Справа № 301/2339/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2017 р. Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

з участю:

представника позивачки - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

представника відповідачки - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, управління Держкомзему у Іршавському районі, ОСОБА_6 сільської ради Іршавського району про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2016 року ОСОБА_5звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2, управління Держкомзему у Іршавському районі, ОСОБА_6 сільської ради Іршавського району про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним.

Посилається на те, що наказом №1531-СГ від 03 жовтня 2014 року головного управління Держземагенства у Закарпатській області позивачці «надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовно площею 0,20 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель - 01.03), розташованої за межами населеного пункту на території ОСОБА_6 сільської ради Іршавського р-ну Закарпатської області. Наказом зобовязано керівника управління Держземагенства в Іршавському районі при надходженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забезпечити в установленому законодавством порядку розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на предмет погодження та реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі».

На виконання цього наказу нею укладено відповідну угоду з ліцензованою землевпорядною організацією на розробку проекту землеустрою та надано його на розгляд та погодження в управління Держземагентсва в Іршавському районі Закарпатської області, яке 23.11.2015 року надало висновок про погодження проекту землеустрою, однак рішенням № РВ-016 від 11.03.2016 року державним кадастровим реєстратором відмовлено в реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі у звязку з невідповідністю поданих документів вимогам, установлених Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Вказана невідповідність повязана з накладенням земельної ділянки на інші суміжні земельні ділянки зокрема земельну ділянку ОСОБА_2.

Під час розгляду справи за адміністративним позовом про визнання дій державного реєстратора неправомірними судом витребувано технічну документацію стосовно земельних ділянок суміжників.

З наданих документів вбачається, що земельна ділянка в урочищі «Бистрий», на яку надано ОСОБА_5 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою та визначено кадастровий номер, накладається на земельну ділянку, зареєстрована за ОСОБА_2

Вважає, що технічна документація, видана нібито на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III ЗК №042463 від 28.10.2002 року ОСОБА_2, є підробленою та не відповідає прийнятим сесією сільської ради рішенню та вимогам земельного законодавства.

Зокрема земельні ділянки гр.ОСОБА_2, надані в приватну власність у відповідності до рішення 15 сесії 23 скликання ОСОБА_6 сільської ради від 26 червня 2001 року, в державному акті є чітка відмітка про вищезазначене рішення та урочище в якому надається земельна ділянка, а саме «ур. Дуднавка». При цьому відомості в державному акті на право власності на землю стосовно загальної площі наданої земельної ділянки внесено виправлення, що є недопустимим.

Допущено виправлення в році видачі державного акту, а земельна ділянка в ур. «Бистрий» - спірна земельна ділянка без будь якого сумніву є дописаною в державний акт на право власності на землю і це видно із якості чорнил, характеру дописки характеристики та меж земельної ділянки, які виконані взагалі іншими чорнилами.

Крім того, в спірному державному акті вказано що земельна ділянка ОСОБА_2 надається в межах та розташована на території ОСОБА_6 сільської ради в той час як саме це урочище розташоване за межами населеного пункту і відповідно сільська рада не мала повноважень на розпорядження вказаними землями.

Такі ж виправлення без вказання їх причин та не завірені відповідним підписом начальника відповідного відділу Держкомзему щодо площі земель вказано в відомостях на державному акті (зворотній стороні Державного акту «характеристика земель переданих у приватну власність») та у графі зміни у межах і розмірах земельної ділянки внесено саме земельну ділянку площею) №№ га в ур. «Бистрий» однак не вказано номера дати та змісту документа на підставі якого такі зміни внесено немає і підписів посадових осіб які внесли чи засвідчили внесені зміни.

У відповідності до земельного законодавства всі нормативні акти, відповідно до яких заповнювалися державні акти на право власності на землю, починаючи із 1993 року, забороняли будь-які виправлення у державному акті.

Однак внесення змін до державного акта було дозволено впродовж певного періоду. У червні 1999 року набирає чинності Інструкція №43, пункт 3.9 якої передбачав: «у разі будь-яких змін в розташуванні меж земельної ділянки або умов її передачі чи надання, які відбулися після видачі державного акта, ці зміни вносяться одночасно до обох примірників державного акта. Нові межі відображаються на плані земельної ділянки суцільною лінією чорною тушшю, а старі межі перекреслюються червоною тушшю. Кожен запис про зміни посвідчуються підписом начальника районного відділу Держкомзему».

