Справа №639/6770/16-ц
№2/639/268/17
01 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,
за участю секретаря - Тущенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд
08 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить ухвалити рішення, згідно якого визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_4.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Разом з нею в квартирі зареєстровані її чоловік ОСОБА_3, син ОСОБА_4, та онук - відповідач по справі ОСОБА_2 Позивач зазначила, що відповідач фактично ніколи не проживав у зазначеній квартирі. Останні два роки він мешкає у Росії. Оскільки відповідач зареєстрований, їй необхідно сплачувати комунальні послуги, які надаються в тому числі з врахуванням відповідача. Також факт реєстрації відповідача у квартирі впливає на розмір субсидії. Їй дуже важко сплачувати комунальні послуги, тому вона звернулася до суду з даним позовом.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі та підтвердила обставини, викладені у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, шляхом надання повідомлення до редакції газети "Слобідський край».
Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.
За таких обставин відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Так, у судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.01.2007 року реєстраційний номер №6741090 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2006 року реєстраційний .№5463 має на праві приватної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.(а.с.8-10)
Згідно довідки комітету району в місті жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова ділянка №14 від 15.08.2016 року № 98 вбачається, що відповідач ОСОБА_2, 1987 року народження, зареєстрований у вищевказаній квартирі.(а.с. 11)
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до положення ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
У судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2, 1987 року в вищевказаній квартирі не проживає.
У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ОСОБА_4 підтвердив, що відповідач дійсно зареєстрований у зазначеній квартирі, але ніколи не мешкав в ній. ОСОБА_6 також підтвердила, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 не мешкає. Їй це достовірно відомо, оскільки вона мешкає по сусідству та спілкується з позивачем.
Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача у належній їй квартирі, порушує її права, як власника, оскільки вона змушена сплачувати рахунки відповідача за надані комунальні послуги.
Також, враховуючи ту обставину, що відповідач за місцем реєстрації тривалий час не проживає, позивач вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність цієї особи без поважних причин протягом встановленого законом строку в жилому приміщенні, право користування яким має ця особа.
Судом встановлено, що в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3, значиться зареєстрованим ОСОБА_2, який фактично не проживає за вказаною адресою більше року, що є підставою вважати його таким, що втратив право користування квартирою.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 61, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК, ст. 319,391, 405 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, 1987 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В. Іванова