АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Міцнея В.Ф., Лисака І.Н.

секретар Костюк Л.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 07 грудня 2005 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 193/37/05-і, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 33 000,00 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно з додатку №1 до договору, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 07 грудня 2026 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1, 1.2. кредитного договору).

Відповідач ОСОБА_2 належним чином своїх зобов'язань за договором не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 10 травня 2016 року складає 24 914,55 дол. США., з яких: 19 774,05 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість розміром 3 011,85 дол. США за строк з 10.07.2015 року по 10.05.2016 року; 5 140,50 дол. США заборгованість за процентами за користування кредитом, у тому числі прострочена заборгованість розміром 4 903,64 дол. США за строк з 01.06.2014 року по 30.04.2016 року; та заборгованість по пені у розмірі 282,56 грн, з яких:

____________________________________________________________________

22ц/794/17/2017 р. Головуючий у І інстанції Літвінова О.Г.

Категорія: 27 Суддя-доповідач Владичан А.І.

110,21 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором за строк з 11.05.2015 року по10.05.2016 року, 172,35 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 11.05.2015 року по 10.05.2016 року.

Просило стягнути на свою користь заборгованість по кредиту та за процентами у розмірі 24914,55 дол. США, по пені у розмірі 282,56 грн. та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 серпня 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №193/37/05-і від 07 грудня 2005 року (в системі обліку банку договір №0) по кредиту та процентам у розмірі 24914.55 дол. США та по пені у розмірі 282.56 грн. з ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» понесені судові витрати у розмірі 9407 грн. 99 коп.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 вересня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права, суд вважав встановленими обставини, які є недоведеними, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Свої доводи мотивує тим, що позивачем не доведено належними доказами факт передачі позичальнику грошей в сумі 33 000 дол. США згідно умов кредитного договору. На підтвердження факту отримання ОСОБА_2 коштів відповідно до умов кредитного договору в сумі 33 00 дол. США банком не було надано жодного документу, передбаченого п. 1 гл. 1 розд. ІІІ Інструкції про касові операції у банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року №337 (чинної на момент укладення кредитного договору).

Вказує, що кредитний договір не містить дані про рахунки, на які має бути здійснено повернення коштів по тілу кредиту, відсоткам за користування кредитом, комісії.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 07 грудня 2005 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 193/37/05-і, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 33000 дол. США, який, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно з додатку №1 до договору, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 07 грудня 2026 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1, 1.2. кредитного договору).

Зазначений кредитний договір обліковується в системі обліку банку №0, відповідач не заперечує факт його укладення.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом 10 травня 2016 року у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань у відповідача ОСОБА_2 існує заборгованість перед позивачем за кредитним договором у розмірі 24914,55 дол. США., з яких: 19774,05 дол. США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість розміром 3011,85 дол. США за строк з 10.07.2015 року по 10.05.2016 року, 5140,50 дол. США заборгованість за процентами за користування кредитом, у тому числі прострочена заборгованість розміром 4903,64 дол. США за строк з 01.06.2014 року по 30.04.2016 року., 110,21 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 11.05.2015 року по 10.05.2016 року, 172,35 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 11.05.2015 року по 10.05.2016 року.

19 лютого 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до ОСОБА_2 з письмовою вимогою про погашення суми заборгованості у розмірі 24207,94 доларів США, на яку останній не відреагував.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання це - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про недоведеність факту передачі позичальнику грошей в сумі 33 000 дол. США згідно умов кредитного договору, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57-60 ЦПК України.

Положеннями ч. 3, ч. 4 ст. 60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експерта.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит на суму 33 000 доларів США. На підтвердження даного факту банком надано кредитний договір та розрахунок заборгованості відповідача, з якого вбачається, що ОСОБА_2 здійснював погашення заборгованості.

Відповідно доводи апелянта про невиконання банком обов'язку надання доказів на підтвердження отримання позичальником кошів за договором є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що сторони договору не погодили порядок повернення кредиту, не вказано дані про рахунок, на який має бути здійснено повернення коштів, плату за відсотками за користування кредитом, комісії, спростовуються тим, що ОСОБА_2 здійснювалася сплата чергових платежів за кредитним договором на відповідні рахунки ПАТ «УкрСиббанк», відповідно до п. 8.2 кредитного договору позичальник засвідчив, що всі умови договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього. Тобто позичальник мав змогу ознайомитись зі всіма умовами оформлення кредитного договору.

Крім того, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.

ОСОБА_2 не скористався своїм правом щодо відкликання згоди на укладення договору.

Відсутність даних про рахунки в кредитному договорі не може бути підставою для висновку про те, що відповідачу не було передано кошти за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: