Справа № 342/1025/16-ц
Провадження № 2/342/51/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача служба у справах дітей Дніпровської РДА у м.Києві про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити судове рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2011 року № 2-833/11. ОСОБА_2 проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь- якої іншої участі у вихованні сина, тобто ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. З 03 червня 2014 року, за рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області № 676/4190/14-ц від 02 вересня 2014 року відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 500 грн щомісяця, починаючи з 03 червня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Аліменти відповідач не сплачує та жодного разу навіть не поцікавився, за які кошти утримується дитина. Вказані обставини підтверджуються довідкою Городенківської державної виконавчої служби від 16.09.2016 року № 3641/03-19/5. Відповідач є злісний неплатник, позовна заява ОСОБА_1 від 23.03.2016 р. про нарахування пені за прострочення сплати аліментів прийнята до розгляду Камянець-Подільськом міськрайоним судом Хмельницької області. Зазначене, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини батьком та участі в утриманні дитини, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні ОСОБА_1 Додатково дитина займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, дошкільних навчальних закладах в місті Київ. Ці заняття потрібні неповнолітньому сину, він відвідує кожний предмет з задоволенням. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення в новій сім'ї за місцем проживання в місті Київ. Між позивачем, дитиною і чоловіком позивача - ОСОБА_4 склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт від 01 вересня 2016 року, щодо обстеження житлово-побутових умов сім'ї в якій проживає неповнолітній ОСОБА_3. Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав.

В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі із підстав, зазначених в ньому. Просили позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ст. 74, 76 ЦПК України. Від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки чи про відкладення розгляду справи.

Представник служби у справах дітей Дніпровської РДА у м.Києві в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява, в якій просять провести розгляд справи без представника органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації. Висновок підтримують в повному обсязі. Рішення просять прийняти згідно чинного законодавства України, виходячи з інтересів малолітньої дитини.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В силу вимог ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або із іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Копією повторного Свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1 стверджено, що його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Як слідує з копії рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2011 року по справі № 2-833/11 р., шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно копії рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.09.2014 року по справі № 676/4190/14-ц та копії виконавчого листа, виданого 02.09.2014 року Кам'янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 03.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Довідкою про неотримання аліментів № 3641/03-19/5 від 16.09.2016 р., виданою Городенківським районним відділом державної виконавчої служби стверджено, що ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліменти з ОСОБА_2; у період з 03.06.2014 р. по 16.09.2016 р. аліменти нараховані, але не виплачені згідно з виконавчим листом № 676/4190/14-ц, який видано Кам'янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, її сім'я складається з: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджено довідкою № 2921, виданою Комунальним комерційним підприємством "Господар".

Актом № 63 обстеження умов проживання від 01.09.2016 року, складеним завідуючою сектором соціально-правового захисту прав дитини Служби у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві Ісаєвою І.М. стверджено, що за адресою в АДРЕСА_2 проживають: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 (господар), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Умови проживання добрі; для виховання, розвитку та проживання дитини створені такі умови: дитина має окрему кімнату, ліжко, шафу для одягу, стіл для навчання, комп'ютер, іграшки, книжки, особисті речі. Стосунки, традиції сім'ї: теплі, існує взаєморозуміння. ОСОБА_4 є власником квартири за адресою в АДРЕСА_2, що підтверджено копією договору дарування квартири від 14.12.2004 року.

Згідно довідки № 65 від 12.09.2016 року, виданої Спеціалізованою школою 1-3 ступенів № 148 імені Івана Багряного з поглибленим вивченням української мови та літератури м. Києва встановлено, що ОСОБА_3 навчається в 5-Б класі Спеціалізованої школи 1-3 ступенів № 148 імені Івана Багряного з поглибленим вивченням української мови та літератури м. Києва.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який являється чоловіком позивача, суду пояснив, що з дружиною ОСОБА_1 офіційно одружені з 23.01.2015 року, однак разом проживають майже 6 років. Свідок з відповідачем не знайомий. Відколи дитина ОСОБА_3 живе з ОСОБА_4, батько участі у його вихованні не бере, жодних подарунків чи коштів не передає, хлопчик називає батьком свідка.

ОСОБА_3 в судовому засіданні суду вказав, що батька ОСОБА_2 не пам'ятає, про нього йому розказувала мама. На день народження батько його не вітає, подарунків не передавав, до школи не приходив, не цікавиться його життям. Зазначив, що про нього піклуються мама і тато ОСОБА_4, у них дружні стосунки, йому подобається їхня сім'я.

Судом встановлено, що відповідач не займається вихованням сина ОСОБА_3, не спілкується з ним, не сплачує аліменти на його утримання, не провідує, не цікавиться розвитком дитини та не піклується про здоров'я. Син проживає з матір'ю.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку.

З висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 346/41/3/103 від 13.01.17 року вбачається, що Орган опіки та піклування, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до стаття 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Це означає, що мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: не піклується про його фізичний і духовний розвиток, виховання, не дбає про харчування, медичний догляд, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його повноцінного розвитку. ОСОБА_2 нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо сина, тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3.

За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 218, 224-226, 294, 296 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Федів Л.М.