Справа № 646/3863/16-ц
№ провадження 2/646/124/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.17 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Журавель В.А.

при секретарі Писаренко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2, про визнання поруки припиненою

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що 29 серпня 2008 року між сторонами було укладено договір поруки № 226419 в забезпечення виконання зобовязання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 серпня 2008 року, укладеного між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Також 29.08.2008 року між сторонами укладено договір поруки № 226448 в забезпечення виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 0, укладеного також між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Пунктами 1.3 та 1.4 договорів поруки було визначено обсяг відповідальності позивача перед банком. 21 лютого 2009 року між позичальником ОСОБА_2 та банком було укладено додаткові угоди до кредитних договорів, якими було передбачено збільшення обсягу відповідальності за кредитними договорами, які були внесені без повідомлення та згоди поручителя ОСОБА_1 Вказані зміни до кредитних договорів призвели до того, що змінилися не просто строки погашення кредиту (відстрочено із 25.03.2009 року на 25.09.2009 року), а таке відстрочення погашення кредиту призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитом, тобто відсотки сплачувалися протягом більшого періоду, ніж тіло кредиту, і відповідно сума відсотків за користування кредитом згідно нового графіку збільшилася. Кінцевий строк погашення кредиту не змінився, але у період з 25.09.2009 року до 28.08.2029 року (тобто, у період після відстрочення до кінцевої дати погашення кредиту) збільшилися суми щомісячних платежів (навантаження збільшено на кінець строку погашення кредиту), відповідно сума відсотків за цей період також збільшилася. Відповідно за договором № 0 за попереднім графіком сума залишку становила 73309 доларів США, а за новим графіком 75151 доларів США, а за кредитним договором № 0 сума змінилася з 70265 доларів США на 72035 доларів США. ОСОБА_1, враховуючи положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, вважає, що його порука припинилася 21.02.2009 року автоматично у звязку з тим, що: до основного зобовязання внесені зміни у формі відповідних додаткових угод, на укладення яких він не надавав згоду та взагалі не був про них повідомлений; такі зміни привели до збільшення обсягу зобовязань за кредитними договорами та відповідно збільшення його відповідальності. Відповідно до п. 2.1 Договорів поруки у випадку зміни умов основного договору поручитель, підписанням цього договору, підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Сторони погодилися, що зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту договору не потребують додаткового укладення сторонами угод щодо внесення змін. Проте наведений пункт ОСОБА_1 не вважає своєю безумовною згодою на внесення всіх без винятку змін до кредитних договорів та звільнення його сторін від обовязку погодити з поручителем конкретні зміни, унаслідок яких збільшується обсяг його відповідальності, оскільки такий пункт не містить навіть приблизної конкретизації можливих змін. Позивач вважає, що погодження із поручителем змін до кредитних договорів не потребується виключно у випадку, якщо такі зміни не збільшують його відповідальність, а в іншому випадку умови п. 2.1. договорів поруки не відміняють застосування положення ч. 1 ст. 559 ЦК України у разі внесення без конкретної згоди поручителя змін до основного зобовязання, які збільшують його відповідальність, тому ОСОБА_1 просить суд визнати поруки, що виникли з договорів поруки від 29 серпня 2008 року № 226419 та № 226448 припиненими з 21 лютого 2009 року, а також стягнути з відповідача судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ "УкрСиббанк" ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Також подала заперечення проти позову ОСОБА_1, в яких вона зазначила, що не погоджується з його позовними вимогами та вважає їх незаконними та необґрунтованими з наступних підстав. 29 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та АКБ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки № 226419 в забезпечення виконання зобовязання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 серпня 2008 року, укладеного між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Також 29.08.2008 року між ОСОБА_1 та АКБ «УкрСиббанк» укладено договір поруки № 226448 в забезпечення виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 0, укладеного також між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Уклавши договори поруки ОСОБА_1, як поручитель, підтвердив, що повністю розуміє всі умови основного договору, свої права та обовязки за договором і погоджується з ними. Відповідно до умов вказаних договорів поруки ОСОБА_1 зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. В пункті 2.1 договору поруки сторонами визначено, що у випадку зміни умов основного договору поручитель, підписанням цього договору, підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Сторони погодили, що зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту договору не потребують додаткового укладення сторонами угод щодо змін. Додатковою угодою № 1 від 21.02.2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29.08.2008 року та додатковою угодою № 1 від 21.02.2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29.08.2008 року, укладених між позичальником та банком було погоджено новий графік погашення кредиту, згідно якого була надана відстрочка погашення заборгованості за тілом кредиту строком на шість місяців, з 25.02.2009 року до 25.09.2009 року. Тобто внесенням змін в основний договір на підставі зазначених додаткових угод не збільшився обсяг відповідальності поручителя, так як цими змінами не збільшено процентну ставку, не подовжувався строк дії кредитних договорів, повернення кредитних коштів та інше. Представник відповідача вважає, що доводи позивача зводяться до помилкового розуміння ним умов додаткових угод та змін в графіках сплати кредитів у визначений період, а також, невірного визначення поняття збільшення обсягу відповідальності фінансового поручителя, та як наслідок, необґрунтованих доводів про припинення дії поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом 29 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав, а ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 74100 доларів США строком до 28 серпня 2029 року зі сплатою 14 % річних та зобов"язався повернути кредитні кошти та сплатити за кредит у порядку та на умовах, зазначених в договорі/ а. с. 17-19/.

29.08.2008 року між ОСОБА_1 та АКБ «УкрСиббанк» укладено договір поруки № 226448 в забезпечення виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 0, укладеного між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 / а. с. 15-16/.

Також 29 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав, а ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 77300 доларів США строком до 28 серпня 2029 року зі сплатою 14 % річних та зобов"язався повернути кредитні кошти та сплатити за кредит у порядку та на умовах, зазначених в договорі/ а. с. 24-27/.

29.08.2008 року між ОСОБА_1 та АКБ «УкрСиббанк» укладено договір поруки № 226419 в забезпечення виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 0, укладеного між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 / а. с. 13-14/.

Пунктами 1.1. договорів поруки передбачено, що поручитель зобов"язується перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов"язань перед кредитором, що виникли з договорів про надання споживчого кредиту № 0 та № 0 від 29.08.2008 року, існуючих в теперішній час і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручителю добре відомі усі умови основного договору, зокрема, сума договору, процентна ставка, термін виконання основного зобов"язання та інші умови.

Пунктами 2.1 договорів поруки передбачено, що у випадку зміни умов основного договору поручитель підписанням цього договору підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Сторони погодили, що зміни, які здійснюються відповідно до умови цього пункту договорів не потребують додаткового укладення сторонами угод щодо внесення змін.

Тобто ОСОБА_1 , уклавши договори поруки, погодився на внесення без його згоди змін до умов кредитних договорів.

Додатковою угодою № 1 від 21.02.2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29.08.2008 року та додатковою угодою № 1 від 21.02.2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 29.08.2008 року, укладених між позичальником ОСОБА_2 та банком, було погоджено новий графік погашення кредиту, згідно якого була надана відстрочка погашення заборгованості за тілом кредиту строком на шість місяців, з 25.02.2009 року до 25.09.2009 року / а. с. 30-36/.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання. боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 1.3 договорів поруки визначено, що поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов"язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов"язання, а також у разі зміни зобов"язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається з висновку судової економічної експертизи № 6479 від 14.09.2016 року в обсязі наданих матеріалів обсяг суми відповідальності ОСОБА_1 за договором поруки № 226419 від 29.08.2008 року в забезпечення виконання зобов"язання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29.08.2008 року на день його укладання становить 192836,10 доларів США, в тому числі : 77300 доларів США- тіло кредиту, 115536,10 доларів - проценти за користування кредитом, обсяг суми відповідальності ОСОБА_1 за договором поруки в забезпечення виконання за тим же договором в редакції додаткової угоди № 1 від 21.02.2009 року становить 198003,84 долари США, в тому числі 77300 доларів США - тіло кредиту, 120703,84 долари США - проценти за користування кредитом. Обсяг суми відповідальності ОСОБА_1 за договором поруки № 226448 від 29.08.2008 року в забезпечення виконання зобов"язання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29.08.2008 року на день його укладання становить 184587,78 доларів США, в тому числі : 74100 доларів США- тіло кредиту, 110487,78 доларів - проценти за користування кредитом, обсяг суми відповідальності ОСОБА_1 за договором поруки в забезпечення виконання за тим же договором в редакції додаткової угоди № 1 від 21.02.2009 року становить 189553,57 долари США, в тому числі 74100 доларів США - тіло кредиту, 115453,57 долари США - проценти за користування кредитом / а. с. 79-98/.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за договорами про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 та № 0 від 29.08.2008 року в сумі 1341120,97 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту, заборгованості по процентам та пені / а. с. 121-128/.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська залишено змін а. с. 134-141/.

16 березня 2015 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вищезазначені рішення судів, в якій послався на те, що внаслідок укладання додаткових угод між банком та ОСОБА_5 збільшився обсяг його відповідальності /а. с. 53-55/.

Ухвалою судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення районного та апеляційного судів залишено без змін / а. с. 56-57/.

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини ( частина друга статті 223 ЦПК України).

Тому, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, вже задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень ст. 559 ЦК України та визнання поруки припиненої з моменту укладання додаткових угод, тобто з 21 лютого 2009 року, немає. У зв"язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1199цс16, яка є обов"язковою щодо застосування норми права у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 61, 212, 214-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 553, 554, 559 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки, що в виникла з договору поруки № 226419, укладеного 29.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобовязання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29.08.2008 року, припиненою з 21 лютого 2009 року відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки, що в виникла з договору поруки № 226448, укладеного 29.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобовязання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29.08.2008 року, припиненою з 21 лютого 2009 року відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення судового збору в розмірі 1102,40 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А.Журавель