З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"18" січня 2017 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Саландяк О.Я.,
секретаря: Райчук Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В судове засідання, що призначене на 18.01.2017 року, після відновлення провадження у справі, представник позивача (т.2 а.с. 213), будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи (т.2 а.с. 221) не з'явився, надавши письмову заяву (т.2 а.с. 226), де позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, просить справу розглянути на підставі доказів, наявних у справі.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що сторона скористалась своїми процесуальними правами, а також враховуючи, що представник відповідача виконав ухвалу суду від 18.07.2016 року про витребування доказів та явки до суду для дачі особистих пояснень (т.1 а.с.53), з»явившись у судове засідання на 29.08.2016 року (т.2 а.с. 200).
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (т.1 а.с.36-39) неодноразово повідомлялись належним чином та завчасно (т.2 а.с. 221-222), заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи у їх відсутність не надали, поважності причин неявки суду не повідомили, позов не оспорили.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною, фізичним особам удова повістка надсилається за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки, вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явились в судове засідання без поважних причин.
Представник відповідачів (т.1 а.с. 48-49) ОСОБА_3, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, на адресу суду надіслав заяву про відкладення розгляду даної цивільної справи (т.2 а.с. 223-225), у якій послався на зайнятість його в іншому судовому засіданні в місце мову суді у розгляді іншої цивільної справи, надавши відповідні підтвердження.
Суд визнає неповажною причину неявки представника відповідача у судове засідання з розгляду вказаної цивільної справи, оскільки Гайсинський районний суд Вінницької області є судом загальної юрисдикції, одного рівня із судом, у якому розглядається дана справа, враховуючи положення ст. 157ЦПК України, враховуючи розумні строки розгляду справи,особливості даної справи, відсутність клопотання сторони про подовження розгляду справи. Таким чином, підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України не вбачається.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи не заперечив позивач, про що його представник вказав у поданій письмовій заяві.
Оглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити.
Цільове призначення кредиту - придбання квартири в АДРЕСА_1 (ч. 1 п.5 кредитного договору). Кредит надається шляхом видачі готівки через поточний рахунок позичальника (ч. 2 п. 1.3.1.1. кредитного договору), позичальник зобов'язався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення кредиту і сплату нарахованих процентів і комісій у встановлені договором терміни, сплачувати плату за кредит та інші платежі на рахунки, вказані в договорі, достроково повернути у повному розмірі кредит та плату за кредит у випадках передбачених договором (ч. 2 п.1.8. кредитного договору). Відповідно до ч. 2 п.4.1.4. кредитного договору за нецільове використання кредиту позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 5% від суми кредиту.
При настанні подій, що впливають на здатність або бажання виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) та/або умов Документів забезпечення (надалі - Вимога) Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині, при цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу позичальника Вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником Вимоги (ч. 2 п. 1.9.1. кредитного договору). У відповідності ч. 2 п.1.9.3. кредитного договору, якщо у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань понад 38 календарних днів Банк має право в односторонньому порядку розірвати даний укладений договір, шляхом відправлення на поштову адресу позичальника листа про розірвання цього договору.
У випадку невиконання або неналежне виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 1% відсотка від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості (ч. 2 п. 4.1.1. кредитного договору).
Відповідно до ч. 2 п.4.1.2. кредитного договору за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів, позичальник крім пені додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25,00 грн. Відповідно до ч. 2 п.4.1.3. кредитного договору за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів, позичальник крім пені додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50,00 грн.
У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між кредитором і ОСОБА_2 23.05.2008 р. укладено договір поруки №SR-B04/018/2008, відповідно (т. 1 а.с. 9). За вказаним договором поруки поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань, що виникли з договору про надання кредиту № ML-B04/018/2008 від 23.05.2008 р. укладеного між кредитором та боржником (ч.1 кредитного договору) поручителю добре відомі усі умови кредитного договору, а саме - сума основного договору, процентна ставка, термін виконання основного зобов'язання (п. 2.1 Договору поруки). поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми договору, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя та боржника є солідарною, у випадку зміни умов основного договору поручитель, підписанням цього договору, підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Пунктом 3.1 договору поруки встановлено право кредитора у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання. Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобов'язань боржника в рахунок виконання зобов'язань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором (п. 4.1 Договору).
У зв'язку з неналежним виконанням боржником взятих на себе зобов'язань банк 25.03.2016 року звернувся до позичальника та поручителя із відповідними вимогами про дострокове повернення в повному обсязі суми кредиту, нарахованих процентів згідно з умовами кредитного договору, які відповідачами були отримані 28.05.2016. (т. 1 а.с. 18-22).
ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», є юридичною особою та має право на надання банківських послуг (т. 1 а.с.25-28).
Відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, що встановлений НБУ станом на 18.01.2017 року, курс гривні по відношенню до долара США складає 2762,9792 грн. за 100 доларів США (т.2 а.с. 227)
За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є зобов'язальними, і регулюються нормами ЦК України.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі.
Статтею 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст.ст.626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип та розмір процентної ставки визначається кредитним договором.
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Порука (визначення, наслідки порушення, права і обов'язки) регулюється ст.ст. 553-559 ЦК України.
Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях.
Суд не бере до уваги надані в якості доказів стороною відповідачів договір добровільного страхування від нещасних випадків позичальника кредиту №003228/1404/0000012 від 24.09.2012 р., що був укладений між страховиком ПАТ «Страхова компанія «Уніка», страхувальником (застрахованою особою) ОСОБА_1 та вигодонабувачем ПАТ «ОТП Банк» (т. 1 а.с. 51-53), рішення Обласної спеціалізованої ендокринологічної ЛКК Вінницького обласного клінічного ендокринологічного диспансеру про направлення ОСОБА_1 на МСЕК у зв'язку із його захворюваннями (т.1 а.с. 54), індивідуальну програму реабілітації №1399 від 10.07.2013 р. інваліда 2 групи ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 55-56) та довідку про розмір отримуваної ОСОБА_1 пенсії за період з січня 2016 року по червень 2016 р. (т.1 а.с. 57), оскільки вони не спростовують наявності заборгованості за кредитним договором. Окрім того, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2016 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 31.10.2016 р. за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Уніка», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору «ПАТ «ОТП Банк», яким відмовлено у стягненні страхового відшкодування за договором страхування - залишено без змін. Рішення суду набуло законної сили. (т. 2 а.с.209-212, 216-217)
Також з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути ? частки понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат (а.с.1) у вигляді судового збору у розмірі 6539,50 грн., відповідно до ст. 88 ЦПК України. Оскільки відповідач ОСОБА_4 є інвалідом другої групи (т.1 а.с. 55-57), то ? частка понесених та документально підтверджених судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 6539,50 грн. підлягають компенсації позивачу за рахунок держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Відповідно до ст.ст. 15, 16, 509, 510, 526, 530, 533, 536, 553-559, 572-593, 610, 625, 626, 631, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір 6539 (шість тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) гривень 50 копійок.
Судовий збір у розмірі 6539 (шість тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) гривень 50 копійок - компенсувати Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» за рахунок держави.
Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку може він може подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: