Справа № 509/510/17
УХВАЛА

31 березня 2017 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину спільного майна подружжя та визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ :

10 лютого 2017 року позивачка звернулась з вищевказаною позовною заявою, в якій просила суд визнати договір купівлі продажу укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, серії 7-31, посвідчений приватним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори ОСОБА_4 - недійсним, визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. Янтарна, діл. 4.

30 березня 2017 до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява від позивачки про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,125 га, кадастровий № :01:003:0592, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., смт. Таїрове, вул. Янтарна, № 4 з підстав її незаконного продажу відповідачем ОСОБА_2 відповідачу ОСОБА_5

Вважаю, що вказана заява позивачки про забезпечення позову - не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 151 п. 3 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується : накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно із ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 151 ч.2 п.3 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не надано суду державного акту на право власності на спірну земельну площею 0,125 га, кадастровий № :01:003:0592, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., смт. Таїрове, вул. Янтарна, № 4. Тобто на сьогодні, суд позбавлений можливості документально перевірити законність і підстави набуття спірної земельної ділянки у шлюбі саме відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі з позивачкою та законність продажу спірної ділянки відповідачу ОСОБА_5, що є предметом доказування по даній цивільній справі і відповідно вказана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану земельну ділянку є передчасною і унеможливлює прийняття судом законного та обґрунтованого рішення про забезпечення позову, не порушуючи при цьому охоронюваних прав власності відповідача, або інших осіб.

З огляду на викладене, суд, вважає, що заява про забезпечення позову необґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_6 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну площею 0,125 га, кадастровий № :01:003:0592, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район , смт. Таїрове, вул. Янтарна, № 4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Овідіопольського

районного суду ОСОБА_7