Справа № 712/2196/17-ц
Провадження № 2/712/1040/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пересунька Я.В.,

при секретарі - Сагун Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Черкаської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без дозволу батька, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених 30 березня 2017 року позовних вимог, просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України до ОСОБА_3, на строк із 19 травня 2017 року і до 31 серпня 2017 року, неповнолітній дочці сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2; дозволити їй або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до ОСОБА_3 на строк із 19 травня 2017 року і до 31 серпня 2017 року; допустити негайне виконання рішення суду.

Позов обґрунтовано тим, що з 18 жовтня 2008 року по 5 березня 2012 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2

За час перебування у шлюбі у сторін народилась дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач сплачує аліменти та періодично виділяє незначні суми коштів на розвиток здібностей та інші потреби дитини.

Із метою покращення стану здоров'я дочки, її фізичного, духовного та морального розвитку, підвищення рівня світогляду дитини та оволодіння і покращення навичок спілкування іноземною мовою, вона має намір забезпечити повноцінний відпочинок дочці в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя.

Відповідно до даних медичної картки дитини, ОСОБА_4 останнім часом часто хворіє та потребує щорічного оздоровлення.

У 2017 році вона разом із чоловіком, з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має можливість вивезти дитину до ОСОБА_3 у м.Хель, яке знаходиться в оточенні хвойних лісів на березі Балтійського моря і є популярним курортним місцем. Весь час перебування у цьому містечку вони проживатимуть в окремому гостьовому будинку на березі моря з усіма зручностями, де дочка також матиме змогу спілкуватись із своїми однолітками та покращити знання іноземної мови, розширити кругозір та отримати нові позитивні емоції.

Проте відповідач, як батько дитини, в категоричній формі та зовсім необгрунтовано відмовився надати дозвіл на вивезення ОСОБА_4 за кордон.

У судовому засіданні адвокат позивача - ОСОБА_5 доводи уточненої позовної заяви підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив. Пояснив, що не заперечує проти від'їзду дитини за кордон, у тому числі й до ОСОБА_3, у літній період на строк не більше, ніж на 21 день. Перебування за кордоном протягом усього літа позбавить його, як батька, можливості спілкуватись із дочкою під час літніх канікул, а також позбавить дочку спілкування із новонародженим братом. Крім того, як йому відомо, позивач ОСОБА_1 планує виїхати до ОСОБА_3 не на відпочинок, а з метою працевлаштування, а відтак йому не зрозуміло, де в цей час, і з ким перебуватиме його дитина, а також хто буде дбати про її безпеку у робочий час матері.

Представник служби у справах дітей Черкаської міської ради - ОСОБА_6 позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що відвідання дитиною курортного міста Хель у ОСОБА_3 в супроводі матері відповідатиме найвищим інтересам дитини.

Заслухавши пояснення адвоката позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом установлено, що з 18 жовтня 2008 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 5 березня 2012 року (набрало законної сили 5 березня 2012 року).

За час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін народилась дочка - ОСОБА_4 (а.с. 8).

Після розірвання шлюбу між сторонами, рішеннями органу опіки та піклування Черкаської міської ради № 124 від 5 лютого 2013 року та № 1144 від 20 жовтня 2015 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_4, а також спосіб участі батька ОСОБА_2 в її вихованні (а.с. 10-11).

На час вирішення справи судом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в 2-А класі Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 18 (а.с. 15).

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу.

Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до виписок із медичної картки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період із 17 лютого 2012 року по 26 вересня 2016 року дитина періодично хворіла на ГРВІ та інші простудні захворювання (а.с. 19-24).

Із матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 домовлялась із роботодавцем із ОСОБА_3 (м.Хель) щодо свого тимчасового працевлаштування, а також тимчасового перебування у цій країні разом із дочкою ОСОБА_4 у 2017 році (а.с. 25-27).

Загальновідомим є той факт, що місто Хель (ОСОБА_3) - це курортне місто, що розташоване на березі Балтійського моря.

Враховуючи відомості про стан здоров'я дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд робить висновок про те, що відвідування нею у супроводі матері курортного міста Хель на території ОСОБА_3 після закінчення навчального процесу в Україні та до початку нового навчального року - відповідатиме її найвищим інтересам.

За змістом пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Оскільки позивач має намір виїхати разом із дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3 з 19 травня 2017 року і до 31 серпня 2017 року, але батько дитини - відповідач ОСОБА_2 не надає згоди на вивезення дитини за кордон на такий період, то враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, суд робить висновок про те, що відмова батька у наданні такого дозволу є необгрунтованою.

За конкретних обставин справи, тимчасово на період зі 19 травня 2017 року і до 31 серпня 2017 року, баланс прав батька та матері на побачення і безпосереднє спілкування з дочкою, на думку суду, може бути порушено в бік матері з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Таким чином, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані із розглядом справи у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд громадянки України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за межі території України до ОСОБА_3 на строк із 19 травня 2017 року до 31 серпня 2017 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, або її офіційному представникові, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України до ОСОБА_3 на строк з 19 травня 2017 року до 31 серпня 2017 року, без згоди батька ОСОБА_4 - ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкаси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку апеляційним судом Черкаської області, якщо воно не буде скасоване.

Суддя : Я.В. Пересунько