Справа № 642/941/17
Провадження № 2/642/747/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М. при секретарі Сорокіній Ю.В. розглянувши в відкритому судовому за сіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінево України» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінево України» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 27 лютого 2017 року відкрите провадження по справі та справу призначено до розгляду на 27.03.2017 року.

Але позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.119, 120 ЦПК України, з наступних підстав.

В своєму позові позивач посилається на те що його звільнено від сплати судового збору відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів»і тому не сплатив судового збору, оскільки звільнений від його сплати зазначеним законом.

Між тим, на теперішній час такі підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Поняття споживача визначено в пункті 22 частини 1ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»- це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. При цьому права особи як споживача випливають і охоплюються юридичним змістом даного поняття і закріплені у вказаному вище Законі.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3,5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» раніше було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору, проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Відповідно до частини 3 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Однак, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному Закону, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Оскільки нормативно-правовим актом, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у ст. 5 цього Закону.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 11 березня 2016 року, справа №6-6420ск16 зазначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному Закону, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 З.У. «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до положення пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положення пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 З.У. «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За ч. 1ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, у якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.119,121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінево України» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Надати позивачу пятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Гримайло