УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Мушкет О. О

за участю секретаря - Атанової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі подання державного виконавця Кальміуського відділу ДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України ,

В С Т А Н О В И В:

З подання вбачається, що в провадженні Кальміуського відділу ДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавчий лист № 805/12451/13-а від 22.01.2014 року виданий Донецьким окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь Харківського міського центру зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 10 659,02 гривень.

Виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа було відкрито 12.04.2016 року та направлено боржнику для виконання.

Боржник рішення суду в добровільному порядку не виконує, на виклики державного виконавця не зявляється.

Станом на 27.12.2016 року, боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення, що свідчить про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Стягувач по виконавчому провадженню Харківський міський центр зайнятості, подав державному виконавцю клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, у звязку з чим державним виконавцем Кальміуського відділу ДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ставиться питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Представник Кальміуського відділу ДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, просила розглянути подання без її участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що подання до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань, а який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Як вбачається з постанови державного виконавця від 12.04.2016 року, щодо ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження про стягнення з нього в користь в користь Харківського міського центру зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 10 659,02 гривень.

Заявник, звертаючись до суду із зазначеним поданням та вимагаючи тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України, посилається на невиконання боржником зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Разом з тим, в самому поданні, заявником не наведено жодних обставин та не надано доказів, які б дійсно свідчили про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобовязань та його намір вибути за межі України з цією метою, не зазначено чи документований боржник закордонним паспортом, а також відсутнє повідомлення боржника про направлення подання до суду.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Враховуючи вимоги закону, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду не за сам факт невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Оскільки, судом не встановлено намір у ОСОБА_2 не виконувати належні до виконання зобовязання, у звязку з чим відсутні підстави для його обмеження у праві виїзду за кордон.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Кальміуського відділу ДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суду м.Маріуполя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцій скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_3