Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3319/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., за участю відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 13.10.2016 року між ОСОБА_3 та відповідачкою шлюб було розірвано. У шлюбі народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу постійно проживає з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 13.10.2016 року між ОСОБА_3 та відповідачкою шлюб було розірвано. У шлюбі народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу постійно проживає з відповідачкою.

Відповідач погрожує позивачам тим, що вони не будуть бачити дитини і вона не дозволить їм спілкуватись з дитиною. В свою чергу позивачі дитину і внучку люблять і бажають приймати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні.

Позивач ОСОБА_3 розуміє свій батьківський обовязок приймати участь у вихованні дитини, та має велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дитиною спричинить шкоду доньці він не вбачає.

Створення відповідачем перешкод у спілкуванні батька із донькою та дідуся і бабусі порушує не тільки права позивача як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини.

В судове засіданні позивачі не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач та її представник проти позову заперечували, такий просили задовольнити частково з визначенням батьку днів зустрічей з дитиною за відповідним графіком без права забирати дитину до себе по місцю проживання. Також відповідач пояснила, що вона заперечує проти зустрічей дитини з батьками її колишнього чоловіка. В той же час вона їх не характеризує негативно.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та подав висновок органу опіки та піклування Виноградівської РДА, згідно якого визначено позивачам спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, зазначений у висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА від 22.12.2016 року, а саме: перший, третій тиждень місяця - субота, другий, четвертий тиждень місяця - неділя з 11.00 по 18.00 год.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7). Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано13.10.2016 року (а.с.4-6). Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 є дідою та відповідно бобою малолітньої дитини (а.с.8). Дитина проживає разом з мамою, відповідачем по справі. В свою чергу перешкоджає позивачам у спілкуванні з дитиною, прийняття ними участі у її вихованні.

Дана обставина також стверджується поясненнями відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні, запереченням проти вимог позову щодо прийняття участі у вихованні, спілкуванні з дитиною бабою та дідом, внаслідок чого позивачі звернулись за захистом своїх прав до суду.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповідно до характеристик Неветленфолвівської сільськи ради від 14.12.2016 року характеризуються виключно позитивно, проживають разом, умови проживання сім'ї задовільні (а.с.9-11).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування позивачам визначено графік участі у вихованні дитини а саме: перший, третій тиждень місяця - субота, другий, четвертий тиждень місяця - неділя з 11.00 по 18.00 год.

Стаття 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діюча на Україні з 27.09.1991 року, визначає, що держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 цієї Конвенції передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Стаття 18 Конвенції проголошує, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Аналогічні положення містяться у ст.ст.14, 15 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року №2402, який був прийнятий на розвиток міжнародного права в Україні.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150, ч.1 ст.151 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Стаття 153 СК України визначає, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно з ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Право баби та діда на спілкування зі своїми внуками, прийняття участі у їх вихованні закріплено у ст. 257 СК України.

На переконання суду, твердження відповідача прийняття позивачем участі у спілкуванні та вихованні дитиною за місцем її проживання, в даному випадку суперечить ст.ст. 159, 257 СК України.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, докази на які сторони посилаються, як на підставу заявлених вимог та заперечень, суд приходить до переконання про частковість задоволення позову, з визначенням днів спілкування позивачів з дитиною, відповідно до висновку органу опіки та піклування та із зобовязанням відповідача не перешкоджати позивачам у спілкуванні та вихованні дитини.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 213-216, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, не перешкоджати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Визначити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 наступний спосіб участі у вихованні ОСОБА_6 та спілкуванні з нею: перший, третій тиждень місяця субота, другий, четвертий тиждень місяця неділя з 11.00 по 18.00 год. з правом забирати дитину до себе додому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_7