АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/107/17 Номер провадження 22-ц/786/816/17Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Одринської Т.В., Триголова В.М.

при секретарі Діхтяр Т.В.

за участі представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом та просила змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 за рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 листопада 2014 року, та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.11.2014 року із відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 309,60 грн. щомісячно, починаючи з 21.10.2014 року до повноліття дитини.

Зазначала, що з часу винесення вказаного рішення збільшився прожитковий мінімум на дитину, значно зросли ціни на промислові та продовольчі товари, а тому сплачуваних аліментів на утримання дитини не вистачає, крім цього дитина часто хворіє та потребує додаткових витрат.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Збільшено розмір одержуваних ОСОБА_4 від ОСОБА_7 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.11.2014 року з 309 грн. 60 коп. щомісячно до 506 грн. 70 коп. щомісячно, стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 506 грн. 70 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_4, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони по справі мають спільну дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.11.2014 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини в розмірі по 309,60 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки ВДВС Лубенського МРУЮ від 07.02.2017 року згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.11.2014 року у відповідача перед позивачем відсутня заборгованість, а має місце переплата по аліментам.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку зі зміною прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку наявні підстави, передбачені ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено наявність підстав, визначених ст. 192 ЦПК України для збільшення розміру аліментів. Збільшення прожиткового мінімуму не може бути віднесено до підстав, визначених законодавством такими, що тягнуть за собою збільшення розміру аліментів на дитину.

При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача про збільшення вартості продуктів харчування, комунальних і споживчих послуг, оскільки згідно ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Окрім того, при розгляді справи № 6-113цс13 від 06.11.2013 року, предметом якої був спір про збільшення розміру аліментів та стягнення суми індексації Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII від 03.07.1991 року (із змінами та доповненнями), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

За змістом п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 року, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Таким чином, збільшення розміру споживчих цін є підставою для індексації аліментів в порядку ч. 2 ст. 184 СК України, а не їх збільшення згідно ст.192 СК України.

Посилання позивача на потребу її малолітнього сина у додаткових витрат у звязку із хворобою не може бути підставою для збільшення розміру аліментів, а є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину згідно зі ст. 185 СК України. Проте, відповідних вимог ОСОБА_4 у суді першої інстанції не заявляла.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 11 ЦПК України, вийшов за межі заявлених ОСОБА_4В, позовних вимог про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, відповідно до ст. 183 СК України, у той час, як судом було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України.

Виходячи з викладеного, у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції ухвалено помилкове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_8

--//-- ОСОБА_9

З ОРИГІНАДОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1