Справа №265/57/17
Провадження №2/265/489/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

05 січня 2017 року позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком в свідоцтві про народження якого записаний відповідач. Неповнолітня дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки в добровільному порядку не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітню доньку у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти.

У судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3 та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО №196309, виданого 31 серпня 2000 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецькій області ОСОБА_3 народилася 23.08.2000 року, актовий запис №534, в графі «батьки» зазначено: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №080620, виданого 06 листопада 1999 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 06 листопада 1999 року, про що зроблений відповідний актовий запис №926. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «Горбачевська».

Згідно довідки від 04 січня 2017 року, виданої директором ПП «Жилфонд 279», позивачка ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, разом з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обовязок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При цьому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів.

Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Таким чином судом встановлено, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки, має працездатний вік, не має непрацездатних членів сімї чи родичів, яких він зобовязаний утримувати, тому з урахуванням конкретних обставин справи, керуючись принципом справедливості та розумності, з урахуванням потреб неповнолітньої дитини, можливостей відповідача та визнання останнім позову, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Аналізуючи вищенаведені норми закону, у сукупності з даними обставинами справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі ст.ст. 180-182 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 81, 84, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований та мешкає за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Лютнева. 42 кв. 39 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів щомісячно, починаючи 05 січня 2017 року і до досягнення донькою повноліття, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Суддя