АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 665/2031/15-ц Головуючий в І інстанції: Кузьменко А.Д. Номер провадження 22ц 791/2186/2016 Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Бугрика В.В.

Суддів: Пузанової Л.В.,

ОСОБА_1,

Секретар Мирненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 30 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про розірвання кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство банк "Акцент-Банк" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 12.05.2011 року між Акцент-Банком і ОСОБА_2 був укладений договір № б/н, за яким відповідач 12.05.2011 року отримав кредит у сумі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору останній складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 03.11.2015 року заборгованість відповідача за кредитом складає 41506 гривень 15 копійок, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та понесені ним судові витрати у сумі, посилаючись на вимоги ст.ст. 526-530, 1049, 1050, ,1054 ЦК України.

Відповідач позовні вимоги не визнав та звернувся з зустрічною позовною заявою, в якій просив розірвати кредитний договір № б/н від 12 травня 2011 року, а також вказує, що позов заявлено з пропуском строку позовної давності, у звязку з чим наполягає на застосуванні наслідків ст. 257 ЦК України, відмовивши позивачеві у задоволенні позову.

Рішенням суду в задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Розірвано кредитний договір № б/н, укладений 12 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 Нікітою Сергійовичем.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким повністю задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом винесене необґрунтоване рішення та вважає, що Банком не пропущено строк позовної давності.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи зазначене рішення про відмову у задоволені позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2 суд виходив з висновку про пропущення банком строку позовної давності про застосування наслідків спливу якої заявлено відповідачем у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Встановлено, що між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № б/н від 12.05.2011 року, за яким відповідач цього ж дня отримав кредит у сумі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ОСОБА_2, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява про надання кредиту, умови надання банківських послуг та правила користування платіжною карткою підписані ним, однак не належним чином виконував умови договору, у зв'язку з чим станом на 03.11.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 41506 гривень 05 копійок.

У порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України суд не встановив строк повернення кредитних коштів, помилково рахував строк позовної давності з 12.05.2012 року і не звернув уваги на те, що відповідно до наданого Банком розрахунку останній платіж позивач здійснив 20.03.2013 р. (а.с.5), та саме з вказаного моменту відповідач припинив виконання взятих на себе зобов'язань, саме із вказаної дати у позивач виникло суб'єктивне право на звернення до суду за захистом порушеного права. Позивач із позовом до суду звернувся 27.11.2015 року, тобто в межах трьохрічного строку позовної давності. Встановлення зазначених обставин є важливим для застосування правил ЦК України про позовну давність.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Висновки суду першої інстанції щодо підстав відмови у задоволенні позову є суперечливими за своїм змістом. Так, з одного боку суд зазначає, що вимоги ПАТ "Акцент-Банк" не ґрунтуються на законі чи договорі, ставлячи під сумнів факт укладання кредитного договору з відповідачем на зазначених банком умовах. З іншого боку, суд зазначив, що до вимог банку про стягнення всієї кредитної заборгованості, в тому числі відсотків, комісії, неустойки сплинула позовна давність.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Суд першої інстанції, вказуючи про сплив позовної давності, не звернув уваги, що у зобов'язаннях, в яких строк виконання визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Щодо задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та розірвання кредитного договору, колегія суддів вважає, шо рішення місцевого суду є таким, що не відповідає ст. 215 ЦПК України. У заяві № б/н від 12.05.2011 р. згідно якої ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку підписом у якій підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 9). Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифам згідно яких: базова процента ставка на залишок заборгованості встановлена на рівні 3% на місяць. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості кредиту та/або процентів у розмірі 1% від суми загальної заборгованості, але не менше 30 гривень за кожен випадок прострочення платежу. Штраф за порушення строків платежів по будь-якому із грошового зобовязання, передбачено договором, більше ніж 55 днів, за формулою 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредиту, з урахування нарахованих і прострочених процентів та комісій, строк погашення процентів по кредиту щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня, вказаного на платіжній карті у полі MONTH (п. 5.4. Умов та правил користування платіжною картою). Відповідно до довідок, які містяться у матеріалах справи, про видані/відкриті картки/рахунку та про строк дії картки № 640097, з яких, з урахуванням інших доказів, встановлено, що за заявою від 12.05.2011 р. ОСОБА_2 отримав картку зі строком дії по грудень 2013 року включно (тобто по 31.12.2013р.), якою користувався і сплачував платежі по поверненню кредиту, процентів і комісій згідно тарифів банку проти яких не заперечував. Відповідно до наданого ПАТ "Акцент-Банк" розрахунку заборгованість відповідача, станом на 03.11.2015 року склала 41506,04 гривні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212-214 ЦПК України) унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення суду першої інстанції не може вважатись законним і обґрунтованим і в силу вимог ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 41506,05 грн. ( 8057,76 грн. тіло кредиту; 298,47 грн. залишок заборгованості за відсотками на поточну заборгованість; 28595,62 грн. залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість, 500 грн. штраф, 2400 заборгованість за пенею і комісією) кредитної заборгованості з урахуванням встановленої законом спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки та ст. 616 ЦК України. Колегія суддів також приходить до висновку, що задоволення судом першої інстанції зустрічних вимог про розірвання кредитного договору є необґрунтованим і у цій частині рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову.

В зв'язку з ухваленням нового рішення про задоволенням позову банку відповідно до ст. 88 ЦПК України про порядок розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3164,12 грн, який складається з 1218 грн. судові витрати при подачі позовної заяви (а.с.21), та 1946,12 грн. судові витрати при подачі апеляційної скарги (а.с. 87).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 30 травня 2016 року по даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором. в сумі 41506,05 грн. і 3164,12 грн. у відшкодування судових витрат.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Акцент-Банк» про розірвання кредитного договору відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Бугрик

Судді: Л.В. Пузанова

ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлене 24 березня 2017 року

Рішення набрало законної сили 21 березня 2017 року

Суддя В.В. Бугрик

ОСОБА_3 Мирненко