Справа № 510/58/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2017 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

за участю: секретаря Фурсовой А.А.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи у її відсутності.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копії паспортів сторін з відміткою про шлюб; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення повноліття донькою ОСОБА_3, зазначивши, що подружнє життя у них не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. Фактично сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Таким чином, вже тривалий час сторони подружніх відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Від шлюбу є малолітня дитини донька ОСОБА_3, 15.12.2015р.н., питання щодо утримання та виховання якої позивач вирішує самостійно. Дитина мешкає разом із позивачем, вона доглядає за нею, утримує її. Відповідач допомогу на дитину добровільно не надає, хоча зобовязаний. Відповідач офіційно не працює. Таким чином, малолітня дитина потребує матеріальної допомоги від відповідача, яку позивач і просить стягнути в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходів) щомісячно.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже досить тривалий час разом не проживають, в даний час взагалі мешкають окремо, сторони зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим

прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У наданій суду заяві позивач просила після розірвання шлюбу з відповідачем відновити їй дошлюбне прізвище «Гізело». На підставі вищевказаних положень законодавства суд задовольняє вимоги позивача щодо обрання прізвища після розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачу на утримання їх сумісної дитини не надається, а домовленість про способи, періоди надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення позивача і інтереси дитини, задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини в повному обсязі.

Як було встановлено у судовому засіданні, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, з дня подачі позовної заяви до досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 51, 56, 84, 110-112, 113, 114, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (д/п Гізело) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 06.09.2014р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 93, що мають одну малолітню дитину розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище «Гізело».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, 15.12.2015р.н., у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.01.2017р. до 15.12.2033р., тобто до досягнення повноліття донькою ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, 640 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно із ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.І. Дудник