РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

прокурора Леськів Л.А., представника позивача Кучерської Г.В., представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради, до ОСОБА_3 про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, -

встановив :

30 листопада 2016 року заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 в період з 01.07.2015 по 01.08.2016 являлась власником виробничого корпусу № 2, складів по АДРЕСА_2, площею 2294,8 кв. м., згідно договору купівлі-продажу від 23.04.2004 № 1601. Для обслуговування вказаного нерухомого майна, рішенням 30-ї сесії міської ради від 06.08.2008 приватному підприємцю ОСОБА_3 передана в оренду земельна ділянка по АДРЕСА_2 площею 12 424 м. кв. Разом з тим, ОСОБА_3 право користування (оренди) вказаною земельною ділянкою у відповідності до вимог законодавства не оформлено. Після оформлення 13.05.2004 за собою права власності на приміщення виробничого корпусу № 2, складів по АДРЕСА_2 у м.Хмельницькому, ОСОБА_3 договір оренди вказаної земельної ділянки не укладала, орендної плати за договором не сплачувала, хоча в період з 01.07.2015 по 01.08.2016 земельна ділянка використовувалась нею для розміщення вказаних об'єктів нерухомого майна.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №629 від 08.09.2016 затверджено акт визначення розміру збитків за фактичне використання ОСОБА_3 земельної ділянки без правовстановлюючих документів від 11.08.2016. Згідно якого, територіальній громаді міста Хмельницького внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 01.07.2015 по 01.08.2016, заподіяно збитки в розмірі 311 338,12 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Прокурор в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник Хмельницької міської ради позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог, вказавши що саме Хмельницька міська рада своїми протиправними діями не дає можливості викупити зазначену земельну ділянку і що відповідач звільнена від податку за плату на землю, додавши на обґрунтування своїх заперечень ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2012 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.04.2015, якою позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому про визнання незаконною та скасування податкової вимоги задоволено частково, визнано незаконною та скасовано податкову вимогу від 05.03.2012 р. №107 щодо сплати податкового боргу за орендну плату з фізичних осіб в розмірі 54 421,46 грн.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 в період з 01.07.2015 по 01.08.2016 являлась власником виробничого корпусу № 2, складів по АДРЕСА_2, площею 2294,8 кв. м., згідно договору купівлі-продажу від 23.04.2004 № 1601, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно НОМЕР_2 від 22.11.2016.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.06.2016 року, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 року, встановлено, що згідно договору купівлі-продажу приміщень від 23.04.2004 р., укладеного між закритим акціонерним товариством „Науково-виробниче підприємство „Дельта" (продавець) та приватним підприємцем ОСОБА_3 (покупець), продавець продав, а покупець купила нежитлові приміщення - виробничий корпус №2 загальною площею 1626,0 кв.м., склади загальною площею 668,0 кв.м., автозаправну станцію (нерухоме майно), що знаходяться в місті Хмельницькому по АДРЕСА_2 (п. 1.1 договору). Згідно з п. 1.4 зазначеного договору вказане нерухоме майно розміщене на земельній ділянці площею 1,79 га, що передана продавцю в постійне користування на підставі розпорядження Хмельницької міської адміністрації №1322 від 25.05.1994 р. (державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_4). У п. 1.8 договору зазначено, що право власності на нерухоме майно, яке передається, виникає у покупця з моменту державної реєстрації даного договору. Вищезазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №1601. Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 13.05.2004 р., виробничий корпус, склади та автозаправна станція за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2004 р.

Відповідно до п. 22 рішення Хмельницької міської ради від 30.08.2006 р. №45 було припинено право користування Хмельницькому науково-виробничому підприємству „Дельта" щодо земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 12424 м. кв. та надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування виробничого корпусу №2, складів, автозаправної станції по АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу приміщень р/н 1601 від 23.04.2004 р.) площею 12424 м. кв. приватному підприємцю ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до міського голови із заявою (від 22.11.2006 р.) про надання в оренду земельної ділянки площею 12424 м. кв., що знаходиться по АДРЕСА_2 для обслуговування виробничого корпусу №2, складів, автозаправної станції.

Комунальним підприємством проектно-розвідувальних робіт по землевпорядкуванню було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на право оренди приватному підприємцю ОСОБА_3 для обслуговування виробничого корпусу №2, складів по АДРЕСА_2 площею 12424 кв.м., з приводу якого було надано висновок державної експертизи землевпорядної документації від 06.06.2008 р. №2499.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, судом встановлено, що для обслуговування вказаного нерухомого майна, рішенням 30-ї сесії міської ради від 06.08.2008 приватному підприємцю ОСОБА_3 передана в оренду земельна ділянка по АДРЕСА_2 площею 12 424 м. кв.

Разом з тим, ОСОБА_3 право користування (оренди) вказаною земельною ділянкою у відповідності до вимог законодавства не оформлено.

Після оформлення 13.05.2004 за собою права власності на приміщення виробничого корпусу № 2, складів по АДРЕСА_2 у м.Хмельницькому, ОСОБА_3 договір оренди вказаної земельної ділянки не укладала, орендної плати за договором не сплачувала, хоча в період з 01.07.2015 по 01.08.2016 земельна ділянка використовувалась нею для розміщення вказаних об'єктів нерухомого майна.

14.02.2013 р. ФОП ОСОБА_3 зверталася із заявою до Хмельницької міської ради про надання дозволу на викуп вищезазначеної ділянки та з клопотанням від 06.04.2012 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проте земельну ділянку не викупила, договір оренди також не уклала, матеріали справи таких відомостей не містять.

Із актів обстеження земельної ділянки представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи від 17.11.2016 року та від 24.06.2015 р. вбачається, що обстеження земельної ділянки проведено у зв'язку з необхідністю нарахування збитків за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів на землю. В результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка огороджена бетонним парканом та має вільний доступ зі сторони АДРЕСА_2. На земельній ділянці розміщені капітальні нежитлові будівлі, тимчасові споруди. Площа земельної ділянки становить 1,2424 га.

Відповідно до протоколу засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам від 10.08.2016 року вирішено нарахування збитків здійснювати у розмірі мінімальної ставки орендної плати, визначеної згідно Податкового кодексу України з врахуванням фактичного терміну використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів на землю, але не більше трьох років. Скласти акт визначення розміру збитків, що підлягають сплаті по АДРЕСА_2 з подальшим затвердженням актів виконавчим комітетом міської ради.

03.08.2016 року ОСОБА_3 повідомлялася, що внаслідок використання нею земельної ділянки без правовстановлюючих документів, Хмельницькій міській раді нанесені збитки і що 10 серпня 2016 року о 10.00 відбудеться засідання комісії.

Із акту визначення розміру збитків від 11.08.2016 року складеного комісією з визначення розміру збитків у формі неодержаного доходу від орендної плати за користування земельною ділянкою у відповідності до порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19.04.1993 р. № 284, вбачається, що комісія встановила, що земельна ділянка площею 1,2424 га знаходиться в м. Хмельницькому по АДРЕСА_2. Земельна ділянка використовується ОСОБА_3 без правовстановлюючих документів. Нормативно грошова оцінка 1 м.кв. становить за 2015 р. - 625,48 грн., за 2016 р. - 895,90 грн., згідно листа Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області від 03.08.2016 р. та від. 14.06.2016 р. Період використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів з 01.07.2015 р. по 01.08.2016 р. Цільове використання земельної ділянки - для обслуговування виробничого корпусу № 2, складів. Розмір збитків, заподіяних територіальній громаді становить 311 338, 12 грн.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 08.09.2016 р. № 629 затверджено акт визначення розміру збитків, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки площею 1,2424 га по АДРЕСА_2 громадянкою ОСОБА_3 без правовстановлюючих документів.

На виконання Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19.04.1993 р. № 284 міською радою 19.09.2016 ОСОБА_3 направлено акт комісії з визначення збитків, рішення виконавчого комітету та пропозицію добровільно відшкодувати збитки, визначені в акті комісії від 11.08.2016.

Проте, відповідачем вимоги, викладені у повідомлені, упродовж одного місяця не виконано, збитки у розмірі 311 338,12 грн. позивачу не відшкодовано.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб'єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженням, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки (уразі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України), що зумовлювало, в даному випадку, виникнення у відповідача зобов'язання по оформленню документів, які посвідчують передачу земельної ділянки в оренду.

Приписами статті 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм чинного законодавства, міська рада, як суб'єкт права на землі комунальної власності, використовує земельні ділянки шляхом передачі їх в оренду зацікавленим особам з метою отримання орендної плати.

Підставою для сплати орендарем орендної плати є договір оренди, який набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації, відповідно до ст. 16 Закону України "Про оренду землі".

Статтею 206 ЗК України та статтею 2 Закону України «Про плату за землю» визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

За приписами статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на який вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію).

Після оформлення 13.05.2004 позивачем за собою права власності на приміщення виробничого корпусу № 2, складів по АДРЕСА_2 у м.Хмельницькому, ОСОБА_3 договір оренди вказаної земельної ділянки не укладала, орендної плати за договором не сплачувала, хоча в період з 01.07.2015 по 01.08.2016 земельна ділянка використовувалась нею для розміщення вказаних об'єктів нерухомого майна.

Згідно зі статтею 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно приписів ст. 22 ч. 2 ЦК України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (п. 2). Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватись особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

За приписами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини першої статті 156 ЗК України).

За змістом статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку із тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад .

У такому ж порядку визначаються збитки, заподіяні обмеженням прав власників землі та землекористувачів, погіршенням якості земель або приведенням їх у не придатний для використання за цільовим призначенням стан унаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому неодержаний доход це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК, статті 1166 ЦК така шкода відшкодовується у повному обсязі.

З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Аналогічна позиція викладена у Постанові № 7 Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» та постанові Верховного суду України від 14.09.2016 №703/5377/14-ц у справі №6-2588 цс15, якими, окрім вищевикладеного, встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідач своєю протиправною поведінкою, яка виразилася у використанні земельної ділянки без правовстановлюючих документів, позбавила власника земельної ділянки права отримувати дохід в розмірі орендної плати, внаслідок чого до місцевого бюджету не надійшли кошти за користування земельною ділянкою.

Таким чином, Хмельницькій міській раді завдані збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі неодержаної орендної плати в сумі 311 338,12 грн.

При цьому суд відхиляє пояснення представника відповідача в частині того, що Хмельницька міська рада своїми протиправними діями не дає можливості викупити зазначену земельну ділянку, оскільки таких доказів суду не надано, та що відповідач звільнена від сплати податку на землю, оскільки позовні вимоги в даній справі пред'явленні саме про стягнення збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

А тому, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 208-209, 212- 215, 294 ЦПК України, ст.ст.22, 1166 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, і.к. НОМЕР_1 на користь Хмельницької міської ради 311 338,12 грн. збитків завданих використанням земельної ділянки по АДРЕСА_2 без правовстановлюючих документів (р/р 0002, МФО 815013, , код платежу 18010900, одержувач : УК у м. Хмельницькому).

Стягнути з ОСОБА_3, і.к. НОМЕР_1 на користь прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) 4 670,07 грн. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя