Справа № 404/1668/17
Номер провадження 2-з/404/35/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Кіровський районний суд м.Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря- Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, яким просить

стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн. на місяць; рішення суду в частині сплати аліментів ОСОБА_2 в розмірі 10 000,00 грн. на місяць допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

20 березня 2017 року, через канцелярію суду, позивачем подано заяву про забезпечення позову , згідно якої просить накласти арешт на належне відповідачу на праві власності,в тому числі і часткової, нерухоме майно, а саме: - домоволодіння, на земельній ділянці сільської ради, що знаходиться за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Станичне, вул. Леніна, будинок, 54, загальною площею 82,8 кв.м.; - будинок з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вулиця Енгельса, будинок, 46, загальною площею 50,0 кв.м.; - квартира за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 53,5 кв.м. У власності 1/3 частина квартири; - комплекс будівель за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. 8-го березня, 44, загальною площею 8670,0 кв.м.; - домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Довгалівська, буд. 32, площа земельної ділянки 1 119 кв.м., частка 1/2; - житловий будинок за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, провулок Київський, буд. 11, загальною площею 96,9 кв.м., частка 3/8;

- будинок за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Туряниці, І, буд. 4, частка 1/2; - квартира за адресою: АДРЕСА_2, 1/3 частина; - квартира двокімнатна за адресою: АДРЕСА_3; просить заборонити ОСОБА_2 у будь-який спосіб вчиняти дії направлені на відчуження зазначених обєктів нерухомості, до набрання рішенням законної сили; - зобов'язати Державне підприємство Інформаційний центр Міністерства юстиції України внести відповідні відомості в державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Заява обґрунтована тим, що з червня 2008 року проживали в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу 21 червня 2010 року народилась донька ОСОБА_3, яка після розірвання шлюбу проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не приймає участі у витратах, пов'язаних із дитиною (навчання, виховання, індивідуальний розвиток, життя). Постійної офіційної роботи не має. Проте, є власником багатьох та різних об'єктів нерухомості, що підтверджується інформаційною довідкою з ДР речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. В зв'язку з тим, що відповідач- Ляшенко С.В. добровільно не сплачує аліменти на утримання дочки, вважає, що є всі законні підстави для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належне йому майно. Крім того, відповідач офіційно не декларує доходи одержані від підприємницької діяльності, існує велика вірогідність того, що зможе відчужити всіляким способом належне йому майно, щоб не сплачувати аліменти. Спосіб забезпечення позову ніяким чином не порушить право відповідача (право володіння і користування нерухомим майном), а лише спростить процедуру своєчасного виконання ним обов'язку зі сплати аліментів. Цей спосіб є прийнятним, оскільки зможе забезпечити її права та права дитини до вирішення справи по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, з наступного.

З матеріалів справи зясовано, що предмет позову стягнення аліментів , заявлений в порядк у ст. 184 СК України, в твердій грошовій сумі в розмірі -

10 000 , 00 грн. , щомісяця.

Ухвалою cудді від 03.04.2017 року провадження у вищевказаній справі відкрито. Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3, 4 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 3, 4, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Згідно зазначених норм закону завданням забезпечення позову є застосування судом, в провадженні якого перебуває справа, заходів щодо захисту матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання у майбутньому прийнятого судового рішення за її позовом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

Зі змісту ст. ст.151, 152 ЦПК України випливає, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать саме відповідачу по справі (є власністю відповідача), тому відомості про те чи належать об'єкти нерухомого, рухомого майна на праві власності відповідачу та про вартість майна на яке накладається арешт, є необхідними для забезпечення позову. Частина перша статті 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони (ст.60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні її заяви, оскільки останньою необґрунтовано та не доведено наявності підстав для вжиття таких заходів.

Так, щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони ОСОБА_2 у будь-який спосіб вчиняти дії направлені на відчуження зазначених обєктів нерухомості, до набрання рішенням законної сили, відсутні докази, які свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, зокрема, докази належності вказаного майна ОСОБА_2, станом на час розгляду справи. При цьому, даний спір не стосується зазначеного позивачем нерухомого майна.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Жодних підстав вважати, що рішення суду про стягнення аліментів не зможе бути виконане без накладення арешту на майно відповідача, або що виконання такого рішення буде утруднене у разі відчуження відповідачем вказаного нерухомого майна, - немає.

Таким чином, дотримуючись принципу співмірності та доцільності вжиття заходу забезпечення позов, враховуючи предмет заявлених вимог, тобто стягнення аліментів на утримання дитини, які є періодичними виплатами, заява не відповідає вимогам ч. 3 ст. 152 ЦПК України.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову щодо зобов'язання і Державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України внести відповідні відомості в державний реєстр обтяжень рухомого майна, оскільки відсутні дані про наявність такого майна, його вартості. З травня 2015 року Міністерством юстиції України засноване Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України, основною метою діяльності якого є технічне, технологічне забезпечення створення та супроводження програмного забезпечення ведення автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, що створюються відповідно до наказів Мінюсту, а також інших електронних баз даних, що створюються відповідно до законодавства України, надання доступу фізичним та юридичним особам до автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, забезпечення збереження та захисту даних, що містяться в автоматизованих системах Єдиних та Державних реєстрів. Відмова в задоволенні цієї заяви не перешкоджає позивачу повторно звернутися із заявою про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи. Тому, керуючись ст. ст.27,31, 151-153, 293 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська