Справа № 2-231/11 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2028/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 28.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

28 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Сушко Л.П., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 ворота» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 лютого 2017 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 ворота» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих документів до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 ворота» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісова Мавка», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ПАТ «Банк «ОСОБА_2» звернувся до суду з заявою, в якій просив вирішити питання про видачу дублікатів виконавчих листів по справі № 2-231/2011 про стягнення солідарно з ТОВ «Лісова Мавка», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «ОСОБА_2» заборгованості у розмірі 6 200 401 грн. 14 коп., судовий збір у розмірі 1 700 грн., витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 120 грн.; поновити пропущений строк предявлення до виконання виконавчих листів у зазначеній справі.

Заява обґрунтована тим, що рішенням суду від 24 січня 2011 року позов ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_2» задоволено. Розірвано договір про надання кредиту від 28 листопада 2007 року. Стягнуто солідарно з ТОВ «Лісова мавка», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_2» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 200 401 грн. 14 коп. та судові витрати. Під час ознайомлення з цивільною справою заявнику стало відомо, що на виконання вищевказаного рішення суду представнику банку були видані виконавчі листи. За результатами службової перевірки, проведеної уповноваженої особою фонду на ліквідацію банку, було встановлено відсутність у банку ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_2» оригіналів вказаних виконавчих листів. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих провадженнь у відділах виконавчої служби за місцем реєстрації або місцезнаходження майна боржників вказані виконавчі листи не надходили.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 лютого 2017 року у задоволенні заяви ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_2» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_2» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у звязку з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що чинне процесуальне законодавство України не дає чіткої норми, яка б визначала поняття «поважна причина», її загальні ознаки і немає переліку поважних причин чи певного кола обставин, які можна вважати підставою для поновлення пропущених процесуальних строків. Суд не дав оцінку усним поясненням представника заявника. Ані представник позивача, ані уповноважена особа не брали участі у судовому засіданні, а тому вони не були обізнані про прийняте 21 січня 2011 року рішення та оригінали виконавчих листів не отримували. Рішення суду не було внесено до ЄДРСР, а зявилося лише у липні 2016 року. Предявлення виконавчих листів до виконання уповноваженою особою Фонду було неможливим, оскільки на момент введення у банку Фонду гарантування вкладів фізичних та юридичних осіб та призначення уповноваженої на ліквідацію особи строк предявлення виконавчих листів до виконання уже сплив.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні із заявою про видачу виконавчих листів та поновлення строків для їх предявлення до виконання, заявник не надав належних і допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог.

Колегія суддів погоджується по суті з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 370, 371 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 24 січня 2011 року позов ПАТ «Банк «ОСОБА_2» до ТОВ «Лісова Мавка», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено. Розірвано договір про надання кредиту № 59/07U від 28 листопада 2007 року. Стягнуто солідарно з ТОВ «Лісова мавка», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_6 ОСОБА_2» заборгованість у розмірі 6 200 401 грн. 14 коп., судовий збір у розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн., а всього 6 202 221 грн.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2011 року ухвалено додаткове рішення, яким викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: Позов задоволено. Розірвано договір про надання кредиту № 59/07U від 28 листопада 2007 року, укладений між ПАТ «Банк «ОСОБА_2» та ТОВ «Лісова мавка».

Звертаючись до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих документів до виконання, ПАТ «Банк «ОСОБА_2» зазначає, що рішення суду від 24 січня 2011 року не виконане боржниками. Однак, як встановлено судом, резолютивна частина рішення суду від 24 січня 2011 року фактично змінена додатковим рішенням від 28 березня 2011 року таким чином, що не підлягає виконанню в примусовому порядку, оскільки відповідно до судового рішення кредитний договір вважається розірваним з моменту набуття чинності зазначеного рішення.

Додаткове рішення набрало законної сили. З наявної у матеріалах справи заяви від 23 березня 2011 року вбачається, що представник позивача отримав копію рішення від 24 січня 2011 року та виконавчі листи у даній справі. Проте, заявник не надав доказів того, що він звертався до суду з заявою про видачу виконавчого листа відповідно до додаткового рішення від 28 березня 2011 року.

У силу вимог ст. 370 ЦПК України дублікат виконавчого листа видається у разі втрати його оригіналу.

Однак з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Банк «ОСОБА_2» не отримував оригіналу виконавчого листа відповідно до додаткового рішення суду.

Також банк не звернув уваги, що дублікат виконавчого листа відповідно до рішення суду від 24.01.2011 не може бути виданий, а виданий підлягає відкликанню відповідно до додаткового рішення суду від 28.03.2011 року, оскільки додатковим рішення резолютивна частина рішення викладена в редакції, що не передбачає стягнення з відповідачів будь-яких коштів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції по суті дійшов вірного висновку про відсутність підстав для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 ворота» відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Сушко Л.П.

ОСОБА_7