Ухвала

іменем україни

23 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Дьоміної О.О., МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила і просила суд виділити в натурі 2/100 частки нерухомого майна зі спільної часткової власності в житловому будинку АДРЕСА_1 області, яка в цілому складається з приміщення кафетерію на першому поверсі загальною площею 43,4 кв. м, який складається з торговельного залу 1-1 площею 41,8 кв. м, туалету 1-2 площею 1,6 кв. м із припиненням режиму спільної власності та визнати за нею право власності на цей об'єкт, як на окремий об'єкт нерухомості.

Позивач посилалася на те, що вона є власником 2/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 області на підставі договору дарування від 26 грудня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3399. У її фактичному користуванні знаходиться приміщення кафетерію загальною площею 43,4 кв. м, торговельний зал 1-1 площею 41,8 кв. м, туалет 1-2, що в цілому складає 2/100 частин вищезазначеного житлового будинку.

ОСОБА_4 посилаючись на те, що її частка є відокремленою в ізольоване приміщення і жодним чином не пов'язано з іншими співвласниками цього будинку, просила суд задовольнити її вимоги.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про задоволення її позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та виходячи із аналізу ст. 376 ЦК України, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності і визнання права власності, оскільки не підлягають поділу (виділу) об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збідовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна, а оскільки у ході розгляду справи судами було встановлено, що позивач самочинно перевела житлове приміщення в нежитлове приміщення кафетерію без отримання дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, і доказів на спростування цього надано не було,то позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук О.О. Дьоміна А.В. Маляренко

Колегія суддів: