Справа № 541/2619/16-ц
Номер провадження 2/541/137/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 січня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зубівської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа Управління Держгеокадастру в Миргородському районі Полтавської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 3,16 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, з кадастровим номером :00:004:0147, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2. В позові посилається на те, що 02 серпня 2015 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області з кадастровим номером :00:004:0147, яку спадкодавець отримав у спадщину від своєї матері ОСОБА_3, яка померла 7 березня 2010 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2010 року, виданого Першою миргородською державною нотаріальною конторою. Останній вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 107001 виданого на підставі розпорядження Миргородської райдержадміністрації від 30 вересня 2004 року № 218 та зареєстрованого Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 50 15 квітня 2005 року. Позивач є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку у звязку з тим, що спадкодавець не отримав державного акту на цю земельну ділянку та не зареєстрував своє право власності на неї, тому нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину і він звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач в судовому засідання не зявився, до суду подав заяву в якій свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві., справу просив розглянути у його відсутність (а.с. 57).

Відповідач Зубівська сільська рада Миргородського району, в судове засідання свого представника не направила, до суду подала заяву, в якій заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 не висловила, справу просила розглянути у відсутність її представника (а.с.25, 33).

Представник Третьої особи Управління Держгеокадастру в Миргородському районі Полтавської області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, по час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 21).

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 батько позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7), помер 02 серпня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). За життя ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 3,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкувала після своєї матері ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2010 року, виданого Першою миргородською державною нотаріальною конторою, та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 107001 від 30 вересня 2004 року з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку (а.с. 8-9), але за життя він не встиг зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. Тому позивач, який є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом і прийняв спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 35-56), не зміг юридично оформити її на себе, оскільки з зазначеної підстави приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_4 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлого ОСОБА_2 (а.с. 5). Згідно з матеріалами вказаної спадкової справи інші спадкоємці за законом дружина померлого ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 відмовились від своєї частки спадкового майна на користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки після смерті ОСОБА_3 спадщина була прийнята ОСОБА_2 та отримане свідоцтво про право на спадщину, суд вважає що на день смерті 2 серпня 2015 року останньому належала земельна ділянка площею 3,16 га з кадастровим номером :00:004:0147, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на землях Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Оскільки позивач прийняв спадщину, він успадкував належну померлому ОСОБА_2 земельну ділянку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

В звязку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1216, 1217, 1221, 1268, 1269, 1273 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 208, 209, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті 02 серпня 2015 року ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку площею 3,16 га, розташовану на території Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:004:0147, яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2010 року, виданого Першою миргородською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3, якій земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ПЛ № 107001, виданого на підставі розпорядження Миргородської райдержадміністрації від 30 вересня 2004 року № 218 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 50 15 квітня 2005 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_7