Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 55 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Широкової Л.В.

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного університету телекомунікацій про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

за апеляційною скаргою Державного університету телекомунікацій,

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2016 року,

встановила:

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Державного університету телекомунікацій на її користь індексацію заробітної плати за період з 01.07.2015 по 31.08.2015 у розмірі 629,80 грн., недоплачену вихідну допомогу в розмірі 476,63 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 27376,62 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнутого середнього заробітку за час затримки розрахунку, представник Державного університету телекомунікацій подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення в цій частині та ухвалити нове, яким задовольнити вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку частково у розмірі 3701,87 грн.

На його думку, суд вирішуючи спір, помилково не застосував принцип співмірності при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку, не встановив істотність частини недоплаченої заробітної плати по відношенню до середньої заробітної плати ОСОБА_1

Заслухавши доводи представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 вересня 2013 року працювала у відповідача на посаді діловода деканату факультету. 31 серпня 2015 року звільнена з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Нарахування та виплата індексації заробітної плати за липень-серпень 2015 року відповідачем позивачу не проводились, при розрахунку вихідної допомоги така виплата не враховувалась.

Суми заборгованості: невиплачену індексацію - 629,80 грн. та недоплачену вихідну допомогу - 476,63 грн. представник відповідача у судовому засіданні визнав і визнання позову у цій частині прийнято судом.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд першої інстанції, правильно застосувавши положення ст.ст. 116, 117 КЗпП України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», обчисливши середній заробіток ОСОБА_1, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що роботодавець безпідставно не здійснив виплату індексації заробітної плати позивачці за липень-серпень 2015 року, що призвело до зменшення розміру виплаченої їй вихідної допомоги та про наявність підстав для стягнення недоплачених сум і середнього заробітку за весь час затримки з 01 вересня 2015 року по 02 грудня 2016 року.

Оскільки у даній справі вимоги позивача щодо розміру належних йому при звільненні сум судом першої інстанції задоволені у повному обсязі, підстав для застосування принципу співмірності та зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у суду не було.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України у справах №6-41цс15 від 01 квітня 2015 року та №6-113цс16 від 27 квітня 2016 року.

Тому доводи апеляційної скарги у цій частини є безпідставними.

Колегія суддів також враховує, що розмір середнього заробітку ОСОБА_1 становив 1850,91 грн., а розмір недоплаченої індексації заробітної плати за липень-серпень 2015 року - 629,80 грн., що вказує на істотність недоплаченої суми порівняно із середнім заробітком позивача, а тому доводи відповідача про неспівмірність розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку недоплаченій заробітній платі, є також безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державного університету телекомунікацій відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: