Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Григоренка М.П., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 як законного представника малолітньої ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та усік ОСОБА_4 як законного представника малолітньої ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення відмовлено.

В поданій на рішенням суду апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» вказує на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано, що у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки, іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки. .

Судом не враховано, що нормами Законів України «Про іпотеку», «Про виконавче провадження» не встановлено обовязків іпотекодержателя проводити оцінку предмета іпотеки та надавати таку оцінку суду та/ або органам державної виконавчої служби при зверненні стягнення на предмет іпотеки, оскільки така оцінка має бути проведена спеціальними субєктами оціночної діяльності.

Зазначає, судом залишено поза увагою, що обовязок щодо надання громадянам, які виселяються з жилих приміщень, іншого постійного жилого приміщення покладений на місцеву раду, у тому числі на виконавчий комітет Костопільської міської ради Костопільського району Рівненської області на території якої розміщений предмет іпотеки.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відмовляючи у зверненні стягнення на предмет іпотеки суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки не провів оцінки спірного майна для визначення початкової ціни предмета іпотеки.

Проте погодитись з таким висновком суду колегія суддів не може.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом першої інстанції, що 18 лютого 2008р. між ПАТ "АК Промінвестбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №091/08, згідно якого надано кредит в розмірі 200000 грн. 00 коп. строком по 16.02.2018 року зі сплатою процентів за користування у розмірі 18% річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 18 лютого 2008 року було укладено договір іпотеки, предметом якої є житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Рівненська обл., м. Костопіль, вул.Єсеніна, буд.2е та земельна ділянка за цією ж адресою площею 660 кв.м та належать на праві власності ОСОБА_1

17 грудня 2012 року між ПАТ АК «Промінвестбанк» та ОСОБА_5 «Кредитні ініціативи» було укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення та Договір про відступлення прав вимоги, внаслідок чого відбулася заміна кредитора, а саме позивач ОСОБА_5«Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №091/08 від 18.02.2008 року, позичальником згідно якого є відповідач ОСОБА_1

Оскільки позичальник не виконала взяті на себе зобов'язання за цими договорами, утворилась заборгованість розмір якої станом на 25 квітня 2016 року складала 447 686,38 грн., що складається: 200 000,00 грн. за кредитом та по відсотках - 247 638,38 грн. Дана обставина не заперечується самим відповідачем.

Відповідно до п.5.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання строку виконання зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені Кредитним договором строки сум процентів; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки(пені,штрафу), що передбачені Кредитним договором.

Згідно з п.5.2 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно цього Договору в добровільному (позасудовому) порядку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку»іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов'язань з боку боржника.

За змістом статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент ухвалення судових рішень) ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам частини шостої статті 38, статті 39 Закону України «Про іпотеку» та положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

П.1.4 договору іпотеки від 18 лютого 2008 року сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 800 000 грн. : житловий будинок з надвірними будівлями, що є предметом іпотеки 780 000 грн.; земельна ділянка, що є предметом іпотеки 20 000 грн.,

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки, з огляду на указану в іпотечному договорі від 18 лютого 2008 року оціночну вартість предмета іпотеки погоджену сторонами (п. 1.4 договору).

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України у справі 6-1239цс16 від 8 червня 2016 року, №-2839цс16 від 21 грудня 2016 року яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 «Кредитні ініціативи» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою : Рівненська область, м. Костопіль, вул.. Єсеніна будинок 2е, загальною площею 236 кв.м., та земельну ділянку, загальною площею 0,066 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №091/08 від 19.02.2008 року, яка станом на 25.04.2016 року становить 447686,38 грн., підлягають задоволенню.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про виселення відповідачів із житлового будинку суд першої інстанції правильно застосувавши вимоги ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР та ст. ст. 39, 40 Закону «Про іпотеку» дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення відповідачів із зазначеного будинку без надання йому іншого постійного житла, оскільки в іпотеку передано житловий будинок, який було придбано не за рахунок отриманих кредитних коштів, а позивач як при зверненні до суду, так і під час розгляду справи в суді не зазначив інше житло, яке має бути надано відповідачу одночасно з виселенням з будинку.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України у справі № 6-39цс15, 24 червня 2015 року по справі № 6-447цс15, від 1 липня 2015 року по справі № 6-875цс15, від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-1033цс15, від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-1484цс15, від 16 грудня 2015 року по справі № 6-1469цс15, від 22 червня 2016 року по справі № 6-197цс16, №6-1731цс16.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, ЦПК України, ст.546, 572, 575, 589, 590 Цивільного кодексу України, ст.33, 38, 39 Закону України "Про іпотеку", колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року в частині відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 як законного представника малолітньої ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження: а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою : Рівненська область, м. Костопіль, вул.. Єсеніна будинок 2, загальною площею 236 кв.м., та земельну ділянку, загальною площею 0,066 га з цільовим призначенням для обслуговування вказаного житлового будинку за початковою ціною, погодженою сторонами у договорі іпотеки, у розмірі: житловий будинок з надвірними будівлями, що є предметом іпотеки 780 000 грн.; земельна ділянка, що є предметом іпотеки 20 000 грн., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №091/08 від 19.02.2008 року, яка станом на 25.04.2016 року становить 447686,38 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 200 000грн. та відсотках 247686,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір в сумі 14102,90 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий : Судді: