АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/9791/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/789/352/17 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Щавурська Н. Б., Загорський О. О.,

при секретарі - Сович Н.А.

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2013 року у цивільній справі №607/9791/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - кредитна спілка Християнська злагода про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 серпня 2013 року у цивільній справі №607/9791/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - кредитна спілка "Християнська злагода" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Заявниця зазначила, що цим рішенням суду вирішено стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану злочином в сумі 294523,10 гривень шляхом звернення стягнення на майно, здобуте злочинним шляхом, а саме: квартиру №15 в будинку №6 на вулиці Гоголя в м. Тернополі, яка належить ОСОБА_6. Суд задовольняючи позов повинен був врахувати, що в першу чергу враховується наявність рухомого майна відповідачів, а нерухоме майно відповідає вимогам шостої черги. За нею та за іншими відповідачами рахуються автомобілі, які можуть підлягати реалізації, в рахунок задоволення позовних вимог ОСОБА_3, про що останній не міг знати як і інші учасники судового процесу.

Посилаючись на наведене заявниця просила скасувати рішення від 30 серпня 2013 року та призначити справу до нового розгляду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2013 року у цивільній справі № 607/9791/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - кредитна спілка "Християнська злагода" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) в дохід держави 3239, 75 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначила, що виявлення іншого майна за виконавчим кодексом являється нововиявленою обставиною, не врахованою при винесенні рішення, так як суду не було це відомо в зв'язку з тим, що вона не могла брати участь в розгляді даного позову, за причиною її перебування в умовах ув'язнення, що призвело до унеможливлення повідомити суду про дану обставину.

Позивач ОСОБА_3 заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що ухвала суду є законною, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 серпня 2013 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа кредитна спілка "Християнська злагода" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та вирішено:

стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану злочином в сумі 294523,10 гривень шляхом звернення стягнення на майно, здобуте злочинним шляхом, а саме: квартиру №15 в будинку №6 на вулиці Гоголя в м. Тернополі, яка належить ОСОБА_6;

скасувати у реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, а саме запис від 26 лютого 2008 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 02 січня 2014 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2, рішення Тернопільського міськрайонного суду скасовано частково, а саме в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1. Постановлено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову, у решті рішення залишено без змін.

Згідно заяви ОСОБА_2 (т.2 а.с. 35-36) підставою для перегляду рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 серпня 2013 року є обставини, які існувала на час розгляду справи але не були їй відомі, а саме: належність їй на праві власності транспортних засобів.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд виходив з того, що наведені ОСОБА_2 обставини не є нововиявленими.

З таким висновкам суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Згідно ч.І ст.363 ЦПК України рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом зазначеної норми слідує, що істотними обставинами для справи є такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній справі в суді у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які беруть участь у справі, ні суду, який розглядав її та вирішував спір по суті.

Відповідно до роз'ясень, викладених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1,2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов»язки осіб, які беруть участь у справі. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Як нововиявлені можуть розглядатись обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення судового рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Встановлено, що згідно журналу карток від 04 лютого 2016 року наданого Територіальним сервісним центром МВС у Львівській області Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_2 є власником транспортних засобів: Toyota Rav4, 2007, сірий, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво ВСС610347 від 18 вересня 2007 року; Toyota Rav4, 2007, сірий, номер кузов JTMBH31V206060372, державний номерний знак НОМЕР_3, свідоцтво ВСС617159 від 03 червня 2008 року; JAGUAR X-TYPE, 2007, синій, номер кузова НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_5 свідоцтво ВСС619805 від 09 вересня 2008 року.

Таким чином, з врахуванням зазначених вимог закону та встановлених обставин справи суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що наведені заявницею обставини існували на час розгляду справи але не є нововиявленими, оскільки згідно заяви про перегляд рішення заявниця ОСОБА_2 знала, що є власником транспортних засобів.

Ухвала суду є законною, обгрунтованою, підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7