Виходячи з наведеного державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІЗК №042463 від 28.10.2002 року, виданий на імя ОСОБА_2, та відомості внесені до нього відомості не відповідають вимогам закону, що відповідно тягне за собою визнання державного акту на право приватної власності на землю недійсним та скасуванню такого. Відповідно тільки після того як позивачка в 2014 році в установленому законом порядку звернулася до головного управління Держземагенства в Закарпатській області з заявою про надання їй у власність земельної ділянки в ур. «Бистрий» та отримала наказ на розробку проекту землеустрою, виготовила його та погодила з відповідним органом Держземагенства відповідачка у вересні 2015 року почала виготовляти документацію на спірну земельну ділянку при цьому допускаючи навіть підробку земельної документації.

Представник позивачки ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у ньому. Окрім того, пояснили, що ними з архівного відділу Іршавської РДА витребувано рішення ОСОБА_6 сільської ради 15 сесії 23 скликання від 26.06.2001 року та додатку №1 «Про виділення земельних часток (паїв) в натурі жителям села», згідно якого відповідачка ОСОБА_2 отримала земельні ділянку лише в урочищі Дуднавка. Тому жодних підстав на отримання земельної ділянки площею 0,33 га в урочищі Бистрий села Приборжавське Іршавського району згідно державного акту у відповідачки немає. Даний факт лише підтверджує факт його підробки та незаконного перебування у власності землі.

Відповідачка ОСОБА_2, її представник ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради Іршавського району ОСОБА_4 у судовому засідання позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Пояснили, що позивачка просить виділити їй земельну ділянку зовсім не у тому кварталі, де розміщена її земельна ділянка в урочищі «Бистрий» села Приборжавське Іршавського району площею 0,33 га згідно державного акта, тому вона не має право на звернення до суду з даним позовом.

Представник управління Держкомзему у Іршавському районі в судове засіданні не зявився, а подав заяву про розгляд справи у його відсутності ( а. с. 73).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що наказом №1531-СГ від 03 жовтня 2014 року головного управління Держземагенства у Закарпатській області ( а. с.7, 8) позивачці «надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовно площею 0,20 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель - 01.03), розташованої за межами населеного пункту на території ОСОБА_6 сільської ради Іршавського р-ну Закарпатської області.

На виконання цього наказу нею укладено відповідну угоду з ліцензованою землевпорядною організацією на розробку проекту землеустрою та надано його на розгляд та погодження в управління Держземагентсва в Іршавському районі Закарпатської області, яке 23.11.2015 року надало висновок про погодження проекту землеустрою, однак рішенням № РВ-016 від 11.03.2016 року державним кадастровим реєстратором відмовлено в реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі у звязку з невідповідністю поданих документів вимогам, установлених Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Вказана невідповідність повязана з накладенням земельної ділянки на суміжну земельну ділянку зокрема земельну ділянку ОСОБА_2, що стверджується запереченням ( а. с. 86-87).

З наданої технічної документації до державного акту ОСОБА_2 вбачаєтсья, що земельна ділянка в урочищі «Бистрий», на яку претендує ОСОБА_5 накладається на земельну ділянку, зареєстровану за ОСОБА_2.

Рішенням ОСОБА_6 сільської ради 15 сесії 23 скликання від 26.06.2001 року та додатку №1 «Про виділення земельних часток (паїв) в натурі жителям села» відповідачка ОСОБА_2 отримала земельну ділянку лише в урочищі Дуднавка ( а. с. 45). Тому жодних підстав на перебування у власності земельної ділянки площею 0,33 га в урочищі Бистрий села Приборжавське Іршавського району згідно державного акту у відповідачки немає.

Відповідно до ст. 116 ЗК України (в редакції 2001 року) громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України ( в редакції 2001 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність вимог позивачки, тому такі слід задовольнити, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 218 ЦПК України, ст.ст. 116 та 126 ЗК України ( в редакції 2001 року), ст. 158 ЗК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати державний акт на право приватної власності на землю серії III ЗК №042463 від 28.10.2002 року, виданого на імя ОСОБА_2 недійсним та скасувати реєстрацію проекту землеустрою стосовно земельної ділянки в ур. «Бистрий» села Приборжавське Іршавського району виданої на імя ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М. М. Золотар