Справа №591/5365/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/582/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради, про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, який в подальшому уточнив, мотивуючи його тим, що з 01 жовтня 2011 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 06 травня 2014 народилась дочка ОСОБА_5. Шлюбні відносини з відповідачкою не склались, вони перестали проживати разом однією сімєю, внаслідок чого він мешкає окремо від відповідачки і дитини. В той же час, ОСОБА_3 не надає йому можливості бачитись і спілкуватись з дочкою, приймати участь у її вихованні.

Посилаючись на відсутність домовленості про спосіб участі його, як батька, у вихованні спільної дитини, позивач просив суд надати йому можливість виховувати дочку у формі систематичних побачень в суботу та неділю першого та третього тижня місяця з 09-години суботи до 20-години неділі, протягом 14 днів на місяць для оздоровлення в літній період, під час державних свят за попередньою домовленістю з матірю дитини та на день його народження 21 серпня кожного року з 09-години до 20-години.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2017 року частково задоволено позов ОСОБА_4.

Визначено спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у формі періодичних побачень з дитиною, з урахуванням стану її здоровя та інших обставин, що мають істотне значення, а саме:

- за місцем проживання батька дитини: першої суботи та неділі першого тижня місяця з 09-00 суботи до 20-00 неділі;

- за місцем проживання матері дитини кожної другої та третьої середи місяця з 18-00 до 20-00 години;

- у присутності матері дитини 14 днів на оздоровлення в літній період за попередньою домовленістю між батьками;

- у присутності матері дитини у святкові дні за попередньою домовленістю між батьками.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду відповідачка ОСОБА_3 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі вона, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, визначивши спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні дочки у формі періодичних побачень з нею, з урахуванням стану здоровя дитини та інших обставин, що мають істотне значення, а саме:

- за місцем проживання батька дитини: другої суботи або неділі другого тижня місяця з 09-00 до 20-00 години;

- за місцем проживання матері дитини кожної другої та третьої середи місяця з 18-00 до 20-00 години;

- у присутності матері дитини 14 днів на оздоровлення в літній період за попередньою домовленістю між батьками;

- у присутності матері дитини у святкові дні за попередньою домовленістю між батьками.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції, самостійно встановивши побачення з дитиною за місцем проживання матері кожної другої та третьої середи місяця з 18-00 до 20-00 години, вийшов, тим самим, за межі позовних вимог, оскільки позивач про це не просив.

Крім того, посилається на те, що суд першої інстанції не врахував обставини того, що малолітня дочка сторін часто хворіє, має проблеми із зором, потребує лікування, ретельного догляду та дотримання режиму харчування і дієти. Також зазначає, що дитина постійно потребує уваги з боку матері і прихильна до неї, але позивач на даний час проживає окремо за невстановленою адресою і перевірити умови перебування дитини у нього не вбачається можливим. Відтак, на думку відповідачки, рішення суду першої інстанції в частині перебування дочки за місцем проживання позивача першої суботи та неділі першого тижня місяця з 09-00 суботи до 20-00 неділі підлягає зміні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 про задоволення апеляційної скарги та позивача ОСОБА_4 і його представника ОСОБА_7 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 01 жовтня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого 06 травня 2014 року у них народилася дочка ОСОБА_5 (а.с.7, 8), а відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 грудня 2016 року їх шлюб було розірвано.

Сторонам на праві спільної часткової власності, а саме: по 1/2 частки кожній, належить двокімнатна квартира за № 63, загальною площею 58,80 кв.м, що по вул. Інтернаціоналістів, 43-В у м. Суми, в якій вони зареєстровані разом з дитиною (а.с.9, 23).

Проте, у вказаному жилому приміщенні фактично проживає відповідачка разом з дочкою, а позивач через неприязні стосунки, які склалися з колишньою дружиною, проживає окремо, зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради від 22 лютого 2017 року за № 350/27.01-21 службою було проведено обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_6. Зясовано, що за місцем її проживання з матірю створені належні умови для розвитку та відпочинку малолітньої дитини. Також і батько має належні умови для проживання. ОСОБА_5 відвідує ДНЗ № 2 «Ясочка». При спілкуванні з дитиною, виявлено, що вона знає, що в неї є батько, мати, баби та діди, назвала їх імена. Дитина прихильна до обох батьків. Отже, на думку служби у справах дітей, фактів, які були б підставою для обмеження спілкування дитини з батьком, службою не виявлено.

Враховуючи наведене, службою у справах дітей Сумської міської ради запропоновано наступний порядок участі батька у вихованні дитини: кожного першого та третього тижня з 09-00 суботи до 20-00 неділі, у святкові дні та влітку 14 днів на оздоровлення за попередньою домовленістю між батьками з урахуванням стану здоровя, режиму дня дитини та інших обставин, що мають істотне значення (а.с.62).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що такий спосіб участі позивача у вихованні малолітньої дочки, як у формі систематичних побачень з нею за місцем проживання батька першої суботи та неділі першого тижня місяця з 09-00 суботи до 20-00 неділі, тобто, з ночівлею дитини у батька, за місцем проживання матері дитини кожної другої та третьої середи місяця з 18-00 до 20-00 години, а також у присутності матері дитини протягом 14 днів для оздоровлення в літній період та у присутності матері дитини у святкові дні за попередньою домовленістю між батьками буде сприяти повноцінному вихованню дитини, гармонійному її розвитку, зважаючи на малолітній вік дитини, особливості її психоемоційного стану, а також враховуючи складні стосунки, що склались між батьками, для уникнення тривалих психоемоційних навантажень на дитину у випадку виникнення непорозумінь між батьками під час їх сумісного перебування.

При цьому, суд звернув особливу увагу обох батьків на необхідність дійти компромісу та взаємних поступок у питаннях, повязаних з вихованням їх спільної дитини, а також націлив обидві сторони на максимальне врахування інтересів дитини у їх відносинах між собою, з приборканням проявів агресивної поведінки, невиправданих амбіцій та усвідомленням своєї відповідальності за подальшу долю дитини, її розвиток та психічне здоровя.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони є законними і обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як передбачено ч.3 ст.9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 за № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Також ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з положеннями ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Вказані принципи містяться також у положеннях ст.ст.141, 153 СК України.

Вимогами ч.3 ст.157 СК України передбачено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У ч.2 ст.159 СК України йдеться про те, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач хоча і проживає окремо від дитини, яка мешкає з матірю відповідачкою ОСОБА_3, проте він піклується про розвиток дочки, приймає участь у її утриманні та виявляє бажання спілкуватись з дитиною, бере участь у її вихованні, тобто, якихось обмежень стосовно спілкування батька з дочкою судом не встановлено, як і того, що таке спілкування може перешкоджати нормальному розвиткові дитини.

Однак, ураховуючи, що відповідачка в деякій мірі перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо визначення обраного ним, тобто судом, способу участі батька у вихованні малолітньої дитини, яка мешкає окремо від батька.

Доводи апеляційної скарги відповідачки фактично зводяться до того, що вона не погоджується з рішенням суду в частині визначення позивачу побачень з дитиною першої суботи та неділі першого тижня місяця з 9-години суботи до 20-години неділі, тобто з тим, що дитина матиме можливість ночувати у батька, посилаючись на хворобливий стан здоровя дитини та її прихильність до матері.

Проте, на думку колегії суддів, відповідачка не спростувала належними і допустимими доказами встановлений судом спосіб участі батька у вихованні дитини, а також не довела доцільність запропонованого нею варіанта побачень дитини з батьком, зокрема, саме другої суботи або неділі другого тижня місяця з 09-години до 20-години.

Так, прихильність дитини як до батька, так і до матері встановлена показами свідків та висновком Служби у справах дітей Сумської міської ради.

При цьому, колегія суддів виходить з принципу рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, неможливості порушення права дитини на регулярній основі підтримувати особисті відносини з батьком, враховуючи, що такі контакти не суперечать найкращим інтересам дитини, оскільки відповідачка нічим не підтвердила наявність негативного впливу батька на виховання дитини, а матеріалами справи обставини щодо цього не встановлені.

До того ж, визначаючи позивачу одне тривале побачення з дочкою раз на місяць на вихідні дні суботу та неділю з ночівлею дитини, суд обумовив такий висновок з урахуванням стану здоровя дитини, її згодою на це та іншими обставинами, що мають істотне значення.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції, визначаючи побачення позивача з дочкою за місцем проживання матері дитини кожної другої та третьої середи місяця з 18-ї до 20-ї години, вийшов, тим самим, за межі позовних вимог, то колегія суддів відноситься до них критично, враховуючи, що зазначена форма побачення є складовою позовної вимоги щодо способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, а також згідно тексту запропонованої відповідачкою мирової угоди вона сама наполягала на побаченнях батька з дитиною кожної середи та пятниці з 18-ї до 20-ї години (а.с.45-46).

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, отже, апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1; 308; 314 ч.1 п.1; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -