Справа № 214/4916/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю: секретаря судового засідання Бєлікової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 про застосування до боржника ОСОБА_2 приводу, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням 26.01.2017 року, в якому просила суд застосувати до боржника ОСОБА_2 примусовий привід до ДВС. В обґрунтування вимог подання зазначила, що на виконанні у Саксаганському відділі ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 214/4916/15-ц, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № К1 від 27.01.2014 року в сумі 66 025,78 грн. та судових витрат - 660,26 грн. Про відкриття виконавчого провадження та виклики до ДВС боржник повідомлялася, однак в добровільному порядку судове рішення не виконує, на виклики державного виконавця не зявляється, у звязку з чим державний виконавець вимушена звернутись до суду для здійснення її приводу.

В судове засідання державний виконавець Козленко А.О., представник стягувача ПАТ «ВТБ Банк» та боржник ОСОБА_2 не зявилися, про час та місце розгляду подання повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності осіб, які не зявились, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду судом подання.

Суд, дослідивши зміст та вимоги подання, надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.04.2016 року позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 задоволено: стягнуто заборгованість за кредитним договором №К1 від 27.01.2014 року в сумі 66 025,78 грн., з яких: 41 877,24 грн. сума заборгованості за кредитом; 7 857,89 грн. сума заборгованості за відсотками; 10 921,81 грн. сума заборгованості за комісією; 5 368,84 грн. пеня по кредиту та процентам; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» судові витрати в сумі 660,26 грн. (а.с.109-111).

На виконання судового рішення стягувачеві ПАТ «ВТБ Банк» видано виконавчий лист для предявлення його на виконання, який направлено на адресу банку 15.07.2016 року (а.с.114,115).

Як слідує з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно ч.1 ст.375 ЦПК України, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

В розумінні ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Із долучених до подання матеріалів не можливо встановити, в рамках якого саме виконавчого провадження державний виконавець просить оголосити привід ОСОБА_2 як боржника, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження відсутня, як і не надано жодних відомостей про її направлення на адресу боржника у встановленому законом порядку рекомендованою кореспонденцією, а так само доказів про її отримання як свідчення обізнаності ОСОБА_2 із наявністю виконавчого провадження загалом.

Виходом за місцем реєстрації та проживання боржника за адресою: вул. Мелешкіна 35-а/95, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, двері ніхто не відчинив, перевірити майновий стан ОСОБА_2 не виявилось можливим, що підтверджується актом державного виконавця від 09.12.2016 року, та на її думку розцінюється як свідчення умисного ухилення від явки до виконавчої служби.

Натомість такі доводи державного виконавця суд вважає необґрунтованими, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про її виклик до виконавчої служби, умисність невиконання приписів державного виконавця, суду не надано, у звязку з чим застосування до ОСОБА_2 примусового приводу як боржника не відповідатиме визначеним ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об'єктивності, меті застосування примусового заходу.

Крім того, вказаний акт суд визнає неналежним та недопустимим доказом, оскільки в ньому не зазначені відомості про свідків, які б могли підтвердили дійсність вчиненої державним виконавцем процесуальної дії. Посилання на неможливість встановлення майнового стану боржника суд залишає поза увагою з огляду на відсутність доказів, які б свідчили про вжиття державним виконавцем заходів для встановлення таких відомостей.

Враховуючи викладене, суд вважає подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_2 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.375 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 про застосування до боржника ОСОБА_2 приводу відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 (п'яти) днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Євтушенко О.І.