Справа № 346/6104/16-ц
Провадження № 2/346/224/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача по довіреності Дем»янчук У.Б. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з даним позовом посилаючись на те, що 30.03.2004 року помер чоловік позивачки ОСОБА_6 і після його смерті відкрилася спадщина за законом на спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою с. Шепарівці, вул. Т. Шевченка, 61 Коломийського району.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, однак приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_7 відмовив їй у письмовій формі, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно по причині відсутності правовстановлюючого документу, яким підтверджується належність спадкового майна спадкодавцеві, про що дав письмове роз»яснення.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, господарські споруди, що знаходяться за адресою с. Шепарівці вул. Шевченка, 61 Коломийського району.

17.01.2017 року представник позивача подала додаткову позовну заяву в котрій вказала, що як їй стало відомо на запит суду приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_7 повідомив, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_6 не відкрита. ОСОБА_8 цього, звернувшись до вказаного нотаріуса, щоб з»ясувати по якій причині ним не відкрита спадкова справа, з»ясувала, що спадкова справа не відкрита по тій причині, що не надали нотаріусу належного доказу, яким підтверджується факт прийняття ОСОБА_1 спадщини. Як пояснив нотаріус, що згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України особа, яка постійно проживала разом з спадкодавцем на день його смерті повинна підтвердити дану обставину реєстрацією її та спадкодавця за однією адресою. Позивач ОСОБА_1 на день смерті спадкодавця фактично постійно проживала разом з ним, що підтверджується довідкою виконкому ОСОБА_2 сільської ради Коломийського району за №772 від 26.09.2016 року, однак була зареєстрована за іншою адресою.

Встановлення факту постійного проживання позивача ОСОБА_1 разом із спадкодавцем на день його смерті має для позивачки юридичне значення і в цій частині спірні правовідносини регулюються вимогами ст.ст. 256-258 ЦПК України.

Зазначила, що 05.02.1977 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 ( раніше ОСОБА_1) ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та після реєстрації даного шлюбу вселилася в господарство свого чоловіка і до дня його смерті проживала разом з ним в його будинку за № 61 по вул. Шевченка в с. Шепарівці Коломийського району та продовжує проживати і в даний час.

Просить суд встановити факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем на день його смерті.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності , не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

Враховуючи пояснення представника позивача ОСОБА_10»янчук У.Б., пояснення свідка ОСОБА_11, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_11 ( раніше ОСОБА_1) ОСОБА_9 уклали шлюб 05.02.1977 року, що стверджується свідоцтвом про їх одруження (а.с.9).

Той факт, що чоловік позивачки змінив своє прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_11 стверджується довідкою Коломийського районного відділу ДРАЦС за № 45/02-3-45 від 22.02.2007 року(а.с. 10)

30.03.2004 року ОСОБА_11 ОСОБА_9 помер про що 01.04.2004 року ОСОБА_2 сільською радою Коломийського району складений відповідний актовий запис за № 9.(а.с.7)

На день смерті ОСОБА_6 йому належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Шепарівці, вул. Т. Шевченка, 61 Коломийського району, що підтверджується наступними доказами.

Рішенням виконавчого комітету Коломийської районної ради від 21.09.1970 року спадкодавцю ОСОБА_12 наданий дозвіл на будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Шепарівці Коломийського району і на підставі вказаного останньому видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української PCP, а представником районного архітектора встановлено межі земельної ділянки і здійснено розбивку будівель.(а.с.13-17)

Спадкодавець він же чоловік позивача ОСОБА_6 на підставі вказаної дозвільної документації збудував в с. Шепарівці за адресою вул. ОСОБА_13 (раніше вул. Леніна)Коломийського району житловий будинок з верандою, вбиральню, криницю, однак неоформив право власнсоті на спірне майно у зв язку з чим відсутній правовстановлюючий документ, яким підтверджується право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок, однак чоловік позивачки ОСОБА_11 набув право власності на нього виходячи з наступних обгрунтувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права не нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової державної реєстрації таких прав.

Як зазначено у п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.0.05.2013 року при вирішення спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Встановлено, що спірний будинок збудований в 1970 році, що вказано у виданому Коломийським мБТІ технічному паспорті на садибний ( індивідуальний) житловий будинок та зазначено в довідці виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Коломийського району за № 169/02.2-13/05 від 27.09.2016 року.(а.с.20, 22-24). На момент закінчення будівництва спірного будинку не була передбачена ні державна реєстрація будівель та споруд, ні державна реєстрація права власності на них. Державна ж реєстрація права власності на будівлі та споруди була введена згідно Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрового в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначений нормативний акт хоча і передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, могли бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, а додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок, тобто довідки виконавчих комітетів місцевих органів визнавалися в якості актів органів влади ( публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

На спірне нерухоме майно виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Коломийсього району видана виписка з погосподарської книги с. Шепарівці за № 169/02.2-13/05 від 27.09.2016 року, якою підтверджується право власності спадкодавця на спадкове майно. (а.с.20) На дане нерухоме майно і виготовлений технічний паспорт на садибний ( індивідуальний 1 житловий будинок. Для обслуговування будинку закріплена земельна ділянка, яка передана у приватну власність спадкодавцю, що зазначено у вищевказаній виписці виконкому сільської ради.

ОСОБА_8 смерті ОСОБА_6 згідно вимог ст. 1261 ЦК України відкрилася спадщина за законом, оскільки заповітів він не складав, про що зазначено в довідці, виданій виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Коломийського району за № 774 від 26.09.2016 року.

До спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 відносилися : позивач ОСОБА_1 ( дружина спадкодавця) і діти - сини ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Позивач єдина із спадкоємців згідно вимог ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки на час його смерті постійно проживала разом з ним у вищевказаному будинку за № 61 по вул. Шевченка в с. Шепарівці Коломийського району, що стверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Коломийського району за № 772 від 26.09.2016 року.(а.с.18).

Треті особи вони ж діти спадкодавця - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 хоча і були на день смерті спадкодавця зареєстровані з ним за вищевказаною адресою, однак фактично на час смерті з батьком не проживали. Сини ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виїхали в 1998 році за кордон в США і з того часу в с. Шепарівці не проживають. Син ОСОБА_4 виїхав у 2002 році в Ірландію і додому з того часу не повертався. Вищезгадане підтверджується їх письмовими заявами (а.с.33-38).

Оскільки треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 разом з спадкодавцем на день його смерті не проживали і в шестимісячний строк після його смерті не подали заяв нотаріусу про прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст.1268-1270 ЦК України вони спадщини не прийняли. Крім того увищезгаданих письмових заявах останні зазначили, що позов визнають а повному обсязі заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття, тому після смерті свого чоловіка позивач успадкувала вищевказане нерухоме майно.

Згідно п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття».

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України та п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття

спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї».

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, однак приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_7 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно по причині відсутності документа власності та реєстрації права власності на спадкове майно (а.с.8), а також у звя зку із неприйняттям спадщини спадкоємцем, тобто неподачею заяви про прийняття спадщини до шести місяців після смерті чоловіка ОСОБА_6 та відсутністю факту реєстрації місця проживання за одною адресою з померлим на день смерті (а.с.52).

Спірні правовідносини щодо встановлення факту постійного проживання позивачки разом зі спадкодавцем на день його смерті регулюються вимогами ст.ст. 256-258 ЦПК України.

Судом всьановлено, що позивач 05.02.1977 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 ( раніше ОСОБА_1) ОСОБА_8 реєстрації даного шлюбу позивач вселилася в господарство свого чоловіка і до дня його смерті проживала разом з ним в його будинку за № 61 по вул. Шевченка в с. Шепарівці Коломийського району. ОСОБА_8 смерті чоловіка позивач продовжує проживати за вказаною адресою.

Довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Коломийського району за № 772 від 26.09.2016 року підтверджено факт проживання позивача разом з чоловіком ОСОБА_6 на день його смерті по місцю його реєстрації в с. Шепарівці Коломийського району, вул. Шевченка, 61 (а.с.18).

Свідок ОСОБА_11 підтвердила в судовому засіданні що позивач ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 на день його смерті за адресою с. Шепарівці Коломийського району, вул. Шевченка, 61 .

Згідно висновку про вартість обєкта оцінки від 06.10.2016 року виконаного ПП ОСОБА_14, ринкова вартість приміщення житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою вул. Шевченка, 61 с. Шепарівці Коломийського району становить 47 440 грн. з яких : житловий будинок «А» - 46160 грн., вбиральня «Б» - 760 грн., криниця №1- 520 грн.(а.с.25)

Враховуючи вищенаведене, вважаю позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та ст. 16,328,392,1261,1268,1270 ЦК України, ст..ст.256,257 ЦПК України та ст.ст.10,11, 209,213,214 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем, ОСОБА_6, який помер 30 березня 2004 року в м.Коломия Івано-Франківської області, на час відкриття спадщини в будинку № 61 по вул.Шевченка в с. Шепарівці Коломийського району, Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - житловий будинок, господарські будівлі та споруди: вбиральню, криницю в с. Шепарівці, вул. Шевченка, 61 Коломийського району Івано-Франківської області, вартістю 47 440 грн., що залишились після смерті ОСОБА_6, який помер 30 березня 2004 року в м.Коломия Івано-Франківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, або отримання його копії.

Суддя Беркещук Б. Б.