Справа № 166/66/17 Провадження №22-ц/773/336/17 Головуючий у 1 інстанції: Фазан О.З.
Категорія:81 Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

07 лютого 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В., вивчивши апеляційну скаргу Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 26 січня 2017 року у цивільній справі за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на дії головного державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Токарського Е.С., скасування постанови, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ратівського районного суду від 26 січня 2017 року скаргу задоволено.

На вищевказану ухвалу суду представник суб'єкта оскарження подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором. Одночасно заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, покликаючись на те, що відділ ДВС є бюджетною установою та фінансується за рахунок коштів державного бюджету та відсутністю можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ст. 82 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. На тій же підставі суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не наведено достатніх доводів, які могли б бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження цих доводів, зокрема, банківських документів про відсутність на рахунку банку коштів, довідок податкового органу про перелік його розрахункових та інших рахунків тощо у клопотанні не зазначено і суду не надано.

Судовий збір, його об'єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Враховуючи встановлений законом обов'язок сплатити судовий збір та відсутність у особи, яка подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, пільг щодо його сплати, суддя приходить до висновку, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами особи, яка подала апеляційну скаргу, стосовно можливості звернення до апеляційного суду (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

Оскільки відсутні встановлені законом підстави для звільнення особи, яка подала апеляційну скаргу, від сплати судового збору, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що положення підпункту 14 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» стосується подання апеляційних і касаційних скарг на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежно від того, чи передбачено вказаним законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляться відповідні ухвали.

Так, згідно із пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-ІV, в редакції від 06 грудня 2016 року, за подання юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (1 600).

З огляду на викладене, Ратнівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області при подачі апеляційної скарги слід було сплатити судовий збір в розмірі 1 600 (одн тисячу шістсот) грн. за наступними реквізитами: одержувач: УДКСУ у м. Луцьку, 22030001, код одержувача: 38009628, банк одержувача: ГУДКСУ у Волинській області, код банку (МФО): 803014, рахунок одержувача: 0002, призначення платежу: судовий збір за розгляд справи в Апеляційному суді Волинської області, код 02890400, у справі за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Для підтвердження сплати судового збору апелянту слід надати суду оригінал квитанції про його оплату.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги слід застосувати положення ст. 121 ЦПК України і залишити її без руху.

Керуючись ст.ст. 82, 121, 297 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а :

Відмовити Ратнівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у звільненні від сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу Ратівського районного суду Волинської області від 26 січня 2017 року у даній цивільній справі залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу строк тривалістю п'ять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

У разі невиконання вимоги суду апеляційну скаргу вважати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя