Справа № 240/929/16-ц
Провадження № 2/240/19/17 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2017 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого: - судді Попович І.А.

при секретарі: - Камак О.О.

за участі:

позивача: - ОСОБА_2

представника позивача: - ОСОБА_3

представника відповідача: - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області в інтересах ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід позивача ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений будинок було побудовано у 1953 році. Позивач прийняла спадщину, але успадкувати будинок не може бо у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

В судове засідання позивач з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволені, надавши суду пояснення відповідні викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За вимогами ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК).

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст..1225 ЦК).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.(ст.. 1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.(ст.. 1269 ЦК). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. (ст..1278 ЦК).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні позовних вимог суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинка.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до вимог зазначених в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до

врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами).

Як встановлено судом в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 02.01.1993 року, свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 25.09.1970 року та сідоцтва про шлюб НОМЕР_4 виданого 16.07.2016 року, позивач є його онукою, яка на час відкриття спадку була неповнолітньою (а.с.5-6,8).

Відповідно до довідки Степанівської сільської ради №920 від 29.11.2016 року, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на момент смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Погосподарська книга має запис за особовим рахунком № 244, відповідно до якого зареєстроване домогосподарство за адресою АДРЕСА_1, головою якого є ОСОБА_5. В списку членів домогосподарства зазначена дружина ОСОБА_6, яка відповідно до п. 18 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Відповідно до довідки Олександрівського районного комунального підприємства «Олександрівське БТІ» від 13 грудня 2016 року, технічні показники житлового будинку АДРЕСА_1 не змінилися, самовільних будівель та споруд не виявлено (а.с.18).

Спеціалістами Олександрівського БТІ 09.12.2016 року був виготовлений Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.15-17). Зазначений технічний паспорт відповідно до листа Олександрівського районного комунального підприємства «Олександрівське БТІ» від 22.12.2016 року за № 337, є висновком БТІ про задовільний технічний стан будинку, який є придатним для проживання (а.с.27).

Постановою приватного нотаріуса М.М. Левочка №446/02-14 від 30.11.2016 року, позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними побудовами АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю правостановлюючих документів (а.с.13-14).

Свідок ОСОБА_8, який є батьком позивача в судовому засіданні показав, що житловий будинок АДРЕСА_1, він не успадкував та не збирався реєструвати, бо донька вчилась у м. Донецьк у аспирантурі та мала намір там залишитися. Він хотів розібрати будинок, але коли дочка повернулась то почала мешкати у будинку дідуся.

Розглянувши вимоги позивача про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем після померлого ОСОБА_5 п'ятої черги, яка на час відкриття спадщини була неповнолітньою та відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, спадковий будинок був побудований спадкодавцем у 1953 році. Житловий будинок має задовільний стан і є придатним для проживання.

На підставі зазначеного, ст..1216, 1218, 1225, 1269, 1278 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію»,та керуючись ст. ст. 11, 58, 59, 60, 64, 209, 212 - 214 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП № НОМЕР_1, яка мешкає в АДРЕСА_2, право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 06 січня 2017 року.

Повний текст рішення складено 10 січня 2017 року.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.