Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/832/16-ц

Провадження №2/377/18/17

25 січня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарях: Прокопенко Р.О., Щуковській А.М., Ахутіній А.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

УСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява, у якій позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час її навчання в Чернігівському національному технологічному університеті, в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання 30 червня 2020 року, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з липня 1998 року, який 12 жовтня 2005 року був розірваний. Від шлюбу 05 грудня 1998 року в них народилася дочка ОСОБА_3. Дочка навчається на першому курсі в Чернігівському національному технологічному університеті, денної форми навчання, на бюджетній основі. В звязку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги. Так, навчальний заклад не забезпечує своїх студентів гуртожитком, тому позивач на даний час знімає для дочки житло (ліжко-місце) у м.Чернігові, за що сплачує щомісяця 600 гривень на місяць. До цих витрат долучаються також витрати за послуги Інтернетом та мобільним звязком 100 гривень в місяць. Витрати на придбання продуктів харчування становлять 2400 гривень на місяць, 600 гривень на місяць становлять витрати на оплату проїзду від місця проживання до університету, а також витрати на проїзд додому на вихідні дні щотижня, 200 гривень в місяць становлять витрати по оплаті навчання в гуртку спортивної стрільби. Крім того, позивач несе значні витрати по забезпеченню дочки учбовим матеріалом, придбанням одягу, взуття та засобів особистої гігієни. В звязку з наявністю у дитини такого діагнозу, як хронічний двосторонній гайморит, вона потребує курсового лікування з періодичністю три рази на рік, вартість одного курсу лікування складає приблизно 1000 гривень. В 2015 році дочці проводилося оперативне лікування з приводу порушення прикусу і на даний час вона носить брекет-системи та проходить щомісячно огляд і корекцію у лікаря - ортодонта. Вартість одного огляду у лікаря складає 100 гривень. Також позивач несе значні витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги квартири, де вони разом з дочкою зареєстровані, що складає від 250 до 800 гривень в місяць. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Самостійно позивач не має можливості повністю утримувати дитину, оскільки заробітної плати не вистачає на всі потреби дитини, тому вважає, що у відповідача є реальна можливість і він зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки на весь період її навчання у вищому навчальному закладі в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісяця.

Відповідач надіслав до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу. Так, його дохід за період з грудня 2015 року по листопад 2016 року складає 16494 гривень, з якого відраховувались аліменти на утримання їх спільної дитини до її повноліття, тобто його дохід є меншим ніж встановлений прожитковий мінімум доходів громадян. Крім того, зазначив, що навчання дочки в університеті є безоплатним, і вона відповідно до п. 1-5 Постанови КМУ «Про деякі питання стипендіального забезпечення» № 165 від 05.03.2008 року повинна отримувати стипендію. А витрати, повязані з орендою житла для дитини, жодними доказами не підтверджені, як і витрати, повязані на оплату послуги Інтернет та лікування дочки. Позивачем також не надано жодних доказів щодо витрат на харчування, транспортні послуги, на оплату гуртка спортивної стрільби з лука. Відповідач також зазначив, що після розлучення з позивачем він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від шлюбу з якою має ще сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого також добровільно сплачує аліменти. Крім сплати аліментів на утримання своїх дітей, відповідач також несе витрати на утримання своєї матері похилого віку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме оплати житлово-комунальних послуг, придбання ліків та продуктів харчування.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Суду пояснила, що дочка потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням в Чернігівському національному технологічному університеті. На даний час вона повинна забезпечити її всім необхідним: учбовим матеріалом, можливістю користуватися Інтернет-послугами, одягом по сезону, взуттям, ліками та засобами особистої гігієни, що за її розрахунками становить не менше 3000-3500 гривень щомісяця. При цьому витрати по найму житла становлять 600 гривень щомісяця. Вона самостійно не має можливості забезпечити всі необхідні витрати дочки, повязані з навчанням, тому вважає, що відповідач повинен також надавати матеріальну допомогу на утримання дочки на час її навчання у Чернігівському національному технологічному університеті.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До канцелярії суду подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_3, третя особа у справі, в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. До канцелярії суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі, зареєстрованому 11 липня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, Україна, актовий запис № 95, що підтверджено копією свідоцтва про одруження, яка долучена до матеріалів справи.

Під час спільного шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач, а матірю позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

Шлюб між сторонами був розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області 12 жовтня 2005 року зроблено актовий запис № 110, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Згідно довідки відділу державної реєстрації виконавчого комітету Славутицької міської ради № 2 від 08.11.2016 року ОСОБА_1, позивач, та ОСОБА_3, третя особа, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Довідкою з Чернігівського національного технологічного університету № 711 від 02.11.2016 року підтверджено, що ОСОБА_3, третя особа у справі, навчається у цьому університеті на першому курсі за денною формою навчання на бюджеті.

Згідно довідки про доходи № 1141 від 13.12.2016 року ОСОБА_3, третя особа у справі, отримує стипендію в розмірі 825 гривень на місяць, та за період з вересня 2016 року по листопад 2016 року вона отримала стипендії на суму 2475 гривень.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до довідки про доходи № 234 від 10.11.2016 року ОСОБА_1, позивач, працює в Державному закладі «СМСЧ № 5 МОЗ України», на посаді завідуючої поліклініки, лікар-ендокринолог, загальна сума доходу за період з 01 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року складає 61097 гривень.

Як розяснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З пояснень позивача вбачається, що дочка в звязку з навчання дійсно потребує матеріальної допомоги. Так, витрати на оплату житла (ліжко-місце) становлять в розмірі 600 гривень на місяць; 100 гривень в місяць становлять витрати за послуги Інтернет та мобільний звязок; витрати на придбання продуктів харчування 2400 гривень на місяць; 600 гривень на місяць витрати на оплату проїзду від місця проживання до університету, а також витрати на проїзд до дому на вихідні дні щотижня; 200 гривень в місяць витрати по оплаті навчання в гуртку спортивної стрільби. Крім того, необхідні кошти для забезпечення дочки учбовим матеріалом, на придбання одягу, взуття та засобів особистої гігієни.

Згідно довідки ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» № 404 від 04.11.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря -отоларинголога з діагнозом : хронічний двохсторонній гайморит, рецедивуючий перебіг. Потребує курсового лікування з періодичністю три рази на рік.

Відповідно до довідки ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» № 413 від 08.11.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходиться на лікуванні у лікаря-ортодонта з діагнозом: порушення прикусу, потребує в корекції брекет-системою верхньої та нижньої щелепи. За станом здоровя потребує щомісячної корекції і огляді ортодонта.

Виходячи з наведеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що повнолітня дочка ОСОБА_3, третя особа, в інтересах якої заявлено позов, за своїм матеріальним становищем у звязку з продовженням навчання після досягнення повноліття потребує матеріальної допомоги батьків, незважаючи на те, що навчається безкоштовно і одержує стипендію, якої явно недостатньо для забезпечення її життєдіяльності.

Вирішуючи питання про те, чи має можливість відповідач надавати таку допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд виходить з наступного.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 03-10/8714 від 16 грудня 2016 року ОСОБА_2, відповідач, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 та проживає разом з матірю ОСОБА_7.

З пенсійного посвідчення ОСОБА_5 серії АА № 281126, виданого 21.12.1998 року, копія якого долучена до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є пенсіонеркою, та їй з 28.10.1998 року довічно призначено пенсію за віком.

Згідно рішення Люботинського міського суду Харківської області від 23 січня 2014 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.07.2003 року відділом РАГС Шостинського міського управління юстиції, актовий запис № 150, розірвано.

З даного рішення видно, що у відповідача від цього шлюбу є малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно довідки про доходи № 99 від 15.12.2016 року ОСОБА_2 працює в КП «Люботинська центральна міська лікарня» на посаді лікаря-фтізіатра за основною формою працевлаштування. Загальна сума доходу з грудня 2015 року по листопад 2016 року склала 16494,71 гривень.

Як зазначено у довідці КП «Люботинська центральна міська лікарня» Люботинської міської ради Харківської області від 11.01.2017 року № 01-04/34, розмір посадового окладу ОСОБА_2 з 01.01.2017 року, який працює згідно штатного розпису лікарем - фтізіатром на 0,25 ставки, становить 1761,76 гривень.

Відповідно до листа Люботинського відділення Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області станом на 13.01.2017 року ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1) як фізична особа-підприємець припинений, але не знятий з обліку в Люботинському відділенні Харівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2, відповідача, за 2016 рік, наданих суду УПФУ в м.Славутичі Київської області, видно, що доходом відповідача в 2016 році була заробітна плата в КП «Люботинська центральна міська лікарня» Люботинської міської ради Харківської області. Інших доходів немає.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні.

Таким чином, виходячи із доходу відповідача та враховуючи прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» для працездатних осіб, суд погоджується з доводами відповідача про те, що у нього немає можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Так, розмір доходу відповідача, який підтверджений зібраними у справі доказами, встановлений майже на рівні встановленого прожитковому мінімуму для працездатних осіб, що необхідний для забезпечення належних умов життєдіяльності відповідача і виключає можливість надання ним матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі.

Доводи позивача про те, що відповідач має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки на весь період її навчання у вищому навчальному закладі в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно не ґрунтуються на досліджених доказах, позивач всупереч вимогам ст. ст. 10, 57-60 ЦПК України не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин, тому до уваги судом не приймаються.

За таких обставин підстав для задоволення позов немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Рішення у повному обсязі виготовлено 30 січня 2017 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька