Справа № 766/8281/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді: Прохоренко В.В.,

при секретарі: Башинській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що їй належить 30/100 частини житлового будинку № 175 по вул. Героїв Крут (Дніпропетровська) в м. Херсоні. 14.07.2016 року відповідачем подаровано позивачу належні йому 30/100 частини житлового будинку за спірною адресою. Позивачу на сьогоднішній день належить 60/100 частин житлового будинку № 175 по вул.Героїв Крут (Дніпропетровська) в м. Херсоні. Інші 40/100 частини будинку належить співвласнику ОСОБА_3 Між співвласниками проведено розподіл домоволодіння і визначено порядок користування земельною ділянкою. В зазначеному будинку зареєстрований ОСОБА_2, який за спірною адресою не проживає з серпня 2012 року, виїхав проживати до Російської Федерації, оформив шлюб з громадянкою РФ, наміру повертатися до України не має, добровільно на сьогоднішній день зніматися з реєстрації в будинку не бажає. Речей, належних відповідачу в будинку немає, спільне господарство вони не ведуть, він не приймає участі в утриманні житлового будинку, комунальні послуги не сплачує. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 60/100 частин домоволодіння № 175 по вул.Героїв Крут (Дніпропетровська) в м. Херсоні.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав повноваження представнику.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що відповідач виїхав на постійне місце проживання до іншої країни, а в наданому ним доручення, не зазначено право на зняття його реєстраційного обліку.

Третя особа в судовому засідання не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 є власником 60/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Дніпропетровська, 175 на підставі договорів дарування від 25.08.2011 року та 14.07.2016 року.

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок за адресою м. Херсон, вул. Героїв Крут (Дніпропетровська), 175 власником іншої частини вказаного житлового будинку є ОСОБА_3.

Відповідно до довідки про склад сімї № 293 від 13.07.2016 року за адресою м. Херсон, вул. Героїв Крут (Дніпропетровська) зареєстрований ОСОБА_2, колишній власник 30/100 частин вказаного житлового будинку.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. відповідно до Закону України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, а саме 60/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою м. Херсон, вул. Героїв Крут (Дніпропетровська), 175.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Прохоренко