07.02.2017 227/4995/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 лютого 2017 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Левченка А.М.,

секретаря - Черкесової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Добропільського міськрайонного суду у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» в особі філії «Управління комунальних котелень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізоване опалення,-

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача несплачену заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення в сумі - 4795,45 грн., яка виникла за період з 01.10.2006 року по 01.06.2016 року, на свою користь. В якості обґрунтування своїх вимог зазначив, що основним квартиронаймачем та власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1 Вказав, що мешканець користувався послугами, у встановленому законом порядку не відмовлявся від їх надання. Просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином, неодноразово направлялися судові повістки за місцем реєстрації відповідача. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.12.2005 року і по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та є основним квартиронаймачем, що вбачається з доданої до позовної заяви копії особового рахунку від 04.12.2013 року, відкритого на основі ордеру НОМЕР_3 від 30.11.2005 року на основного квартиронаймача - ОСОБА_1 Факт реєстрації підтверджується також листом-відповіддю Виконавчого комітету Білозерської міської ради від 10.01.2017 року № 02/02-26 на запит суду.

Зі звірки боргу станом на 01 жовтня 2016 року, сформованого 02.10.2016 року, за особовим рахунком НОМЕР_2, вбачається, що сальдо на початок 2012 року склало 2267,20 грн., а заборгованість за період з січня 2012 року по вересень 2016 року становить 4795,45 грн. Крім того, згідно вибірки по особовому рахунку НОМЕР_2, заборгованість з лютого 2013 року по вересень 2016 року складає 2527,80 грн., розмір заборгованості підтверджується також вибіркою по особовому рахунку НОМЕР_2 за період з лютого 2013 року по вересень 2016 року, згідно якої заборгованість за вказаний період складає 4762,62 грн., а сума боргу станом на 01.10.2016 року складає - 4795,45 грн.

ОСОБА_1 було направлено попередження про необхідність погасити заборгованість за центральне опалення в сумі 4795,45 грн., в якому вказано, що у разі непогашення заборгованості документи будуть передані в суд для стягнення заборгованості, але в квартирі за вказаною адресою двері не відчинили (попередження не містить підпису відповідача).

Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлявся від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі - суду надано не було.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Таким чином, між сторонами існують фактичні правовідносини з надання послуг з централізованого опалення.

Відповідно до ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 19, 25 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 19 вказаного закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Таким чином, ОСОБА_1 є належним відповідачем, оскільки він основний квартиронаймач (споживач), тому саме на нього і покладається обов'язок оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно наданої позивачем звірки боргу станом на 01 жовтня 2016 року, сформованого 02.10.2016 року, за особовим рахунком НОМЕР_2 за адресою: Донецька область, Добропільський район, АДРЕСА_1, вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання, внаслідок чого за даною адресою у відповідача утворилась заборгованість за центральне опалення в розмірі 4795,45 грн.

Даний розрахунок судом перевірено і суд вважає, що сума заборгованості за центральне опалення дійсно складає 4795,45 грн. Вказана заборгованість на день розгляду справи в суді, відповідачем не погашена.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені судові витрати позивачем в розмірі 1378,00 грн. слід стягнути в повному обсязі з відповідача, сплата яких підтверджується доданими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» в особі філії «Управління комунальних котелень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізоване опалення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (р/р в ПАТ «ПУМБ» м. Київ, МФО 334851, ) заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення в розмірі - 4795,45 грн. (чотири тисячі сімсот дев'яносто п'ять гривень, 45 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (р/р в ПАТ «ПУМБ» м. Київ, МФО 334851, ) суму судового збору у розмірі - 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень, 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя А.М. Левченко