Номер провадження: 22-ц/785/261/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 року,

встановила:

30.10.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом в якому, після уточнення вимог, просять визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою № 26 в будинку №5 по вул. Дерибасівська в м. Одесі, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є власником 910/3000 частин зазначеної квартири, користувачем якої є ОСОБА_3 ОСОБА_4 зареєстрована в даній квартирі як колишня дружина власника квартири (шлюб розірвано 16.11.2015 року) в квартирі не проживає, не зявляється там вже більше трьох років та не знята з реєстраційного обліку, що спричиняє власнику і користувачеві квартири перешкоди реалізації їх законних житлових прав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права, неправильне застосування матеріального права та неповне зясування судом обставин, яки мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заявлених позовних вимог.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обґрунтовують тим, що судом першої інстанції не врахував те, що у відповідача є інша сімя та інше постійне місце проживання та факт її не проживання у спірній квартирі з 2012 року підтверджується відповідним актом, вона більше 3 років не проживає в квартирі та не користується нею, тому підлягає зняттю з реєстрації свого місця проживання згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Крім того зазначили, що у звязку з розірванням шлюбу з ОСОБА_2, відповідач вже не є членом сімї, тому районний суд неправильно застосував норми ч.2 ст. 405 ЦК України та оскаржуваним рішенням позбавив ОСОБА_2 його права без перешкод користуватися та розпоряджатися своєю власністю, тобто порушив право приватної власності позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції керувався, ч.2 ст. 405 ЦК України, оскільки вважав, що відповідач є відсутньою в квартирі, де вона зареєстрована, в наслідок навмисних дій позивачів, які фактично вигнали її з квартири та не дозволяють там проживати.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, ОСОБА_2 є власником 910/3000 частин квартири АДРЕСА_1, користувачем якої є ОСОБА_3

ОСОБА_4 зареєстрована в даній квартирі як колишня дружина власника квартири (шлюб розірвано 16.11.2015 року) та не знята з реєстраційного обліку (а.с.12).

Згідно акту від 23.10.2015 року, відповідач з 2012 року в квартирі не проживає, її особисті речі відсутні (а.с.13).

Відповідно інформації наданої Приморським районним судом м. Одеси ОСОБА_4 з позовом про її вселення не зверталась.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України вбачається, що член сімї власника житлового приміщення втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Враховую вказані обставини та норми права, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач більше трьох років не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, а тому позов обґрунтований.

Таким чином ухвалюючи оскаржуване рішення судом першої інстанції було не повно зясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, що привело до неправильного вирішення спору, тому рішення районного суду на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Севастополь), такою, що втратила право користування квартирою № 26 в будинку №5 по вул. Дерибасівська в м. Одесі

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1369,14 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_5