УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», приватного підприємства «КремАвто-Плюс» про визнання договору поруки припиненим за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 27 березня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Український промисловий банк») та приватним підприємством «КремАвто-Плюс» (далі - ПП «КремАвто-Плюс») укладено кредитний договір № 14/К-08, відповідно до умов якого останнє отримало в кредит 1 млн. 400 тис. грн зі сплатою 19 % річних, строком до 26 березня 2015 року.

Повернення позичальником кредитних коштів було забезпечено договором поруки від 27 березня 2008 року № 14/Zпор-08, укладеним між ним (позивачем) і ТОВ «Український промисловий банк».

Враховуючи те, що банк протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив до нього вимоги як до поручителя, просив визнати договір поруки припиненим.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано договір поруки від 27 березня 2008 року № 14/Zпор-08, укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, припиненим.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 559 ЦК України, належним чином оцінивши наявні у справі докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що кредитор за даним кредитним зобов'язанням у передбаченому законом порядку протягом шести місяців із дня настання строку виконання основного зобов'язання не скористався своїм правом на пред'явлення вимоги до поручителя (ОСОБА_4.).

Колегія погоджується з такими висновками.

Частиною 4 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Із матеріалів справи вбачається, що у квітні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» зверталось до суду з позовом про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором із ОСОБА_4 та ПП «КремАвто-Плюс».

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2015 року, вказану позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» залишено без розгляду у зв'язку з тим, що вона подана до суду з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України (не сплачено судовий збір) (а.с. 10-13).

Отже, з урахуванням того, що позичальник припинив виконувати свої зобов'язання за кредитним договором у грудні 2011 року, а пред'явлений банком у квітні 2014 року позов про стягнення заборгованості був залишений без розгляду, висновок судів про припинення поруки є законним і обґрунтованим.

Доводи скарги висновків судів не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.Ф. Хопта