Справа № 236/40/17
24 січня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Шаньшиної М.В.
за участю секретаря Безорчук А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства"Акціонерний банк"Експрес-Банк" в особі Донецького регіонального відділення Акціонерного банку"Експрес-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості по кредитному договору,
06 січня 2017 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства"Акціонерний банк"Експрес-Банк" в особі Донецького регіонального відділення Акціонерного банку"Експрес-Банк" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору у розмірі 17 166,99 гривень та судових витрат.
Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами.
Протягом 2015-2016 років відповідач ОСОБА_1 щомісячні платежі по кредиту та нараховані проценти не сплачувала, в результаті чого в передбачений термін кредит не був погашений і 28.09.2016 року залишок кредиту в сумі 7401,00 гривень винесений банком на рахунок прострочених.
Станом на 26.12.2016 року прострочена заборгованість відповідачки складає на загальну суму 17 166,99 грн., з яких: залишок тіла кредиту 7401,00 грн.; несплачені проценти 6097,77 грн.; пеня на проценти 1436,50 грн.; інфляційні нарахування на тіло кредиту 1071,72 грн.; штраф 1160,00 грн.
Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від ОСОБА_1 повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.
Представника позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с 42), позивач в судове засідання не прибув, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи(а.с 36).
Відповідача ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки, яку вона особисто отримала під підпис, про що свідчить повідомлення про одержання(а.с.45,49), але відповідач в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, заперечень проти вимог позивача не висунула.
З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідного п.п. 5.2.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний використати кредит на споживчі потреби, сплатити проценти за його користування та повернути його в порядку та на умовах кредитного договору.
Відповідно п.п.5.3.12 кредитного договору ОСОБА_1 надала право банку без її розпорядження здійснювати кожного місяця, починаючи з 01.10.2013 року, списання грошових коштів, з усіх надходжень та наявних коштів на поточному (картковому) рахунку позичальника, у послідовності, визначеній в п.2.7 договору в сумах та в терміни, визначені в додатку №1 до цього договору. На погашення боргу за договором кошти списуються в сумі 323,00 грн., на погашення іншої заборгованості - в розмірі коштів, що обліковуються на відповідних рахунках зобов'язань позичальника за договором.
На момент отримання кредиту відповідачка працювала оглядачем вагонів структурного підрозділу «Краснолиманське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». У січні 2012 року розлучилася з громадянином ОСОБА_2(а.с.7,9).
Так як заробітна плата на рахунок відповідача не зараховувалась, відповідач змушена була звернутися з письмовим повідомленням до позичальника протягом 5 календарних днів, однак цього не зробила. Позичальник вимоги банку проігнорувала, про причини неможливості виконувати свої зобов'язання за кредитним договором не повідомила.
Протягом 2015-2016 років ОСОБА_1 щомісячні платежі по кредиту та нараховані проценти не сплачувала, в результаті чого в передбачений термін кредит не був погашений і 28.09.2016 року залишок кредиту в сумі 7401,00 гривень винесений банком на рахунок прострочених.
Станом на 26.12.2016 року прострочена заборгованість відповідачки складає на загальну суму 17 166,99 гривень , з яких:
- залишок тіла кредиту 7401,00 грн.;
- несплачені проценти 6097,77 грн.;
- пеня на проценти 1436,50 грн.;
- інфляційні нарахування на тіло кредиту 1071,72 грн.;
- штраф 1160,00 грн.(а.с. 13,15,20-23).
За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст.ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).
Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від ОСОБА_1 повернення суми кредиту.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені на проценти та штрафу суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» із змінами та доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року №189-VIII, від 2 березня 2015 року №222-VIII, де зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, відповідно до якого віднесено м. Лиман (ОСОБА_3) Донецької області.
З копії паспорта відповідача ОСОБА_1 вбачається, що вона зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОСОБА_3) Донецької області (а.с.8), тому суд застосовує вимогу наведеного вище Закону.
Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені на проценти 1436,50 грн. (а.с.21 зворот) та штраф 1160,00 грн.
Таким чином відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивачем безпідставно нарахована пеня за несвоєчасне погашення позичальником кредиту та відсотків.
З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке.
Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 525-527, 530, 554, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 60, 88, 169, 209, 213, 224, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства"Акціонерний банк"Експрес-Банк" в особі Донецького регіонального відділення Акціонерного банку"Експрес -Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості по кредитному договору задовольнити частково.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області в Апеляційний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя -