Справа №643/1257/14-ц
Пр. № 2/643/47/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Єрмак Н.В.,

за участю секретаря Зубко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою та виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні квартирою та виселення, посилаючись на те, що з 23.12.2013 року вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачі, які мешкають в квартирі № 35 самовільно зайняли її кімнату шляхом вирубки в стіні дверного отвіру та закладення двері її кімнати. Добровільно звільняти кімнату вони відмовляються, у зв*язку з чим просить усунути перешкоди з боку відповідачів в користуванні належної їй квартири та виселити відповідачів з належної їй кімнати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позов не визнали та зазначили, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2011 року за ними визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 56,9 кв.м., в якій вони і проживають. Спірна кімната входила до складу квартири № 35 та з 1989 року в ній проживають та зареєстровані відповідачі, у зв*язку з чим просили відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду повідомлені судом належним чином.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2011 року та ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2012 року, за відповідачами визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., яка складається з двох кімнат, площею 12,6 кв.м. та 12,7 кв.м., кухні площею 16,8 кв.м., вбиральні площею 3,7 кв.м., коридору 5,3; 2,3 кв.м. ( рішення зареєстровано в КП «Харківське міськБТІ» 12.09.2012 року, що вбачається з витягу про державну реєстрацію прав № 35466717 ).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.06.2011 року за ОСОБА_5 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат, площею 17,2 кв.м. та 13 кв.м., кухні площею 6,4 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м., ванної кімнати площею 1,6 кв.м., коридору площею 1,3 кв.м. Зазначена квартира розташована поряд з квартирою № 35, належної на праві власності відповідачам.

ОСОБА_5 25.04.2013 року продав квартиру № 34 ОСОБА_6, а той, в свою чергу, 23.12.2013 року продав її позивачу.

Із наданих технічних паспортів квартир вбачається, що квартири №№ 34, 35 є двокімнатними. Площа однієї з кімнат квартири № 35 складає 12,7 кв.м., а однієї з кімнат квартири № 34 13,0 кв.м. Із акту поточних змін від 14.08.2014 року, який складено техніком Харківського міськБТІ, який складав технічні паспорти вбачається, що 14.08.2014 року проведено обстеження в натурі квартири № 35, при якому встановлено, що у плануванні квартири змін немає. Із приміщення № 24 в приміщення № 35-2 ( друга кімната квартири ) прорублений та закладений цеглою отвір.

В судовому засіданні встановлено та не спростовано сторонами, що спірна кімната входить в склад як квартири № 34, належної на праві власності позивачу, так і квартири № 35, належної на праві власності відповідачам ( згідно наданих суду технічних паспортів на квартири ), а відтак, суд презюмує, що спірна кімната належить на праві власності обом сторонам, тому виселити власника з належного йому на праві власності майна неможливо.

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Разом з цим, сторони не позбавлені можливості захистити свої права шляхом оспорювання правових підстав набуття права власності на спірну кімнату.

Інші докази, надані сторонами копії рішення Господарського суду Харківської області від 29.10.2015 року, рішення Господарського суду Харківської області від 31.10.2016 року, лист КП «ХТМ» від 22.11.2016 року № Д-1350/07-17, лист ПАТ Трест «Південзахіденергобуд» від 21.06.2016 року № 49, довідки ФОП ОСОБА_7 від 22.03.2017 року, акт від 25.01.2014 року, висновків суду не спростовують.

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

24.03.2017