РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"10" січня 2017 р. 145/1706/16-ц

2/145/81/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 21 липня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2

Від шлюбу мають спільних дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4, народжену ІНФОРМАЦІЯ_2.

Одруження з відповідачем виявилось невдалим. З вини чоловіка сім'я повністю розпалась, з травня 2013 року- вони не проживають разом однією сім'єю, не ведуть спільного господарева, проживають у різних населених пунктах Вінницької області.

Як відповідач переїхав у травні 2013 року проживати у м. Вінниця, він перестав надавати кошти на утримання дітей, ухиляється від надання такої допомоги, на її звернення про надання такої допомоги відповідає обіцянками.

На даний час вона працює у Агрофірмі "Красне" по договору різноробочою, її заробіток у середньому складає 900-1200 грн. в місяць. Даних коштів не вистачає на утримання дітей.

Відповідач працює у м. Вінниця у МПП Фірма "Мед" на посаді водія, та отримує заробітну плату, розмір якої на даний час їй невідомий. Відповідач має змогу сплачувати аліменти, так як має постійне місце роботи, постійний дохід, інших утриманців не має.

Вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 45% відсотків від усіх його видів доходу на утримання дітей. Також вважає за необхідне суд просити стягнути аліменти за минулий період до часу подання позовної заяви, оскільки відповідач ухилявся від сплати аліментів з червня 2013 року.

Просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 45 % від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи від жовтня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 двічі (17.11.2016 та 10.01.2017) в судове засідання не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Вінницькій області від 25.10.2016 р. ОСОБА_2 значиться зареєстрованим по АДРЕСА_1.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1689 грн. на місяць (Закон України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 року N1801-VIІІ).

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.3, 4).

Діти проживають з позивачкою, що стверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Новоміською сільською радою (а.с.5).

Позивачка ОСОБА_5 проживає з дітьми: повнолітніми ОСОБА_6, 1998 р.н., ОСОБА_7, 1996 р.н., та малолітніми ОСОБА_3, 2009 р.н., ОСОБА_4, 2010 р.н., в будинку родичів, підсобного господарства не веде, земельною ділянкою не користується, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 18.10.2016 р. (а.с.8).

Позивачка працює у СТОВ "Агрофірма "Красне" по договору ЦПХ різноробочою, її заробіток у середньому складає 1165 грн. на місяць, що стверджується довідкою СТОВ №21 від 17.10.2016 р. (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_2 працює водієм у МПП Фірма "Мед" м. Вінниця, інших утриманців не має.

Суд вважає, що відповідач має постійний дохід, зобов'язаний і має змогу допомагати позивачці в утриманні їхніх неповнолітніх дітей, аліменти у розмірі 45% від його доходу допоможуть позивачці в утриманні двох їхніх спільних дітей.

Однак суд присуджує аліменти з дня звернення позивачкою до суду, відмовляючи в задоволенні вимоги про стягнення аліментів за минулий період з червня 2013 року, оскільки не доведено вживання позивачкою заходів щодо отримання таких аліментів, та ухилення відповідача від їх сплати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 223-226, 367 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р.,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 45% від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку, починаючи з 20.10.2016 р., до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Ратушняк І. О.