Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Острозького районного суду Рівненської області від 26 червня

2013 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_7, комунальне підприємство «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 25 від 10 травня 2011 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 липня 2011 року, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 11 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_7, комунальне підприємство «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 25 від 10 травня 2011 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 липня 2011 року.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від

26 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 24 вересня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено.

Визнано протиправним рішення виконавчого комітету Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 25 від 10 травня 2011 року «Про оформлення права приватної власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями на АДРЕСА_1» Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться в за адресою: АДРЕСА_1, видане 21 липня 2011 року виконавчим комітетом Вельбівненської сільської ради на ім'я ОСОБА_4

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Острозького районного суду Рівненської області від

26 червня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Зазначала, що в липні 2015 року їй стало відомо, що ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 07 липня 2015 року було закрито кримінальне провадження відносно посадової особи Вельбівненської сільської ради щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності. При цьому в ході розслідування зазначеного кримінального провадження було встановлено фальшивість виписки з рішення виконавчого комітету Вельбівненської сільської ради депутатів трудящих Острозького району Рівненської області від 09 червня 1972 року.

Вважає, що фальшивість зазначеної виписки є суттєвою нововиявленою обставиною щодо ухваленого рішення Острозького районного суду Рівненської області від 26 червня 2013 року, а тому просила його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_6

Ухвалою Острозького районного суду від 23 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від

11 березня 2016 року, в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Острозького районного суду Рівненської області від 26 червня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані ухвали судів попередніх інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення Острозького районного суду Рівненської області від 26 червня 2013 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що обставини, на які посилаються заявник не є істотними обставинами для справи та не могли вплинути на висновки суду при ухваленні зазначеного рішення.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Статтею 361 ЦПК Українивизначено підстави для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Зокрема, такими підставами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»роз'яснено, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Острозький районний суд при ухваленні рішення від 26 червня 2013 року виходив із того, що забудовником спірного будинку був ОСОБА_7 та у Вельбівненської сільської ради не було підстав для визнання права власності на 1/2 частину будинковолодіння за ОСОБА_4 і видачі їй свідоцтва про право власності. При цьому суд виходив із даних висновку про технічний стан житлового будинку з погосподарськими будівлями і спорудами від 17 лютого 2011 року

№ 123, виписки з погосподарської книги Вельбівненської сільської ради від

03 грудня 2010 року № 974 та положень п. 8.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України від 07 лютого 2002 року № 7/5.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки наведені ОСОБА_4 обставини, а саме фальшивість виписки з рішення виконавчого комітету Вельбівненської сільської ради депутатів трудящих Острозького району Рівненської області від 09 червня 1972 року, не є істотними для даної справи, не могли вплинути на висновки суду при ухваленні рішення Острозького районного суду Рівненської області від

26 червня 2013 року, а томузгідно з ст. 361 ЦПК України не є нововиявленими та такими, які б давали підстави для перегляду рішення суду.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій є обґрунтованими, ґрунтуються на законі та доводами касаційної скарги не спростовані.

Докази та обставини, на які посилаються ОСОБА_4 у касаційній скарзі, були предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанцій та при їх дослідженні і встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при розгляді заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Острозького районного суду Рівненської області від 26 червня 2013 року є необґрунтованими та на зміст ухвалених судових рішень не впливають.

Відповідно до ч. 2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи зазначені обставини колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні питання про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 11 березня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Л.М.Мазур