Справа № 464/7886/16 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/783/912/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника ОСОБА_2-ОСОБА_3, представника Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Грень У.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 18 листопада 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 18 листопада 2016 року скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Грень У.П. в частині посилання на ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу №464/2640/14-ц від 06.05.2014 року.

Скасовано розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу №464/2640/14-ц від 06.05.2014 року в частині посилання державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Грень У.П. на ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Вищезгадану ухвалу в частині відмови в задоволенні вимог скарги оскаржив ОСОБА_2. Вважає ухвалу в оскаржуваній частині незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає висновки суду, що дії виконавця щодо здійснення розрахунку є правомірними, оскільки згідно ч. 1 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", така передбачає, що виконавець зобов"язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця - помиковими. Також вважає, що здійснювати індексацію аліментів станом на 19.10.2016 року міг лише суд, а не державний виконавець. В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18 листопада 2016 року в частині відмови в задоволенні вимог скарги скасувати та постановити нову ухвалу, якою вимоги скаржника задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно п.2 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Судом встановлено, що на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06.05.2014 року видано виконавчий лист №464/2640/14-ц, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., щомісячно починаючи з 17 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. На підставі даного виконавчого листа 19.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №43718656. Дану постанову направлено боржнику ОСОБА_2

В жовтні 2016 року державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментах з врахуванням індексу інфляції з березня 2014 року по вересень 2016 року включно, та нараховано заборгованість станом на 01 жовтня 2016 року у сумі 12517,02 грн.

Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року у зв'язку із набранням чинності Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02.06.2016 року.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги ОСОБА_2, суд виходив з тих обставин, що оскільки показник індексу інфляції за вересень 2016 року був опублікований 07 жовтня 2016 року, з посиланням державного виконавця у розрахунку заборгованості по аліментах на ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року, який на момент оспорюваного розрахунку заборгованості аліментів втратив чинність є безпідставними, в зв"язку з чим вважав дії державного виконавця в частині посилання на ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року неправомірними, а розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу №464/2640/14-ц від 06.05.2014 року в частині посилання на ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року таким, що підлягає скасуванню.

З таким и висновками, колегія суддів не погоджується, в той же час з висновком про відмову в задоволенні решти вимог скарги погоджується.

Судом вірно звернуто увагу, що на підставі ч.4 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02.06.2016 року, виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, в зв"язку з чим останній мав права на обчислення розміру заборгованості із сплати аліментів та проводити індексацію розміру аліментів.

Колегія суддів вважає, що оскільки державним виконавцем в жовтні 2016 року здійснено розрахунок заборгованості по аліментах з врахуванням індексу інфляції з березня 2014 року по вересень 2016 року включно, та нараховано заборгованість станом на 01 жовтня 2016 року у сумі 12517,02 грн., тобто в період дії Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІVвід 21.04.1999 року, який втратив чинність лише 05 жовтня 2016 року у зв'язку із набранням чинності Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 02.06.2016 року, він діяв в межах чинного законодавства, в зв"язку з чим відсутні будь-які підстави для визнання неправомірними дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Грень У.П. в частині посилання на ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу №464/2640/14-ц від 06.05.2014 року, та скасування розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу №464/2640/14-ц від 06.05.2014 року в частині посилання державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Грень У.П. на ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року.

Відповідно до ч. 4. ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІV від 21.04.1999 року,державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: Абзац перший частини четвертої статті 74 із змінами, внесеними згідно із Законом N 1368-VIII ( 1368-19 ) від 17.05.2016 .

у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання;

за заявою сторін виконавчого провадження;

у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника;

у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

за власною ініціативою;

в інших передбачених законом випадках.

Державний виконавець в даному випадку здійснював заходи примусового виконання рішення у відповідності до вимог чинного законодавства та у порядок визначений виконавчим документом, в зв"язку з чим скарга ОСОБА_2 є безпідставною, а дії державного виконавця законними та правомірними.

З врахуванням вищенаведеного, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18 листопада 2016 року в частині задоволених вимог скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції скасувати та в цій частині постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги в цій частині.

В решті ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18 листопада 2016 року залишити без змін, поскільки вона в цій частині є законною, обгрунтовано та такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 312, 314, 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18 листопада 2016 року в частині задоволених вимог скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції скасувати та в цій частині постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги в цій частині.

В решті ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк