Справа № 477/1866/16-ц
Провадження № 2/477/75/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

за участю:

представників позивача - Кравцова О.В., Людаєва В.В.,

відповідача - ОСОБА_3 (не з'явився),

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "РосКосметика" до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "РосКосметика" звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_3 відшкодування матеріального збитку в сумі 16182 грн.

В позові зазначало, що 17 березня 2015 року автомобілем з реєстраційним номером НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3 було пошкоджено огорожу ТОВ "РосКосметика", про що було складено акт від 17 березня 2015 року, підписаний представниками позивача та представниками ТОВ

"Еко Транс Миколаїв", в тому числі і ОСОБА_3

Розмір збитку був визначений кошторисом, складеним 14 липня 2015 року ТОВ "ПГС-ЮГ". При цьому на претензії ТОВ "РосКосметика" про відшкодування шкоди в цьому розмірі директор ТОВ "Еко Транс Миколаїв" власноручно записав, що погоджується із сумою відшкодування в розмірі 10000 грн., що вказує на визнання ним вини.

Посилаючись, що до цього часу шкода не відшкодована, просило стягнути її із власника транспортного засобу ОСОБА_3 в повному розмірі.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України вказують на те, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована винною особою в повному обсязі.

Відповідно до позовних вимог позивача 17 березня 2015 року автомобілем, належним позивачу з р.н. НОМЕР_1 було пошкоджено його огорожу, чим завдано збитку на суму 16182 грн.

В той же час, суд вважає, що позивачем не в повній мірі доведена обґрунтованість пред'явлення позову саме до ОСОБА_3

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак акт від 17 березня 2015 року, підписаний представниками позивача та представниками ТОВ "Еко Транс Миколаїв", не містить найменування або марки транспортного засобу та його повний реєстраційного номеру.

Також в акті зазначено, що збиток нанесений водієм ОСОБА_5, але не вказано, його повних даних, наявність його водійського посвідчення, технічного паспорту та документів на керування транспортним засобом.

В акті також зазначено, що відповідальність за дії на себе бере ТОВ "Еко Трас Миколаїв", що зроблено для мирного урегулювання спору.

Крім того, позивач, заявляючи вимоги саме до ОСОБА_3 вказав, що той, будучи директором ТОВ "Еко Транс Миколаїв" визнав збиток, здійснивши резолюцію на їх претензії.

В той же час, це не вказує, що він має відповідати за збиток як фізична особа, оскільки претензія була пред'явлена до підприємства, а не до нього особисто.

Позивачем так і не було з'ясовано та підтверджено підстави за яких ОСОБА_5 керував транспортним засобом.

Хоча, відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду кримінальних та цивільних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір.

Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

Крім того відповідно до статті 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Однак при виявленні дорожньо-транспортної пригоди та складанні акту від 17 березня 2015 року наявність полісу страхування з'ясована не була.

Таким чином, в результаті неналежного документування та фіксування обставин ДТП, позивачем не доведена вина відповідача і підстави пред'явлення до нього цього позову.

Також, наявність водія, який керував транспортним засобом під час ДТП, не може вказувати на вину в спричиненні збитку особою, за якою цей транспортний засіб зареєстрований на праві власності.

Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 130, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "РосКосметика" до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в сумі 16182 грн. 00 коп. - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст був складений 30 січня 2016 року.

Суддя Р.В. Козаченко