АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/4906/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Зарицька Ю.Л.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5233/2017 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

27 березня 2017 року суддя Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Ратнікова В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Визнано 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В порядку поділу майна подружжя виділити у власність ОСОБА_3 1/4 частину житлового приміщення АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в відшкодування судового збору 3654,00 грн..

Скасовано ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06 травня 2015 року про забезпечення позову, якою було заборонено проводити будь-які дії, пов'язані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, застава, оренда та інші) та державною реєстрацією права власності на 1/2 частину житлового будинку та на 1/2 частину земельної ділянки АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року виправлено описки, допущені по тексту рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року, та зазначено, що по тексту рішення правильною варто вважати наступну редакцію: «14.06.2010 ОСОБА_5, як титульна власниця, ввела в експлуатацію добудовану частину будинку, а 16.03.2011 уклала договір дарування, згідно якого подарувала своїм донькам (ОСОБА_4 та ОСОБА_2) вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку по 1/2 частині відповідно», «за час подружнього життя ними було набуто у спільну сумісну власність 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1», «між ним та відповідачкою не досягнуто згоди про добровільний поділ спільного майна подружжя, а тому він звернувся до суду та просив визнати 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4», «виділити у власність ОСОБА_3 1/4 частину житлового будинку № АДРЕСА_1», «визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року відхилено апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року та ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року, рішення та ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

10 лютого 2016 року відповідач ОСОБА_4 подала касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року, в якій просила їх скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

02 березня 2016 року справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ для розгляду в касаційному порядку.

24 травня 2016 року ОСОБА_2, посилаючись на те, що вона є співвласником будинку і земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 а тому рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року стосується її прав та інтересів, подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 лютого 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року було задоволено частково.

Скасовано рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року і направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

24 березня 2017 року справа надійшла до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року підлягає поверненню апелянту, з огляду на наступне.

Статтею 292 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно ч. 2 ст. 295 ЦПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, рішення або ухвала, що оскаржуються.

З поданої ОСОБА_2 апеляційної скарги вбачається, що вона оскаржує рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року, яке 22 лютого 2017 року скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 лютого 2017 року.

Тобто, на момент надходження справи із цією апеляційною скаргою до Апеляційного суду м. Києва предмет оскарження відсутній.

За таких обставин, розгляд поданої ОСОБА_2 скарги по суті є неможливим.

З урахуванням встановлених обставин справи, оскільки рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року на момент надходження справи до Апеляційного суду м. Києва вже скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 лютого 2017 року, що унеможливлює розгляду скарги у визначеному процесуальним законодавством порядку, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року підлягає апелянту.

Керуючись ст. ст. 297 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя: