АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1161/17 Справа № 174/604/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Борцова А. А. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ««Об'єднана гірничо-хімічна компанія», третя особа - Первинна профспілка «Свободу Праці» Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» про укладення трудового договору, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія»,третя особа - Первинна профспілка «Свободу Праці» ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» про укладення трудового договору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він 26.08.2016 року звернувся до директора філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» із заявою про переведення на посаду заступника директора філії із загальних питань. 08.09.2016 року відповідачем було надано відмову в переведенні його на вказану посаду. У вказаному листі відповідач відмовив йому у прийнятті на роботу з підстав, не передбачених законодавством, що свідчить про необґрунтованість такої відмови, оскільки посилається на «Положення про філію «ВГМК» ДП «ОГХК» та «Положення про оплату праці працівників Комбінату», що не належать до актів законодавства, таким чином, ними не можуть встановлюватись обмеження для прийняття працівників на роботу та їх положення не можуть бути підставою для відмови у прийнятті на роботу. Відповідач у своїй відмові не заперечував, що він відповідає усім кваліфікаційним вимогам, що пред'являються до посади заступника директора філії із загальних питань, а також що дана посада є вакантною, тому йому було відмовлено у прийнятті на роботу з порушенням положень ст. 22 КЗпП України. Крім того, він зазнав з боку відповідача дискримінації за ознакою членства у професійних спілках, оскільки відповідачу було відомо, що він є членом виборного органу ПП «Свободу Праці» ДП «ОГХК». Просить визнати незаконною відмову в прийнятті роботу та зобов'язати Державне підприємство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» укласти з ним трудовий договір на посаду заступника директора філії із загальних питань у філії «Вільногірський гірничо - металургійний комбінат» Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» з 26 серпня 2016 року, про що видати наказ про прийняття на роботу.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія», третя особа - Первинна профспілка «Свободу Праці» Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» про укладення трудового договору відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що згідно копії заяви позивача від 25.08.2016 року, ОСОБА_2 просив розглянути його кандидатуру на вакантну посаду заступника директора філії з загальних питань управління комбінату(а.с. 51).

Відповідно до листа від 08.09.2016 р. № 01-19/5031 директора філії «Вільногірський ГМК» ДП « ОГКХ» ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2, розглянуто заяви останнього щодо призначення на дві вакантні посади - заступника директора з загальних питань та заступника директора з комерційних питань. Оскільки, позивач мав постійне місце роботи, керівництвом філії вказані вакансії не пропонувалися. Роз'яснено, що переведення на керівну посаду проводиться за поданням безпосереднього керівника підрозділу на ім'я директора Комбінату за заявою працівника, призначення та звільнення директорів та заступників директора філії узгоджується Генеральним директором підприємства за поданням директора філії ( а.с. 9, 50).

Згідно копій дипломів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію гірничого інженера та кваліфікацію економіста, патентоведа (а.с. 13).

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_3, ОСОБА_2 з 11.07.1996 року по 17.03.1997 р. працював на посаді економіста 2 категорії планово - економічного відділу, 17.03.1997 р. переведений там же провідним інженером, 09.07.1997 року переведений там же начальником бюро планування і собівартості, 18.03.1998 р. призначений заступником начальника планово - економічного відділу, за період з 01.04.1999 року назва підприємства неодноразово змінювалась, 02.01.2015 р. звільнений в зв'язку з переведенням в філію «Вільногірський ГМК» ДП «ОГКХ» в управління комбінату в планово-економічний відділ заступником начальника, 01.07.2016 р. переведений в ремонтно-монтажне управління майстром виробництва виробничо-технологічного бюро (а.с. 14-15).

Згідно листа № 31 від 09.09.2016 р. ПП «Свободу Праці» ДП «ОГХК», згідно заяви від 05.04.2016 р. та наказу від 13.04.2016 р. ОСОБА_2 є членом вказаної спілки та входить до складу її виконавчого комітету ( а.с. 10-12).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно виходив з того, що ознак дискримінації позивача при розгляді відповідачем його заяви про намір зайняти вакантну посаду заступника директора з загальних питань філії судом не виявлено, відповідачем не було відмовлено у прийнятті на вакантну посаду, відповідачем було роз'яснено позивачу порядок зайняття вказаної посади, встановлений локальними нормативними актами підприємства, однак, будь-яких дій, направлених на зайняття вказаної посади з дотриманням встановленого на підприємстві порядку, позивачем в послідуючому не вчинялося.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що відповідачем необґрунтовано було відмовлено йому у переведенні на бажану посаду не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.1 Положення про філію «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК», вона є відокремленим структурним підрозділом ДП «ОГХК». Філія не є юридичною особою (а.с. 39).

