Справа № 452/2759/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"16" січня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів із ОСОБА_3 посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 30.01.2007 року та син ОСОБА_6 04.07.2009р., котрі проживають із позивачем, на утримання яких відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобовязання. У звязку з наведеним позивач у позовній заяві просив присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання дітей у розмірі по ? частині із всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, - як установлено законом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник-адвокат ОСОБА_2 посилалися на обставини, викладені у позовній заяві, просили даний позов задовольнити, оскільки діти проживають разом із батьком ОСОБА_1, а мати ОСОБА_3 не надає регулярної щомісячної матеріальної допомоги на їх утримання.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 по суті спору позов не визнали; ОСОБА_3 підтвердила, що діти фактично тимчасово проживають разом із батьком ОСОБА_1, проте вона надає матеріальну допомогу на утримання дітей; що дійсно їх вихованням та утриманням займається матір позивача, а він лише зловживає спиртним, через що вона на сплату регулярних аліментних платежів у його користь не погоджується. Окрім цього відповідач ОСОБА_3 звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області із позовом про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів із ОСОБА_1, у звязку з чим сторона відповідача наполягала на зупиненні провадження у цій цивільній справі.

Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав:

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №279016 вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2006 року; від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 04.07.2009р.н., котрі на даний час дійсно проживають із позивачем та перебувають на його утриманні.

Як установлено у судовому засіданні із пояснень позивача та його представника, 16.01.2017 року рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, однак дане судове рішення ще не набрало законної сили; по даний момент із часу звернення 31.10.16р. до місцевого суду ОСОБА_1 діти Василина та ОСОБА_4 фактично проживають із батьком ОСОБА_1, що однаково убачається із Акту обстеження житлових умов №3192 від 17.11.2016р., Довідки про склад сімї №3259 від 04.11.2016р., а також зазначене не заперечила і не спростувала відповідач у справі ОСОБА_3 ствердивши про тимчасовий характер цього і про подання до Пустомитівського районного суду Львівської області позовної заяви про визначення місця проживання дітей з матірю та стягнення аліментів вже із ОСОБА_1

Разом з тим під час розгляду цивільної справи встановлено, що ОСОБА_3 неналежно виконувала обовязок по утриманню дітей, а також в малій мірі брала участь у їх вихованні, що потягнуло звернення позивача до суду із спором про стягнення аліментів. Пояснення відповідача ОСОБА_3 про те, що їй чинились перешкоди в цьому родиною позивача, чи вона придбала за вказаний період взуття, чи подарунки береться до уваги судом частково і не може бути за основу вцілому, оскільки стягувач вимагає періодичні щомісячні платежі як аліментні зобовязання, чого жодним чином не спростувала відповідач. У звязку з цим суд надає віри позивачу в тому, що фактично на утримання дітей протягом зазначеного часу саме ним використовувались та затрачалися кошти на утримання неповнолітніх дітей: на харчування, одяг, при необхідності на лікування та інші потреби, але про це документально підтвердити йому як і відповідачу ОСОБА_3 складно, оскільки фактично не збирав доказів.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

За законодавством України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у спосіб, визначений за домовленістю між ними (ст. 181 СК України). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом установлено, що між сторонами в даній цивільній справі не досягнуто згоди; відповідач ОСОБА_3 офіційного працює, тому аліменти слід присудити у частці від її заробітку (доходу) згідно ст. 183 СК України. Зазначеною нормою Закону встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому, аналізуючи зібрані докази сторонами із наведеними нормами закону, пояснення відповідача та позивача у суді, їх представників-адвокатів, ураховуючи інтереси дітей, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд прийшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При присудженні такої суми і частковому задоволенні позову суд виходить із положень Сімейного Закону, засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу позицій сторін, представлених ними документів і присуджує до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання дітей, оскільки Василина та ОСОБА_4 фактично проживають із батьком ОСОБА_1, перебувають на його утриманні, що лише практично під час розгляду цивільної справи підтверджено відповідачем; при цьому розяснивши сторонам, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів; а в звязку із навчанням дитини Василини у дитячій музичній школі батьки можуть окремо розвязати спір про участь у додаткових витратах на дитину.

Зважаючи на двічі заявлене стороною відповідача клопотання під час провадження у цивільній справі про обовязок суду зупинити провадження у даній цивільній справі у звязку із зверненням ОСОБА_3 із спором про визначення місця проживання дітей і стягнення аліментів, судом узято до уваги наступне:

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Відповідачем та її представником-адвокатом жодним чином не умотивовано, що в суді виник випадок обовязку зупинити провадження, - як того вимагає норма Закону. Питання присудження аліментних зобовязань стягувачу ОСОБА_1 із боржника ОСОБА_3 у виді щомісячних платежів є однаково урегульованим наведеними раніше нормами Сімейного кодексу України як і питання припинення (звільнення від платежів) такого стягнення; у тому числі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Одною з таких обставин може бути вже виконане судове рішення про визначення місця проживання дітей, про що ставить питання ОСОБА_3

У звязку із таким вирішення спору про стягнення аліментів, судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України; судове рішення у частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 180 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4; працюючої на посаді кухаря в ТОВ «Ю.Н.С.» м. Львів вул. Київська, 20; ідентифікаційний номер НОМЕР_1, - на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, - аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2016 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у сумі 551,2грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення.

Суддя