Справа № 452/1874/16 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/783/1577/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника апелянта(відповідача) Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - Пенюка А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про стягнення заборгованості щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,-

в с т а н о в и л а:

В липні 2016р. ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про стягнення заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та просив стягнути із відповідача суму заборгованості в розмірі 121580,77 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.11.2015р., що набрала законної сили, було задоволено його адміністративний позов до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області та постановлено: визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Самборі та Самбірському районі Львівської області від 25 вересня 2015р.(протокол №4) «Про відмову у призначенні ОСОБА_3 щомісячного довічного утримання судді»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Самборі та Самбірському районі Львівської області прийняти рішення про призначення та виплату судді у відставці ОСОБА_3 з 22 серпня 2015р., з наступного дня після виключення зі штату Самбірського міськрайонного суду Львівської області у зв'язку із звільненням з посади судді у відставку, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області №02-1012/15 від 27.10.2015 року. Оскільки виплата відповідачем фактично була розпочата з травня 2016 року, тому до того часу із 22.08.2015р. виникла раніше зазначена заборгованість відповідача по довічному грошовому утриманні, яка залишилась невиплаченою. Тому, просив у судовому порядку присудити до стягнення в його користь заборговану відповідачем суму в розмірі 121580,77 грн..

Оскаржуваним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто із Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області у користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, - суму заборгованості довічного грошового утримання судді у відставці за період із 22.08.15р. по 01.05.2016 року в розмірі 121580,77(сто двадцять одну тисячу п'ятсот вісімдесят гривень 77 коп.)грн..

Стягнуто із Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області у дохід держави 1215,81грн. судового збору.

Судове рішення в частині стягнення коштів у користь особи допущено до негайного виконання.

Рішення суду оскаржив відповідач - Самбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області.

В апеляційній скарзі апелянт, зазначає, що при винесенні оскаржуваного рішення судом неповністю з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки порушено норми матеріального та процесуального права. Звертає увагу суду на те, що розгляд справи проведено неповноважним судом, оскільки судді, який розглядав справу було заявлено відвід. Судом першої інстанції проігноровано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, яка стосується присудження виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, адже довічне грошове утримання судді у відставці не є заробітною платою і не може бути допущеним до негайного виконання в розумінні ст. 367 ЦПК України. Крім того, апелянт вважає, що заявлені позовні вимоги в позовній заяві підлягають вирішенню в порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства, а дане провадження підлягає закриттю. Також, апелянт вказує на те, що позивачем не сплачено судовий збір та не задоволено його клопотання про звільнення від сплати судового збору. Відтак, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта апелянта(відповідача) Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - Пенюка А.Є. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість утворилася з вини відповідача, а тому із Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області у користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сума заборгованості по довічному грошовому утриманні судді у відставці за період із 22.08.2015р. по 01.05.2016 року в розмірі 121580,77 грн., як відшкодування матеріальної шкоди.

Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може із наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, та з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України), який визначив повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У справі встановлено, що спір виник за зверненням ОСОБА_3 з приводу невиплати довічного грошового утримання судді у відставці за період із 22.08.2015р. по 01.05.2016 року в розмірі 121580,77 грн..

Зміст заявлених позовних вимог фактично зводиться до зобов'язання відповідача вчинити необхідні процедурні заходи, спрямовані на відновлення порушеного права позивача на отримання суми заборгованості за пенсією на виконання судового рішення у адміністративній справі. Однак, такі вимоги не можуть становити самостійний предмет позову і повинні розглядатися в порядку частини дев'ятої статті 267 КАС України в межах справи № 452/3102/15а шляхом подання відповідної заяви.

Таким чином, суд дійшов неправильного висновку про наявність цивільно-правового спору й помилково розглянув вимоги ОСОБА_3 за правилами ЦПК України та ухвалив рішення про задоволення позову.

На думку колегії суддів у справі виник спір у сфері публічно-правових правовідносин, а тому справа не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.310 ЦПК України підстави для скасування рішення суду, визначені статтями 205, 207 ЦПК України.

Враховуючи, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.205, п.4 ч.1 ст.307 ЦПК України, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а віднесена до юрисдикції адміністративного суду, куди позивачу необхідно звернутися за захистом своїх прав.

Керуючись ст. ст. 205 ч.1 п.1, 303, 304, 307 ч.1 п.4, 310 ч.1, 313, 314 ч.1 п.3, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області - задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2016 року - скасувати та постановити ухвалу, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про стягнення заборгованості щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1337,39 грн..

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета