У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі

головуючого судді Лященка О.В.,

при секретарі Баранюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський подання державного виконавця Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_1 про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про обмеження у ОСОБА_2 праві виїду за межі України.

В обґрунтування подання покликається на ту обставину, що у провадженні Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ на виконанні знаходиться виконавче провадження щодо стягнення по виконавчому листу № 156/1236/14-ц від 05.12.2014 року, виданою Іваничівським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 грн, починаючи з 29.10.2014 року і до повноліття дитини.

26.09.2016 року відкрито виконавче провадження за даним виконавчим листом. Однак боржник ОСОБА_2 боргу не сплачує, у виконавчу службу на виклики державного виконавця не зявляється, на попередження не реагує. Борг по аліментах станом на 01.12.2016 року становить 3100 грн.

Оскільки боржник має невиконане зобовязання, покладене на нього рішенням суду, то це є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон.

З метою виконання рішення суду по сплаті боргу просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань, покладених судом.

У судове засідання державний виконавець ДВС ОСОБА_1 не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, подання просить задовольнити.

Дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження, суд вважає, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань, а який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП № 45966906, 05.01.2015 року відкрито провадження за постановою № 156/1236/14-ц від 05.12.2014 року, виданою Іваничівським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 грн, починаючи з 29.10.2014 року і до повноліття дитини.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так п. 5 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України передбачено, що громадянинові України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Враховуючи вимоги закону, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду не за сам факт невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Оскільки, судом не встановлено намір у ОСОБА_2 не виконувати належні до виконання зобов»язання, у звязку з чим відсутні підстави для його обмеження у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України, п. 8 ст. 19 Закону України Про Державну прикордонну службу України, ст. 124 Конституції України, ст. 5 Закону України Про виконавче провадження, ст. ст. 208-210, 217, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_1 про обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за кордон відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_5