Згідно п. 6.1. посадової інструкції заступника директора філії із загальних питань, на вказану посаду призначається особа, що має вищу освіту другого рівня за ступенем магістра за відповідною галуззю знань або вищу освіту другого рівня за ступенем магістра та післядипломну освіту за галуззю знань «Управління та адміністрування» або « Право», стаж роботи на керівних посадах нижчого рівня - не менше ніж 5 років (а.с. 48).

Обсяг завдань та обов'язків за вказаною посадою визначено розділом 2 вказаної Інструкції та схемою організаційної структури філії, зокрема до обов'язків заступника директора філії із загальних питань входить оперативно - методичне керівництво роботою підпорядкованих підрозділів: відділу організації праці та заробітної плати, відділу кадрів, відділу розвитку персоналу, служби адміністративно-господарського забезпечення, підрозділів непромислового персоналу (а.с. 46-55, 85).

Згідно з вказаною схемою та схемою організаційної структури планово-економічного відділу управління комбінату філії Вільногірський ГМК» заступник начальника відділу підпорядковується начальнику відділу, а відділ - заступнику директора філії з економічних питань (а.с. 85, 86).

Відповідно до п. 10.1 Положення про філію «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» Генеральний директор підприємства за поданням директора філії узгоджує призначення та звільнення директорів та заступників директора філії, головного інженера та головного бухгалтера філії (а.с. 43).

Згідно з п.п. 6.6 Положення про оплату праці працівників Комбінату, яке є додатком до колективного договору філії «ВГМК» ДП «ОГХК» на 2015-2016 р.р., зміна посадового окладу, підвищення категорії службовцю, переведення працівника на керівну посаду, на посаду спеціаліста або службовця проводиться за поданням безпосереднього керівника підрозділу на ім'я директора Комбінату за заявою працівника та оформлюється наказом (а.с. 71).

Таким чином, вказаними локальними нормативними актами, встановлено порядок переведення працівника на керівну посаду, якою є і посада заступника директора філії з загальних питань, на яку претендує позивач, для чого необхідно заява працівника, подання безпосереднього керівника підрозділу та узгодження призначення з Генеральним директором підприємства, однак такого порядку позивачем дотримано не було.

Посилання апеляційної скарги позивача на те, що Положення про філію «Вільногріський гірничо-металургійний комбінат» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» та Положення про оплату праці працівників Комбінату не відносяться до законодавства є безпідставними, оскільки вказані акти є джерелом трудового права - локальними правовими актами, прийнятими безпосередньо на підприємстві, з яким позивач перебуває у трудових відносинах, тому він зобов'язаний додержуватися вимог вказаних актів, зокрема і при вирішенні питання щодо призначення (переведення) на керівну посаду на підприємстві.

Згідно п. 2 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», дискримінацією є ситуація, за якої особа або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Позивач вважає, що вказаними діями відповідача зазнав дискримінації саме у формі що визначена ч.1 ст.5 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» - непряма дискримінація.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Позивач вважав, що він зазнав дискримінації з боку відповідача саме за ознакою його членства у профспілковій організації, членом виборного органу якої він є. Однак, колегія вважає, що встановлені в ході розгляду справи обставини не підтверджують факту прояву дискримінації у відношенні позивача з боку відповідача у формі непрямої дискримінації та із зазначених підстав.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суду не надано жодного доказу того, за якими ознаками, яким чином та з яких підстав проявляється дискримінація відносно саме позивача зі сторони відповідача.

Проаналізувавши вищезазначені норми права, колегією не встановлено жодних критеріїв непрямої дискримінації відносно позивача зі сторони відповідача, тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання позивача на акт дискримінації у формі непрямої дискримінації відносно нього є необґрунтованим. Тобто, твердження апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що щодо нього підприємством було застосовано дискримінацію, у зв'язку з його перебуванням у профспілці є необґрунтованими та позивачем не наведені фактичні дані і не надані будь-які докази на підтвердження факту його дискримінації у формі непрямої дискримінації у зв'язку із його членством у профспілці.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко