АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/ 1170/2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Притула Н.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення (заочне) Шевченківського районного суду м. Києва від 8 квітня 2015 р.

в справі за позовом ПАТ «Артем-Банк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 8 квітня 2016 р. задоволено позов ПАТ «Артем-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Так, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Артем- Банк» заборгованість за кредитним договором № 138/06 від 11.12.2006 року, а саме : заборгованість за кредитом - 6 029 дол.США, що станом на 26.02.2015 р. за офіційним курсом НБУ становить 169 091,14 грн.; заборгованість за відсотками - 1038,09 дол.США, що станом на 26.02.2015 р. за офіційним курсом НБУ становить 29114,59 грн.; заборгованість по сплаті комісії за користування кредитними коштами 2886,53 грн.; пеню за несвоєчасне погашення кредиту - 53966,83 грн. та судовий збір в розмірі 2550,59 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить це рішення скасувати, позов задовольнити частково, та застосувати спеціальну позовну давність передбачену п.1 ч.2 ст.258 ЦК України у частині стягнення пені за несвоєчасне виконання кредитного зобов'язання обмеживши її строком в один рік, а саме: з 11.08.2013 р. по 11.08.2014 р., а також заперечує щодо стягнення комісії, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 11.12.2006 р. між ТОВ «Артем-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Артем-Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №138/06, згідно умов якого ОСОБА_1 було надану кредит на загальну суму 16 879,00 дол.США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,5% річних, строком користування до 11.04.2016 р. (п.п.1.1., 1.4 Договору).

Згідно п.1.9 кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості позичальник щомісячно в строк не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, сплачує банку комісію, яка становить 25,32 дол.США. Комісія сплачується в національній валюті України за курсом НБУ на день сплати.

За повне або часткове прострочення повернення суми кредиту позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення (п.5.1 кредитного договору).

Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що сторони погодились із визначеними умовами.

Банк виконав свої зобов'язання по вказаному договору та на виконання п.1.1 Договору надав ОСОБА_1 кошти в розмірі 16 879,00 дол.США, що підтверджується заявою про видачу готівки №29_188 від 11.12.2006 р. (а.с.14).

Як вбачається з розрахунку заборгованості позивача, відповідачка належним чином свої зобов'язання не виконувала, а тому утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 26.02.2015 р. становила: заборгованість за кредитом - 6 029 дол.США, що станом на 26.02.2015 р. за офіційним курсом НБУ становить 169 091,14 грн.; заборгованість за відсотками - 1 038,09 дол.США, що станом на 26.02.2015 р. за офіційним курсом НБУ становить 29 114,59 грн.; заборгованість по сплаті комісії за користування кредитними коштами - 2 886,53 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 53 966,83 грн., а загальна сума заборгованості складає 255 059,09 грн.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту.

Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі.

Відповідачка своїх зобов"язань належним чином не виконувала і тим самим допустила заборгованість по кредитному договору, тому, суд першої інстанції правильно вважав позовні вимоги банку обгрунтованими.

Проте, що стосується висновків суду щодо розміру стягнутих сум пені, то з ними повністю погодитися не можна з таких підстав.

Так, суд правильно вважав, що підлягають стягненню з відповідачки суми, визначені в заяві про збільшення позовних вимог від 2.03.2015 р., а саме : станом на 26.02.2015 р. заборгованість за кредитом - 6 029 дол.США, що станом на 26.02.2015 р. за офіційним курсом НБУ становить 169 091,14 грн.; заборгованість за відсотками - 1 038,09 дол.США, що станом на 26.02.2015 р. за офіційним курсом НБУ становить 29 114,59 грн.

Судом повно з»ясовано обставини справи в цій частині, та дана належна оцінка доказам. Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи. Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують. Тому, підстав для скасування рішення суду в цій частині не вбачається.

Що стосується стягнення суми пені в розмірі 53 966,83 грн., то судова колегія вважає, що ця сума визначена судом невірно, оскільки, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.258 ЦК України визначено спеціальний строк для визначення розміру пені - один рік.

Таким чином, виходячи із наданих стороною позивача розрахунку пені, розмір пені слід рахувати із урахуванням встановленого законом річного строку позовної давності до 26.02.2015 р., тобто, до часу подачі заяви про збільшення позовних вимог.

Тому, стягнута сума пені за несвоєчасне погашення кредиту становить 19 561,83 грн., а за сума пені несвоєчасно сплачені відсотки по кредиту - 6390,01 грн., тобто, загальна сума пені становить 25 951,84 грн.; і тому, розмір стягнутої з відповідачки пені на користь банку підлягає зменшенню до 25 951,84 грн.

Вказана сума не заперечувалася відповідачкою.

Що стосується стягнення суми комісії та пені по комісії, то рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з таких підстав.

Також, оскаржуючи рішення та обґрунтовуючи свої доводи, відповідачка, зокрема, зазначала, що відповідно до п.3.6 Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління НБУ від 10.05.2007 р. №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача,тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення зміни до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитний договір, тощо); крім того, банком не надано та судом не було встановлено, що ПАТ «Артем-Банк» протягом строку дії кредитного договору надавав інші послуги, ніж ті, які безпосередньо пов»язані із здійсненням ним дій на власну користь, зокрема, прийняття грошей та їх подальше перерахування на валютний рахунок відкритий у ПАТ «Артем-Банк».

Так, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-1746цс16, де зокрема, зазначено, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачці. При цьому позивач нарахував, а відповідачка сплачувала комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме : за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідачки, що є незаконним.

Тому, відповідачка вважає, що сума комісії та пені з неї стягнута незаконно.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що позовні вимоги ПАТ «Артем-Банк» в частині стягнення заборгованості по сплаті комісії та пені за користування кредитними коштами у розмірі 2 886,53 грн. є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-1746цс16.

Із зазначених обставин рішення суду в цій частині підлягає скасуванню із постановленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволення позовних вимог.

Що стосується доводів апеляції щодо застосування судом при постановленні рішення курсу валют НБУ на дату збільшення позовних вимог, а саме : на 26.02.2015 р., то судова колегія вважає, що доводи відповідачки в цій частині не можуть бути взяті до уваги, оскільки, згідно ст.31ЦПК України зменшення або збільшення позовних вимог є правом позивача, а отримуючи кредит в іноземній валюті відповідачка повинна розуміти, що вона несе ризики, пов»язані із коливанням валютного курсу.

До того ж, на час постановлення даного рішення судом апеляційної інстанції курс американського долара до української гривні знов змінився і на час постановлення рішення коливається на рівні того, який був вказаний у заяві про збільшення позовних вимог.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та за несвоєчасно сплачені відсотки підлягає зміні до 25 951,84 грн., в частині стягнення комісії та пені по комісії - скасуванню; а в решті рішення належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 8.04.2016 р. - змінити в частині розміру стягнення пені та зменшити розмір пені, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Артем-Банк» за несвоєчасне погашення кредиту та за несвоєчасно сплачені відсотки до 25 951,84 грн.

В частині стягнення комісії та пені по комісії рішення скасувати, і в задоволенні в цій частині позову відмовити; в решті рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :