Справа № 755/666/17
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про скасування постанови про розшук майна боржника,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23.12.2016 р. звернувся до суду зі скаргою у якій просить скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про розшук майна боржника від 08.12.2016 року винесену в рамках виконавчого провадження № 44858247.

Вимоги скарги мотивує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.08.2013 року по справі № 755/9127/13-ц з нього на користь ПАТ «Кредитпромбанк» стягнуто заборгованість у розмірі 6 865 912,24 грн.

На виконання вказаного рішення Дніпровським районним судом м. Києва 04.07.2014 року було виданого виконавчий лист.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2016 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, якою у виконавчому провадженні № 44858247 стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» замінено на ПАТ «Дельта Банк».

08 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Відділу ПВР УДВС ГТУЮ в м. Києві Подпоріним Р.О. було винесено постанову про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено в розшук автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_2

Спірна постанова, яку отримав поштою 14.12.2016 р., порушує його права та інтереси на вільне проведення підприємницької і особистої діяльності, користування та розпорядження майном, так як постановою старшого державного виконавця від 03.06.2016 року вже накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, при цьому існує заставне майно, яким є квартира АДРЕСА_1, вартість якої перевищує суму боргу, у зв'язку з чим не має необхідності в розшуку транспортного засобу.

Вказану постанову державного виконавця вважає незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням вимог ст. ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» та інших актів законодавства, які регулюють питання випадків, підстав та умов накладення арешту на майно і кошти під час примусового виконання виконавчого документу, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2017 року до участі у справі було залучено у якості заінтересованої особи стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «Дельта Банк».

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримала скаргу та викладені у ній обставини.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Подпорін Р.О. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на безпідставність вимог.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи стягувач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника суд повідомлено не було.

Суд, вислухавши представника скаржника та державного виконавця, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Дніпровським районним судом м. Києва 04 липня 2014 року видано виконавчий лист № 755/9127/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості у розмірі 6 865 912 грн. 24 коп., який з 26.09.2014 року знаходиться на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві за номером виконавчого провадження № 44858247.

Обов'язки і права державних виконавців на час відкриття виконавчого провадження були визначені нормою ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" у редакції від 21.04.1999 р. за змінами.

У постанові про відкриття виконавчого провадження № 44858247 на примусове виконання виконавчого листа № 755/9127/13-ц виданого 04.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва боржнику ОСОБА_1 було надано семиденний строк добровільного виконання з моменту винесення постанови.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження 26.09.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.09.2014 року, яка була скасована в частині накладення арешту на все майно, що належить боржникові ОСОБА_1, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2014 року у справі № 755/27577/14-ц за скаргою ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про часткове скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На виконання зазначеної ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2014 року державним виконавцем 18 грудня 2014 року була винесена постанова про звільнення майна боржника з-під арешту.

Як убачається із матеріалів виконавчого провадження, представник боржника ОСОБА_1 06.11.2014 року подавав до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ м. Києва, серед іншого, копію договору іпотеки та копію договору застави автотранспортного засобу.

03.06.2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Подпоріним Р.О. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 6 865 912,24 грн.

На момент винесення державним виконавцем вказаної постанови від 03.06.2016 року діяла редакція ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно якої арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, серед іншого, шляхом винесена постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.06.2016 року у справі № 755/9127/13-ц у вищезазначеному виконавчому провадженні ВП № 44858247 замінено сторону стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» його правонаступником - ПАТ «Дельта Банк».

08 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Відділу ПВР УДВС ГТУЮ в м. Києві Подпоріним Р.О. було винесено постанову про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено в розшук транспортний засіб «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно положень ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 02.06.2016 р. зі змінами, розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Скаржник просить скасувати постанову державного виконавця від 08.12.2016 року про розшук майна боржника, посилаючись на порушення Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі положень його статей 48, 56, зазначаючи, що постановою старшого державного виконавця від 03.06.2016 року вже накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, при цьому наявний предмет іпотеки, яким є квартира АДРЕСА_1, вартість якої перевищує суму боргу, у зв'язку з чим не має необхідності у розшуку транспортного засобу.

Відповідно ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції на час спірних правовідносин, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Згідно постанови про арешт коштів боржника від 06.12.2016 року старшим державним виконавцем нарахована сума до стягнення з боржника ОСОБА_1 за виконавчим документом з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на час винесення постанови у розмірі 7 552 803 грн. 46 коп.

За вимогами ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Порядок проведення примусового звернення стягнення на предмет іпотеки визначено і здійснюється з урахуванням положень ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України "Про іпотеку".

Проте, як зазначено вище, державним виконавцем проводиться примусове виконання рішення суду про стягнення суми боргу, а не про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, судом також безспірно встановлено, що після 06.11.2014 року по даний час до відділу примусового виконання від боржника ОСОБА_1 будь яких заяв та звернень не надило, рішення суду не виконане.

Разом з тим, державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 надсилалася вимога від 25.11.2016 року з повідомленням про те, що 06.12.2016 року об 11 год. 00 хв. відбудеться опис та арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2, для забезпечення вільного доступу до кварти. Дана вимога була отримана ОСОБА_1 29.11.2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, вимоги державного виконавця боржником ОСОБА_1 виконані не були, потрапити у визначений час до вказаної квартири, на яку йдеться посилання в скарзі, не вдалося, доступу до житла скаржником забезпечено не було, про що державним виконавцем складено відповідний акт від 06.12.2016 року за участю понятих.

Також у матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація про фактичну вартість предмета іпотеки.

Відповідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у чинній на даний час редакції, визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Отже, державний виконавець позбавлений можливості провести опис та оцінку майна скаржника для вчинення подальших виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Спірна постанова про розшук майна боржника винесена у зв'язку виявленням наявного у ОСОБА_1 майна для проведення дій пов'язаних із примусовим виконанням рішення суду.

За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За викладених обставин суд не вбачає підстав для скасування постанови про розшук майна боржника, оскільки заявником не доведено порушення державним виконавцем норм чинного законодавства при її постановленні, у зв'язку з чим вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про скасування постанови про розшук майна боржника від 08.12.2016 року по виконавчому провадженню № 44858247 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя