31.01.2017 ЄУН № 337/1237/16-ц
Провадження №2-п/337/2/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі: головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., за участю заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в міста Запоріжжя заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2016 року позовні вимоги задоволено, ухвалено:

Стягнути з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 05 квітня 2016 року і до повноліття дитини до 20 серпня 2031 року

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір в дохід держави у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в якій посилається на порушення судом процесуальної процедури розгляду справи, поважність неявки в судове засідання, оскільки він перебував за межами України, та не прийняття до уваги судом його позиції щодо позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що на час розгляду справи він перебував за межами України. Щодо обставин не врахованих судом зазначив, що при розгляді справи не прийнято до уваги його матеріальне становище, оскільки на місяць він може сплачувати аліменти в розмірі не більше 220 гривень. При цьому зазначив, що є працездатною особою, та не перебуває на обліку в центру зайнятості. Будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального стану, надати суду не зміг.

Позивач ОСОБА_2 до суду повторно не зявилась. Про розгляд справи була повідомлена в передбаченому п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України порядку. Згідно ч.1 ст. 231 ЦПК України, її неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши надані докази та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Заява про перегляд заочного рішення подана у встановлений ч.2 ст. 228 ЦПК України строк.

Відповідно до ч.3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як вказує частина 1 статті 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлявся як за місцем реєстрації, так і за місцем фактичного проживання, де родичем відповідача були отримана копія позовної заяви з додатками, і ухвалою суду про відкриття провадження, що відповідає положенням ч.3 ст. 76 ЦПК України. Справа була розглянута по суті тільки після повторної неявки відповідача до суду, повідомленого про засідання в передбаченому п.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України порядку.

Таким чином, згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, судом належним чином дотримана процедура розгляду справи в порядку заочного провадження.

При цьому, факт знаходження відповідача за межами України, підтверджує поважність неявки ОСОБА_1 до суду.

Однак, виходячи зі змісту положень ч.1 ст. 232, п.п.4, 6 ч.2 ст. 229, ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, для перегляду заочного рішення, окрім поважності причини неявки до суду, відповідач повинен належними доказами, долученими до заяви про перегляд заочного рішення, також обовязково довести, що існують і не були враховані обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наявність обставини на яку посилається заявник ОСОБА_1, щодо не врахування його матеріального стану при визначенні розміру аліментів, оскільки він може сплачувати не більше 220 гривень на місяць, жодним доказом суду не підтверджено.

Натомість, долучені до заяви про перегляд заочного рішення квитанції, підтверджують факт сплати (переказу) ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини лише за вересень 2016 року на загальну суму 315 Євро, що на той час приблизно дорівнювало 9450 гривень, і було більше призначених судом аліментів за пів року.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1, на той час йому не було відомо про стягнення з нього аліментів, та ці платежі є добровільним виконанням батьківського обовязку по утриманню дитини.

Таким чином, ОСОБА_1 не підтвердив жодними доказами наявність у справі обставин, які б призвели до стягнення з нього аліментів у завищеному розмірі, а натомість, стягнута сума відповідає матеріальній платоспроможності батька дитини, що позбавляє права скасувати заочне рішення.

При цьому, право ОСОБА_1 на судовий захист не буде порушеним, оскільки при зміні його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя, він матиме в порядку ст. 192 СК України право ініціювати питання про зміну розміру аліментів.

Зважаючи на наведене, заява про перегляд заочного рішення не може бути задоволена.

Крім того, суд розяснює відповідачу ОСОБА_1, що згідно ч.2 ст. 232 ЦПК України тепер він має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом

Керуючись ст.ст. 209, 210, 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.С. Бредун