АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1528/17 Справа № 208/4675/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Каратаєвої Л.О.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

при секретарі: Григорєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 вересня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.09.2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи стягнення з 25.07.2016 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с.44).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення та стягнути з нього на користь ОСОБА_3 щомісяця аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) на утримання неповнолітньої дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.07.2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.47-48).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.12.2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Від подружніх відносин сторони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджено актовим записом за №206 (а.с.3).

Відповідно до акту від 09.08.2016 року, складеного техніком-наглядальником ТОВ Крона-Сервіс 2 ОСОБА_5 у присутності свідків, вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично мешкає з ОСОБА_6 за адресою: бул. Незалежності, будинок №9, з 2012 року на даний час (а.с.22).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, позивачка виховує та утримує доньку сама, а тому потребує матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач працює, має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Встановивши обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами, застосувавши зазначені норми права, суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував наявність у нього на утриманні тимчасово непрацюючої дружини та двох їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, не може бути підставою для скасування або зміни рішення суду, оскільки відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповіднодо законів України.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що з нього на час розгляду справи в суді першої інстанції утримувались аліменти в розмірі 16% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць та до її повноліття, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки згідно довідки від 07.09.2016 року, наданої головним бухгалтером КП ДОР Аульський водовід, ОСОБА_2 добровільно сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3, аліменти на працівника утримано, але не перераховано підприємством з лютого 2016 року по теперішній час. Заборгованість складає 8899 грн. 92 коп. (а.с.43).

Будь-яких інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом наведено не було.

Таким чином, колегія суддів вважає рішення суду таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та відповідає вимогам ст. 213,214 ЦПК, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: