Категорія 39 Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Медяного В.М., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: позивача ОСОБА_2 і її представника адвоката ОСОБА_3; відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6; представника відповідача ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 про виділення частки із спадкового майна,

В с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про виділення частки в спадщині в натурі, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори 14 липня 2014 року, вона і кожен із відповідачів являється власником по 1/3 частини спадкового майна кожен. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із 12/100 часток будинковолодіння, що складається з двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться у м. Вінниці по провулку І. Богуна, 8, 10, належній спадкодавцю ОСОБА_9 на підставі рішення третейського суду м. Вінниці від 02.08.2006 року, зареєстрованого Комунальним підприємством «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 10.08.2006 року в реєстровій книзі № 135 за реєстровим номером запису 3151.

У своєму позові і заявах про зменшення позовних вимог просила виділити їй в натурі 1/3 частину спадкового майна.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2015 року до участі у справі залучено співвідповідачем ОСОБА_7.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2016 року до участі у справі залучено співвідповідачем ОСОБА_6.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про виділення частки із спадкового майна, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить змінити рішення суду, постановити нове рішення, яким її позов задовольнити частково, виділити їй і натурі спадкове майно, згідно варіанту 1 судово-технічної експертизи, відмовивши лише в поділі літньої кухні позначеної літерою «В», як самочинно побудованої.

Зазначила, що рішення суду вважає незаконним, оскільки воно не відповідає фактичним обставинам справи та ухвалено з порушенням норм процесуального і матеріального права.

У судовому засіданні позивач і її представник підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити і виділити їй третю частину у спадковому майні по третьому варіанту судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи. Цей варіант є самим кращим як для неї, так і для відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які є співвласниками інших 2/3 часток спадкового майна, оскільки перегородка у кімнаті буде рівною, а не згином як по першому і другому варіанту; і їй та відповідачам виділяються рівні по формі частини кімнати, що буде зручним всім у користуванні. Згодна виплатити цим відповідачам грошову компенсацію та влаштувати перегородку і дверний проріз.

Відповідач ОСОБА_4 апеляційну скаргу визнала і просить її задовольнити, не заперечуючи проти виділення позивачу частки спадкового майна по 3-му варіанту висновку експерта, який найбільше їм підходить. Згодна на отримання грошової компенсації за різницю у долях, визначеному експертним висновком.

Відповідач ОСОБА_5 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що позивач уже отримала свою частку у спадковому іншому майні, тому не вправі просити для себе виділу із жилого будинку, що залишився їм у спадок після матері. Згоден на отримання грошової компенсації, але лише у ринкових цінах.

Відповідач ОСОБА_6 і представник відповідача ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просять її відхилити і залишити без зміни рішення суду.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

По справі встановлено, що рішенням третейського суду, утвореного для вирішення конкретного спору, від 2 серпня 2006 року, яке набрало чинності з моменту його проголошення, задоволено позов ОСОБА_9, ОСОБА_6 і ОСОБА_2 до ОСОБА_10 про визнання дійсним договору про поділ в натурі та перерозподіл часток будинковолодіння за № 8, 10 по провулку І. Богуна в м. Вінниці і передачу майна у власність.

Визнано дійсним договір про поділ в натурі по фактичному користуванню будинковолодіння за № 8, 10 по пров. І.Богуна у м. Вінниці, укладений 02.08.2006 року між ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_10.

Поділено в натурі та передано у власність за вказаним договором ОСОБА_9: приміщення в житловому будинку літ. «А»: коридор 3-VI, кладова 3-VII, кладова 3-VIII, кухня 3-1, прихожа 3-2, кімната 3-3 житловою площею 6,9 кв. м., кімната 3-4 житловою площею 18,0 кв. м., разом загальною площею 48,6 кв. м.; господарські будівлі та споруди: огорожа № 3 довжиною 40 м., частина огорожі № 1 довжиною 6 м.; що становить 12/100 часток будинковолодіння.

Поділено в натурі та передано у власність за вказаним договором ОСОБА_6: приміщення в житловому будинку літ. «А»: сіни 1-І, кладова 1-П, кухня 1-1, кімната 1-2 житловою площею 179 кв. м. разом загальною площею 37,4 кв. м.; господарські будівлі та споруди: вбиральня У-2, частина огорожі № 1 довжиною 6 м., що становить 9/100 часток будинковолодіння.

Поділено в натурі та передано у власність за вказаним договором ОСОБА_2: приміщення в житловому будинку літ. «А»: сіни 2-Ш, кухня 2-1, кімната 2-2 житловою площею 19,3 кв. м., кімната 3-4 житловою площею 18,0 кв. м., разом загальною площею 36,8 кв. м.; господарські будівлі та споруди: сараї Б, б; погріб п/б; частина огорожі № 1 довжиною 6 м., що становить 12/100 часток будинковолодіння.

Поділено в натурі та передано у власність за вказаним договором ОСОБА_10 приміщення в житловому будинку літ. «Г»: коридор 4-1, вітальня 4-2, кімната 4-3 житловою площею 10,2 кв. м., кімната 4-4 житловою площею 13,5 кв. м., кімната 4-9 житловою площею 23,2 кв. м., кімната 4-10 житловою площею 23,0 кв. м., кімната 4-11 житловою площею 8,1 кв. м., вітальня 4-5, кухня 4-6, санвузол 4-7, прихожа 4-8, разом загальною площею 154,9 кв. м.; господарські будівлі та споруди: мансарда м/г, погріб п/г, сарай Е, гараж Ж, хвіртка № 4, огорожа № 5, огорожа № 2 довжиною 48 м., частина огорожі № 1 довжиною 6 м.; що становить 67/100 часток будинковолодіння (а. с. 78-80).

Право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації 10.08.2006 року в реєстровій книзі № 135 за реєстровим номером запису 3151.

ОСОБА_9 померла 22 листопада 2011 року.

Спадкоємцями першої черги являються її діти: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які прийняли спадщину.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори 14 липня 2014 року і зареєстрованого в реєстрі за №2-1472, позивач ОСОБА_2 являється власником 1/3 частки спадкового майна, яке складається із 12/100 часток будинковолодіння, що складається з двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Вінниця провулок І. Богуна, 8,10 (вісім, десять), належних спадкодавцю ОСОБА_9 на підставі рішення третейського суду міста Вінниці від 02.08.2006 року, зареєстрованого КП «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 10.08.2006 року в реєстровій книзі за № 135 за реєстровим номером запису 3151 (а. с. 3).

Згідно цього свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 також являються власниками по 1/3 частці кожен, але свідоцтво їм іще не видано.

Спадкодавець ОСОБА_9 являється матірю позивачу ОСОБА_2 і відповідачам ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які являються спадкоємцями першої черги.

ОСОБА_2 являється власником 12/100 будинку та проживає у цьому будинку, позначеному у технічному паспорті літерою «А» у приміщенні № 2 загальною площею 36,8 кв. м., згідно даних технічного паспорта, виготовленого 02.07.2014 року (том 1 а. с. 209-210).

ОСОБА_4 на даний час проживає у частині будинку, що є спадковим майном у приміщенні № 1 загальною площею 50,9 кв. м.

ОСОБА_5 проживає у приміщенні, що у технічному паспорті позначено літерою «В» - літня кухня (том 1 а. с. 211).

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За правилами статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і таке право підлягає державній реєстрації.

Верховний Суд України у пункті 6 постанови "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. № 7, розяснив, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Виходячи з аналізу статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, слідує висновок, що виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин виділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Згідно вимог статті 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

За результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи надано висновок № ОС-233 від 22 лютого 2016 року, згідно якого ринкова вартість 12/100 часток житлового будинковолодіння № 8,10 по провулку Богуна у м. Вінниці, що є спадковим майном, складає 434 524,00 гр.

Виділ в натурі ОСОБА_2 4/100 частки житлового будинковолодіння по провулку І. Богуна, № 8,10 у м. Вінниці можливо виконати за умови приєднання його до вже належної на праві власності ОСОБА_2 частини житлового будинку з прибудовами (приміщення квартири № 2 згідно матеріалів технічного паспорту), яка суміжна із спірним спадковим майном. Можливі варіанти такого саме виділу в натурі ОСОБА_2 наближені до ідеальних часток, з визначенням грошової компенсації одній із сторін за відхилення від ідеальної частки, надані у дослідній частині висновку та наведені у додатках 14-16 ( а. с. 47-76, 91-93).

Цим висновком запропоновано три можливі варіанти виділу позивачу належної їй 1/3 частки у спадковому майні.

По кожному із варіантів ОСОБА_2 має сплатити іншим двом співвласникам грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки в однаковій сумі 1 524,00 гр.; виділ можливий лише за умови приєднання виділеної частки до уже належної позивачу частини житлового будинку, яка суміщається із спірною спадщиною і за наявності дозволу перепланувань у встановленому порядку із компетентними органами.

Виконавчий комітет Вінницької міської ради 26 січня 2017 року, розглянувши звернення ОСОБА_2 щодо погодження висновку експертизи по цивільній справі, на підставі ст. 152 ЖК України, прийняв рішення № 213 про погодження висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № ОС-233 від 22.02.2016 року.

Отже, враховуючи те, що мають місце певні умови, які зазначені судовим експертом у висновку судової експертизи, можливо здійснити виділ частки ОСОБА_2 в натурі із частки будинку, що є у спільній частковій власності ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що виділ частки по третьому варіанту є найбільш прийнятним, оскільки відповідатиме інтересам всіх трьох спадкоємців, не обмежує інтересів співвласників, максимально наближений до ідеальних часток, передбачає максимальну ізоляцію та враховує фактичний порядок користування, який склався між співвласниками на протязі тривалого часу.

Також по цьому варіанту перегородка є рівною і прямою, від чого поділені нею обидві кімнати маютимуть форму рівних прямокутників, що крім іншого впливатиме на добру освітленість обох кімнат, розміщенням у них меблів і з урахуванням невеликих площ буде повноцінним їх використання та з урахуванням того, що залишена частина кімнати перебуватиме у власності двох співвласників: ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Судом врахована думка позивача і відповідача ОСОБА_4, які погоджуються саме на третій варіант виділу.

При цьому також врахована правова позиція Верховного Суду України за наслідками розгляду цивільної справи № 6-286цс15, викладена у постанові від 30.09.2015 року, зокрема, що частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8.12.2010 року №1117 "Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них".

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обгрунтованою та підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

При цьому до задоволення підлягають заявлені позивачем вимоги лише до двох відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які позивач заявила лише до них, що вбачається із позовної заяви (том 1 а. с. 2).

Матеріали цивільної справи не містять жодних позовних вимог, які б заявлялися до двох інших ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які були залучені відповідачами у справі за ухвалами суду першої інстанції.

Крім цього, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, згідно правил пункту 3 частини 2 статті 119 ЦПК України, зазначила зміст позовних вимог: про виділення частки в спадщині і просила виділити їй в натурі 1/3 частку спадкового майна (том 1 а. с. 2).

Отже, по даній справі спір виник лише з поділу в натурі спадкового майна між спадкоємцями: ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Відповідачі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не являються спадкоємцями спірного спадкового майна, а отже, як встановлено судом, ніяким чином не порушують прав позивача. Вони, являючись, згідно даних технічного паспорта співвласниками цього будинковолодіння, можуть приймати участь у даній справі з правами третіх осіб, про що у суді першої інстанції заявлялося відповідне клопотання представником позивача у судовому засіданні 23 березня 2016 року, що вбачається із журналу судового засідання від 23.03.2016 року (том 1 а. с. 108-109).

З урахуванням того, що до відповідачів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 позивач не заявляла ніяких позовних вимог, але у рішенні суду вони зазначені відповідачами, то такі незаявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Відповідно до статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Відповідно до частини 1 і 5 статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать, зокрема: витрати на правову допомогу та витрати, повязані із проведенням судових експертиз.

При подачі позовної заяви позивач сплатила судовий збір в сумі 243,60 гр. (том 1 а. с. 1); при подачі апеляційної скарги позивач сплатила судовий збір в сумі 323,00 гр. і 1270,25 гр. (том 1 а. с. 189, 197), а разом 1 836,85 гр., які підлягають стягненню в рівних частках із відповідачів на користь позивача, виходячи із задоволеного позову та апеляційної скарги.

За правилами статті 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

За надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_3 позивач сплатила нараховану їй суму в розмірі 4 060,00 гр., згідно наданої квитанції № 01 від 05.05.2016 року (том 1 а. с. 178).

Згідно ч. 2 ст. 86 ЦПК України кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи.

Клопотання про призначення судової експертизи заявлено позивачем і вона понесла витрати за її проведення по рахунку № 04-0046 від 26 жовтня 2015 року на суму 4 300 гр. сплативши її 09.11.2015 року по квитанції № 0.0.458277486.1 (том 1 а. с. 176-177).

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про виділення частки із спадкового майна, задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 1/3 частку із спадкового майна після смерті її матері ОСОБА_9 по третьому варіанту судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № ОС-233 від 22 лютого 2016 року, а саме: частину житлової кімнати 3-5 площею 12,5 кв. м. вартістю 90 880 гр., що знаходиться у будинку означеному літерою «А», частину огорожі № 1, 1/3, огорожу № 3, 1/3, що складає 4/100 частки і знаходиться по провулку І. Богуна, № 8, 10 (вісім, десять) у м. Вінниці.

Визнати за нею право власності на цю 1/3 частку спадкового майна, яка складається із частини житлової кімнати 3-5 площею 12,5 кв. м. вартістю 90 880 гр., що знаходиться у будинку означеному літерою «А», частину огорожі № 1, 1/3, огорожу № 3, 1/3, що складає 4/100 частки і знаходиться по провулку І. Богуна, № 8, 10 (вісім, десять) у м. Вінниці, виділеній їй по третьому варіанту судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № ОС-233 від 22 лютого 2016 року.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на жилий будинок і господарські споруди по провулку І. Богуна, № 8, 10 у м. Вінниці.

Зобовязати ОСОБА_2 влаштувати дверний проріз із кімнати 2-2 в частину кімнати 3-5, влаштувати перегородку у приміщенні 3-5

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 і ОСОБА_5 1524,00 гр. (по 762,00 гр. кожному) грошової компенсації за відступ від ідеальних часток.

Стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в рівних частинах (по 5 098,43 гр. з кожного) на користь ОСОБА_2 судові витрати: 1 836,85 гр. судового збору, 4 060,00 гр. за надання правової допомоги, 4 300,00 гр. за проведення судової будівельно-технічної експертизи, а всього 10 196,85 гр.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 і ОСОБА_6 про виділення частки із спадкового майна, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_11

Судді: /підпис/ ОСОБА_12

/підпис/ ОСОБА_13

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська