233 № 233/1242/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Наумик О.О.,

за участі секретаря Сухоставець Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № 150/2-1334 від 23 травня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 16533,00 доларів США строком погашення до 10 травня 2015 року з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 9,9%, яка відповідно до Додаткової угоди № 1 від 26 червня 2009 року становить 11,90% річних.

Відповідач не виконав належним чином свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 05 січня 2016 року складається із заборгованості за кредитом 129780,73 грн., заборгованості за відсотками 29664,17 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 64075,44 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 4814,12 грн., що у загальному розмірі складає 9513,67 доларів США, за курсом НБУ станом на дату складання розрахунку в еквіваленті становить 228334,46 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором, а також відшкодувати понесені судові витрати.

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» за довіреністю у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на заперечення проти позову, в яких зазначив на не визнання позовних вимог в частині стягнення розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту, та розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків з огляду на положення ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» від 02.09.2014 р.

Зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дістає таких висновків:

Судом встановлено, що 23 травня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 150/2-1334; 26.06.2009 р. Додаткова угода №1 про внесення змін до договору кредиту № 150/2-1334 від 23.05.2007 р.; 09.04.2010 р. - Додаткова угода №2 про внесення змін до договору кредиту № 150/2-1334 від 23.05.2007 р.; 30.12.2010 р. - Додаткова угода №3 про внесення змін до договору кредиту № 150/2-1334 від 23.05.2007 р. (а.с.8-14).

Відповідно до умов укладеного Кредитного договору позичальник ОСОБА_1 отримав від ПАТ «Укрсоцбанк» на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 16533,00 доларів США строком погашення до 10 травня 2015 року з початковою відсотковою ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 9,9% (а.с.8), яка відповідно до Додаткових угод становить 11,90% річних (а.с.15,17,19).

Відповідно до п.4.1 Кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.5 Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.2.4 Договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.

В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки.

Позивач умови укладеного між сторонами Договору по наданню відповідачу грошових коштів виконав, що підтверджено Заявою на видачу готівки №2 від 23.05.2007 р. (а.с.7).

В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 05.01.2016 р. позивачем нарахована заборгованість в розмірі 228334,46 грн., яка складається з:

- 129780,73 грн. заборгованість за кредитом,

- 29664,17 грн. заборгованість за відсотками,

- 64075,44 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасне повернення кредиту,

- 4814, 12 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасне повернення відсотків.

Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком (а.с.21-22), виходить з того, що, по-перше, цей розрахунок стороною відповідача не спростований.

По-друге, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором пені, виходячи з такого:

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).

Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання ОСОБА_1 за реєстрацією є м. Макіївка Донецької області.

Місто Макіївка Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені необґрунтованими.

Загальний розмір заборгованості за Кредитним договором станом на 05.01.2016 р. визначений судом в розмірі 159444,90 грн.:

- 129780,73 грн. заборгованість за кредитом,

- 29664,17 грн. заборгованість за відсотками.

Тож позов підлягає частковому задоволенню.

У звязку із частковим задоволенням позову суд у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 2391,67 грн. (159444,90 грн. * 1,5 / 100) та з публікацією оголошення про виклик відповідача в розмірі 630,00 грн., а загалом 3021,67 грн., - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.88,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 150/2-1334 від 23.05.2007 р. в сумі 159444 (сто пятдесят девять тисяч чотириста сорок чотири) грн. 90 коп., а також судові витрати в розмірі 3021 (три тисячі двадцять одна) грн. 67 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя