Єдиний унікальний номер 725/5586/16-ц
Номер провадження 2/725/1176/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.

при секретарі Ільєвській О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2016 року звернувся до Територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Посилався на те, що 01 січня 2016 року померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на 1/2 частки земельної ділянки №8, площею 0,0581 га, яка розташована у садівничому товаристві «Монтажник» по вул.Козятинській у м.Чернівці та 4/6 частки двохкімнатної квартири №3, що розташована по вул.Шевченка, 45 в м.Чернівці.

Він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак нотаріусом 12 вересня 2016 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії: видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частки земельної ділянки №8 по вул.Козятинській у м.Чернівці та 4/6 частки квартири АДРЕСА_1, оскільки ним не надано правовстановлюючі документи щодо належності вищевказаного нерухомого майна ОСОБА_5.

Оскільки оригінали вказаних документів у нього відсутні, просив визнати за ним право приватної власності на 1/2 частку земельної ділянки №8 площею 0,0581, яка розташована у садівничому товаристві «Монтажник» по вул.Козятинській у м.Чернівці, цільове призначення якої для ведення садівництва, кадастровий номер::28:001:0106. Також визнати за ним право приватної власності на 4/6 частки у квартирі АДРЕСА_2, загальною площею 57,19 кв.м., житловою 35,0 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили.

Від представника позивача ОСОБА_7 через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи у її відсутність. Позов свого довірителя підтримала та просила його задовольнити.

Справа слухалась у відсутність представника Чернівецької міської ради, який в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від представника відповідача ОСОБА_8 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Не заперечувала щодо задоволення позову.

Також розгляд справи відбувався у відсутність третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, які в судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 17 травня 2012 року ОСОБА_5 склала на імя ОСОБА_1 заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження щодо належності їй на праві власності майна, яке заповіла позивачу. Вказаний заповіт цього ж дня був посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу (а.с.11).

01 січня 2016 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на праві власності майно, зокрема, на 1/2 частку земельної ділянки №8, яка розташована у садівничому товаристві «Монтажник» по вул.Козятинській у м.Чернівці, а також на 4/6 частки у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.10).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43325693, виданого 21.03.2016 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, після смерті спадкодавця ОСОБА_5, за заявою позивача, була заведена спадкова справа за №58739406 (а.с.12).

Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 12 вересня 2016 року, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що останнім не надано правовстановлюючі документи щодо належності спадкового майна спадкодавцю (а.с.13).

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, із свідоцтва про право власності на житло від 28 липня 1994 року вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності, по 1/2 частці кожному, належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_9, який помер 12 травня 1996 року, спадщину у розмірі 1/3 частки (із розрахунку від 1/2 частки квартири), тобто, 1/6 частку від усієї квартири прийняла його дружина ОСОБА_10 (а.с.6).

Отже, ОСОБА_10 на праві власності належало 4/6 частки квартири АДРЕСА_1.

При цьому, судом встановлено, що іншими спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_9 були треті особи по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_3

11 січня 2009 року ОСОБА_10 померла.

При житті, 18 серпня 2006 року ОСОБА_10 на свою частку у квартирі АДРЕСА_1 склала заповіт на імя своєї дочки ОСОБА_5 та на імя позивача ОСОБА_1 в рівних частках, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с.7,8).

Крім цього, ОСОБА_10 02 березня 2012 року склала заповіт на земельну ділянку №8 площею 0,0581, яка розташована у садівничому товаристві «Монтажник» по вул.Козятинській у м.Чернівці, цільове призначення якої для ведення садівництва, кадастровий номер::28:001:0106 на імя дочки ОСОБА_5 та на імя третьої особи по справі ОСОБА_2 (а.с.9,18,19).

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 звернулися до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом, кожен на свою частку у майні померлої ОСОБА_10

Проте, постановою державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори ОСОБА_11 відмовлено ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що ними не надано правовстановлюючі документи щодо належності спадкового майна спадкодавцю (а.с.14).

01 січня 2016 року ОСОБА_5 померла (а.с.10).

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.ст.1297 ЦК України).

За таких обставин суд приходить до переконливого висновку, що ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_10, однак у звязку із смертю вона не встигла належним чином оформити всі необхідні документи, на підставі яких їй міг би нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною ч.1 ст.1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Однак, як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки належним чином право власності на спадкове майно за спадкодавцем зареєстровано не було.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини, зокрема те, що ОСОБА_5 прийняла спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно нею отримано не було, а також, зважаючи на те, що у відповідності до норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, позивач здійснив своє право на спадкування, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 15,321,328,355,1216,1217, 1233, 1234, 1268, 1269,1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 3,10,60,208, 214, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку земельної ділянки №8 площею 0,0581, яка розташована у садівничому товаристві «Монтажник» по вул..Козятинській у м.Чернівці, цільове призначення якої для ведення садівництва, кадастровий номер::28:001:0106.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 4/6 частки у квартирі АДРЕСА_2, загальною площею 57,19 кв.м., житловою 35,0 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О.Б. Войтун