Справа № 720/209/17
Провадження № 720/264/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Єфтемій М.І.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини ОСОБА_4, яка перебуває на її утриманні. На даний час сторони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх його доходів та на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/5 частини його доходів.

В судове засідання позивачка не зявилась, однак направила на адресу суду заяву, в якій підтримала позов та просила розглянути справу у її відсутності.

Представник відповідача позов визнав частково та пояснив суду, що відповідач офіційно працює в ТОВ «Боянівка» та згідний платити аліменти на утримання дитини, однак вимоги щодо сплати аліментів на утримання дружини не визнає, оскільки остання є працездатною.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на утриманні позивачки, що сторонами не оспорюється.

Дитина не перебуває на диспансерному обліку в лікарні, сторони проживають окремо.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приймаючи до уваги, що відповідач як батько зобовязаний приймати участь в утриманні своєї дитини на рівні із матірю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини.

Зважаючи, що відповідач має постійний дохід у виді заробітної плати, то відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини має бути визначений у частці від його доходу.

При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоровя дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи у сукупності досліджені докази, із урахуванням розміру доходу сторін, та виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обовязку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання дитини щомісяця в розмірі 1/4 частини всіх його доходів.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частин 1-2 статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

За вказаних обставин, позивачка, яка розірвала шлюб з відповідачем, має право на її утримання від останнього до досягнення дитиною трьох років, оскільки дитина проживає з нею та фактично перебуває на її утриманні.

Доводи відповідача про те, що він не визнає позовні вимоги в частині утримання позивачки з тих підстав, що остання є працездатною, суд визнає безпідставними, оскільки таке утримання передбачено Законом.

Визнаючи суму аліментів на утримання позивачки, суд враховує, що відповідач має доходи у вигляді заробітної плати, не має на утриманні інших дітей, а тому має можливість надати таку матеріальну допомогу.

В той же час, із урахуванням того, що непрацездатний батько відповідача ОСОБА_5 проживає разом з ним, а тому фактично знаходиться на його утриманні, виходячи з принципу співмірності та розумності, суд вважає за доцільне присудити відповідачу аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в сумі 1/8 частини всіх його доходів.

Визначаючи час з якого слід присудити аліменти, суд приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 20 лютого 2017 року, а відповідно до ст.ст. 79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 75, 79, 80, 84, 91, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2017 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її власне утримання до досягнення трьох років дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в розмірі 1/8 частини всіх його доходів, починаючи з 20 лютого 2017 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень зарахувавши їх на рахунок № 0001, МФО 820019, код кваліфікації доходів бюджету 22030106, , отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: