Дата документу 16.01.2017 Справа № 554/1313/13-ц
УХВАЛА Справа № 554/1313/13-ц

Іменем України Провадження № 6/554/52/2017

16 січня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Шевської О.І.

при секретарі - Козаренко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и л а:

Державний виконавець Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного тереторіального управління юстиції звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України.

На виконанні у Полтавському районному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області знаходиться виконавче провадження 40955282 з примусового виконання виконавчого листа №2/554/1590/2013 від 28.05.2013 року виданий Октябрським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки., яке надійшло від відділу ДВС Диканьського РУЮ від 19.11.2013 р. На момент надходження виконавчого листа заборгованість, станом на 01.08.2013, складає 2810.60 грн.

28.11.2003 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність.

Під час виконання рішення виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити №02-29/852 від 23.12.2013 р. боржник за даною адресою не проживає. Інформація про наявність поточних рахунків боржника відсутня.

Виконавцем 03.12.2013 р. та 13.01.2016 р. на адресу боржника надсилалися виклики.

Загальна сума заборгованості по виконавчому провадженню на 08.11.2015 р. складає 23 444.83 грн.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.2, .ч. 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Слід зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон має обмежений термін дії. В матеріалах справи відсутні відомості про те, чи термін дії паспорту не закінчився та чи поновлювався закордонний паспорт.

Таким чином, подання державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного тереторіального управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є безпідставним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а:

У задоволенні подання Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань за рішенням суду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя О.І. Шевська