Справа № 185/9680/16-ц
Провадження № 2/185/774/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2017 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючий суддя- Шаповалова І.С.
при секретарі Красуцькому Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -
Позивач звернувся до суду з позовом, де вказує, що він є батьком ОСОБА_2 на користь якого рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу).
На даний час між позивачем та третьої особою зареєстровано шлюб з 12 лютого 2016 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2013 року з відповідача на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на утримання дружини ОСОБА_6 на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу).

Вважає, що за таких обставин, розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання відповідача підлягає зменшенню до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився , про час і місце розгляду справи повідомлявся за правилами ст.74 ЦПК України, суду надав письмові заперечення проти позову, згідно якх позовні вимоги визнав частково.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь якого рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу).

На даний час між позивачем та третьої особою зареєстровано шлюб з 12 лютого 2016 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, який був встановлений судом, оскільки з 2013 р. змінилася економічна ситуація в країні, яка негативно вплинула на його загальний матеріальний стан в цілому. Крім того змінився його сімейний стан. За таких обставин він як платник аліментів, не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі в якому вони були встановлені судовим рішенням від 07 лютого 2013 року.

У відповідності до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд приймає до уваги стан здоров'я, матеріальне становище неповнолітніх дітей і сторін.

Дитина, яка проживає разом з відповідачем. Відповідач є працездатною, працює та отримує стабільний дохід. Відомостей про наявність хронічних захворювань чи інших осіб на утриманні, відповідач суду не надала.

Окрім цього, суд враховує положення дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рівності між собою відносно участі батька в їх вихованні та утриманні.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно з приписами ч.ч.2-4 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

При цьому, як визначено ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, переміщення або утримування дитини розглядаються як незаконні, якщо: при цьому порушуються права піклування про дитину, що належать будь - якій особі, установі або іншому органу, колективно або індивідуально, відповідно до законодавства держави, у якій дитина постійно мешкала до переміщення або утримування; та у момент переміщення або утримування ці права ефективно здійснювалися, колективно або індивідуально, або здійснювалися б, якби не переміщення або утримування.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від сосунків батьків між собою.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що матеріальне становище позивача погіршилося, змінився сімейний стан, тому необхідно змінити розмір стягуваних аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання з 1/4 частки з усіх видів заробітку на 1/6 частку з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Водночас, питання щодо відкликання виконавчого листа, виданого на викнання рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року мають вирішуватись в порядку Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням вимог ст.369 ЦПК України, тобто судом, який видав виконавчий лист.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст.79,88,208, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд - На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 208-210, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення навчання до закінчення ОСОБА_2 ОСОБА_9 технічного університету України «Київського політехнічного інституту» інституту телекомунікаційних систем, тобто до 30 червня 2019 року.

В задоволенні позову в іншій часині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Суддя І. С. Шаповалова