному розмірі за боржника у випадку невиконання ним умов Кредитного договору.

Враховуючи ту обставину, що рішенням 27 серпня 2012 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська задоволено вимоги банку та постановлено про стягнення в тому числі солідарно з боржника за Кредитним договором та поручителя ПАТ "Акцент -Банк" - 10 000 гривен, то на цю суму безумовно необхідно зменшити суму яка підлягає до стягнення.

За даними інформації на вимогу Апеляційного суду Львівської області з Територіального сервісного центру № 4641 - від 02.12.2015 року - згідно бази даних комп»ютерного обліку - транспортний засіб на який рішенням суду звернуто стягнення як на предмет застави, на даний час значиться зареєстрованим за боржником ОСОБА_4

Окрім цього, судом встановлено, що у ОСОБА_4 вилучено предмет застави, однак не погашено заборгованість за рахунок його продажу і такий перебуває на збереженні у позивача.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за Кредитним договором з відповідачів у справі, як солідарних боржників згідно укладених договорів кредиту та поруки.

Згідно матеріалів справи станом на 20.01.2015 року по Кредитному договору від 26.12.2006 року №LVL6AK00000047) виникла заборгованість в сумі 61 073 , 41 дол. США, що складає 12780,15 доларів США заборгованості по кредиту, 13584,12 дол. США заборгованості по відсоткам, 733, 01 дол. США заборгованості по комісії, 33 976, 13 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов»язання.

Згадана заборгованість утворилася у зв"язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору.

Враховуючи вимоги позивача про стягнення суми боргу за курсом відповідно до розпорядження НБУ від 20.01.2015 року в сумі 963 127 гр. 68 коп., та вирішуючи вимоги в межах заявлених, судова колегія враховує наступне.

Сума заборгованості по пені не підлягає стягненню у іноземній валюті та підлягає стягненню у гривні.

Враховуючи вимоги п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, така може бути стягнута за період у межах року. Тому необґрунтованою є вимога Банку про стягнення в рахунок пені за несвоєчасне виконання зобов»язання у розмірі 33 976,13 доларів США. Обґрунтованою до стягнення є сума пені за 12 місяців, що становить 231 958 грн.. 04 коп., яка обрахована з врахуванням суми заборгованості по курсу гривні до долара США 15, 77 станом на 20.01.2015 року і з врахуванням стягнутої суми боргу за зазначеним вище рішенням Індустріального суду м. Дніпропетровська така сума зменшується на 10000 гривен. Тому, сума пені за судовим рішенням становить 221 958 гр. 04 коп.

Правильність нарахування позивачем іншої суми боргу відповідачами не оспорюється. Тому з врахуванням позовних вимог така підлягає стягненню в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 9 червня 215 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

Позов ПАТ КБ "Приватбанк" задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "Приватбанк" солідарно за Кредитним Договором від 26.12.2006 року №LVL6AK00000047 з ОСОБА_4 та Договором поруки від 26.12.2006 року №LVL6AK00000047 з ОСОБА_6 заборгованість станом на 20.01.2015 року в сумі 27097,28 доларів США, що еквівалентно за курсом на 15 січня 2015 року - 427324,10 грн. та включає:

12 780, 15 доларів США, що еквівалентно 201 547,96 грн. заборгованості за кредитом, 13 584, 12 доларів США, що еквівалентно 214222,57 грн. заборгованості по відсоткам, 733, 01 долар США, що еквівалентно 11559,56 грн. заборгованості по комісії.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк" солідарно за Кредитним договором від 26.12.2006 року №LVL6AK00000047 з ОСОБА_4 та Договором поруки від 26.12.2006 року №LVL6AK00000047 з ОСОБА_6 221958,04 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов"язань та заборгованість станом на 20.01.2015 року.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "ПриватБанк"з ОСОБА_4 та з ОСОБА_6 судові витрати по 1827 грн., з кожного за подачу позовної заяви до суду першої інстанції та по 913 гривен 50 коп. за подачу апеляційної скарги.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням рішення законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.П. Цяцяк