Провадження № 2/344/738/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Домбровської Г.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі «Відповідач») про стягнення з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачем подано заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задоволити в повному обсязі.

Відповідачем подано заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що згідний платити аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 650,00 гр.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ОСОБА_5 встановлено наступне.

15.10. 2006 року у виконавчому комітеті Цуцилівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №6, який заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 20.01.2014 року розірвано. Згідно даного рішення малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати з матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.2-3).

За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серія І-НМ № 286890 від 26.06.2015р.) ( а.с.6).

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

З матеріалів позовної заяви випливає, що станом на сьогоднішній день неповнолітні діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на її утриманні, в той же час Відповідач, як батько дітей, участі у їх утриманні в достатньому, на її думку обсязі, не приймає.

Враховуючи вищевикладене, Позивач просила стягувати з Відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) на обох дітей щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, визначених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 17, 18 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» «за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно».

Порядок визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі визначено статтею 184 СК України.

Так, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина 1 статті 184 СК України).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07.02.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей роз»єднано у два різних провадження та зупинено провадження у справі до вирішення позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: відділ РАЦС Івано-Франківського МУЮ про виключення з актового запису відомостей про батьківство.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів малолітніх дітей, Суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача аліментів на утримання доньки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 750 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття, оскільки даний розмір аліментів відповідає інтересам дитини, а також відповідає обовязку батька на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів Суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дитина проживає разом з Позивачем.

При визначенні розміру аліментів Суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, зокрема те, що неповнолітні діти проживають разом з Позивачем. Також ОСОБА_5 враховано, що Відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини. Доказів, які б спростовували вищевказане, Відповідачем ОСОБА_5 подано не було, а ОСОБА_5 таких обставин не встановлено.

Також Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум дитини, віком до 6 років становить: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень.

Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: стягувати з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнення аліментів слід розпочати з 19 вересня 2016 року (з часу звернення з позовом до суду).

На підставі ст. 180, 181, 182, 183,184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 212- 215, 218 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягувати з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

3. Стягнення аліментів розпочати з 19 вересня 2016 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 256 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Домбровська Г.В.