Справа № 454/2529/16 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/783/544/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Ніткевича А.В., Приколоти Т.І.,

секретар Іванова О.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Фермерського господарства «ОСОБА_2В.»-ОСОБА_2 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 30 вересня 2016 року у справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» до Галицького районного суду м.Львова та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» до Галицького районного суду м.Львова та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди в частині позовних вимог до Галицького районного суду м.Львова.

Ухвалу оскаржив представник ФГ «ОСОБА_2В.» ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою. Стверджує, що на його думку юрисдикція судів не поширюється на позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої посадовими особами Галицького районного суду м.Львова, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації. Відмовляючи у відкритті провадження суд не зазначив, якими нормами законодавства передбачено, що спір який виник між сторонами не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, чим грубо порушив ст.124 Конституції України та положення ЦПК України. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони по справі у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення щодо часу та місця розгляду справи.

За таких обставин, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи, а відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ФГ «ОСОБА_2В.» звернувся з позовом до Галицького районного суду м.Львова та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн. завданої в результаті незаконних дій судді Галицького районного суду м.Львова, що спричинило приниження честі, гідності та ділової репутації. В обгрунтування позову позивач посилався на те, що незаконні дії суду полягали у постановленні ухвали про закриття провадження у справі за позовом ФГ «ОСОБА_2 до прокуратури Львівської області, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, яка скасована ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25.07.2016 року. Вважає, що такими діями судді Галицького районного суду м.Львова Фермерському господарству обмежено доступ до правосуддя чим принижено честь та гідність, а також завдано моральну щкоду, яку оцінює в 1 000 000 грн.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадженняу справі, суд виходив з того, що сіпр в частині вимог до Галицького районного суду м.Львова не носить цивільно-правового характеру , що виключає можливість вирішення його в порядку Цивільного процессуального кодексу України.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (ст. 56 Конституції України).

Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до змісту п. 4 ч. 2 цієї ж статті ЦК України моральна шкода може полягати у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року роз»яснено, що відкриваючи провадження у справі, суд має з'ясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява. При цьому слід виходити з компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в статті 15 ЦПК, та враховувати положення статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб'єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб'єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства. Справи зазначеної категорії не можуть розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), оскільки такі спори не мають публічно-правового характеру, навіть якщо стороною в ньому виступає суб'єкт владних повноважень.

Пунком 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що з урахуванням положень статті 15 ЦПК та положень статей 1, 12 ГПК справи про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим, незалежно від суб'єктного складу, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб'єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються у порядку господарського судочинства. Справи про захист гідності, честі та ділової репутації розглядаються в порядку цивільного судочинства і в тому випадку, коли стороною є органи державної влади та/або органи місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень).

Як вбачається із змісту позовної заяви позивач ФГ «ОСОБА_2В.» звернувся з позовом до Галицького районного суду м.Львова, Держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди заподіяної в результаті постановлення ухвали, яка була скасована судом апеляційної інстанції та на думку позивача такими діями було принижено честь, гідність, ділову репутацію господарства та завдано моральних страждань через позбавлення доступу до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене заявлена позовна вимога незважаючи на субєктний склад сторін повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 2 п.4, 312 ч.1 п.3, 314 ч.1 п.2 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Фермерського господарства «ОСОБА_2В.»-ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 30 вересня 2016 року скасувати.

Справу направити в суд першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» до Галицького районного суду м.Львова про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

ОСОБА_3