Справа №173/1827/16-ц
Провадження №2/173/45/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої: - судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача ОСОБА_1, згідно якого просить стягнути з відповідача 13354 грн. 82 коп., - заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.03.2006 року , яка складається з наступного:

- 7473.67 грн., заборгованість за кредитом;

- 4769.02 грн.. заборгованість за процентом за користування кредитом

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина),

- 612.13 грн. - штраф (процентна складова)

та понесені судові витрати посилаючись на наступне: відповідно до укладеного договору № б/н від 23.03.2006 року відповідач ОСОБА_1, отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_2 керується п. 3.2 п. 3.3 Умов та правил надання Банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (Збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою, та Тарифами Банку» які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом в заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та Угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач своєчасно не надавала банку грошові кошти на погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображено у Розрахунку заборгованості за договором.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1, станом на 12.10.2016 року має заборгованість 13354.82 грн., яка складається з наступного:

- 7473.67 грн., заборгованість за кредитом;

- 4769.02 грн.. заборгованість за процентом за користування кредитом

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина),

- 612.13 грн. - штраф (процентна складова)

Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання представник позивача не з'явився подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує в повному об'ємі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. При цьому відповідач ОСОБА_1В,. пояснила, що вона отримувала кредитні кошти. Деякий час вона своєчасно не погашала кредит із-за відсутності роботи. На даний час з її рахунку, на який їй перераховуються аліменти, проводиться писання сум на погашення даного кредиту. Вважає таке списання незаконним, так як аліменти це кошти, які перераховуються на утримання дітей. Крім того списання сум на погашення заборгованості за кредитом здійснюється, а сума заборгованості не зменшується, як їй пояснили, що все йде на погашення процентів, але вона з цим не згодна і тому звернулась за правовою допомогою до адвоката.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачем проводиться безпідставне залякування його довірительки. Їй направлене рішення, якогось неіснуючого суду про те, що з неї вже стягнено суму боргу. Він з метою надання правової допомоги звертався до Голови правління банку з вимогою розірвати даний кредитний договір, але його вимогу залишили поза увагою. Крім того на даний час змінилась форма власності банку і він вважає, що заявлені вимоги взагалі є незаконними, так як позивач не уклала договір з таким баком. А доказів, що новий банк є правонаступником бувшого банку, чи йому делеговані повноваження не надано. Крім того з рахунку відповідачки, на який перераховуються аліменти, здійснюється списання коштів на погашення заборгованості кредитом, що він вважає взагалі недопустимим.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами:

ОСОБА_2 до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з укладеного між сторонами договору № б/н від 23.03.2006 року відповідач ОСОБА_1, 23.03.2006 року отримала кредит у розмірі 8000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом

ОСОБА_2 до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Судом встановлено, що підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою, відповідач уклав з банком договір, що підтверджується його підписом в заяві. Таким чином відповідач підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору та кредитний договір, шляхом складання зазначених вище документів, був укладений у належній письмовій формі.

Крім того, судом встановлено, що сторони уклали договір про приєднання, керуючись ч. 1 ст. 634, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, передбачено, що якщо протягом 12 місяців з моменту підписання договору, жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення строку дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Оскільки сторони не надали суду доказів того, що строк дії договору було припинено за ініціативою однієї із сторін, суд приходить до висновку, що строк дії договору не закінчився.

ОСОБА_2 до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за укладеним Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що відповідачем не заперечується. Крім того відповідач в судовому засіданні підтвердила, що кредитні кошти від банку вона отримала.

п. 6.5 (розділу 1) умов та правил надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, сплачувати комісію.

Уклавши з відповідачем кредитний договір та отримавши кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушила договірні зобов'язання. виконуючи їх неналежним чином. В результаті чого станом на 12.10.2016 року відповідач ОСОБА_1, має заборгованість 13354.82 грн., яка складається з наступного:

- 7473.67 грн., заборгованість за кредитом;

- 4769.02 грн.. заборгованість за процентом за користування кредитом

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина),

- 612.13 грн. - штраф (процентна складова)

ОСОБА_2 до ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами

ОСОБА_2 до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даними договором.

ОСОБА_2 до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

ОСОБА_2 до п. 2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою» Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку, зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідач визнає факт, що грошові кошти на погашення заборгованості за кредитним договором вона повертала інколи із запізненням, тобто неналежне виконання нею умов кредитного договору. Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення відповідачем суду не надано. Таким чином позичальник порушила зобов'язання щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитом та відсотками у відповідності до п. 5.4. Умов та правил надання банківських послуг . Відсутність у відповідача роботи та постійного прибутку не є підставою звільнення від виконання зобов'язання.

Посилання відповідачки на те, що банк незаконно списує на погашення заборгованості за кредитом з її рахунку грошові кошти, що надходять як аліменти на дітей, суд вважає безпідставними, так як згідно п. 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. При цьому будь-яких застережень щодо заборони списання грошових коштів, які надходять на відкриті рахунку клієнта, для певних цілей немає. А відповідач в свою чергу не надало доказів суду та не проінформувала ОСОБА_2 про те, що рахунок, з якого списуються грошові кошти є рахунком, на який зараховуються лише аліменти на дітей.

Таким чином підписавши заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» відповідач уклала з банком кредитний договір та підтвердила свою згоду на всі умови, викладені в зазначених вище документах в тому числі і на списання грошових коштів, з інших рахунків, відкритих у валюті кредитного ліміту. ОСОБА_2, списуючи грошові кошти з рахунку відповідачки, діяв в межах наданих йому повноважень за укладеним кредитним договором.

Сума заборгованості підтверджується наданою позивачем випискою і з карткового рахунку відповідачки та розрахунком заборгованості. Будь-яких доказів, які б підтверджували невідповідність даного розрахунку чи внесення відповідачкою грошових коштів на погашення кредиту в більшому розмірі, суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об'ємі.

В свою чергу суд вважає безпідставними посилання представника відповідача, про те. що ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на незаконне залякування відповідачки, тому у останньої виникло право щодо невиконання умов кредитного договору. Так як ні Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» ні нормами цивільного кодексу України чи іншими законодавчими актами не визначена така підстава, як така, що звільняє боржника від виконання взятих на себе зобов'язань.

Вважаючи дії позивача неправомірними, відповідач могла звернутись з відповідною заявою до правоохоронних органів, щодо притягнення винної особи до відповідальності.

Також безпідставними є і посилання представника відповідача про те, що позивач ніяким чином не відреагував на його звернення щодо розірвання укладеного кредитного договору.

Так як відповідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою із зміною Правил та /або тарифів банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Таким чином подання однієї письмової заяви про розірвання договору без погашення виниклої заборгованості є недостатньо для прийняття рішення про розірвання кредитного договору.

ОСОБА_2 до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом.

Так як банк не надав свою згоду на розірвання договору, укладеного з відповідачкою, він не може бути розірваним.

Підстав для розірвання договору в односторонньому порядку, визначених ч.2, 3 ст. 651 та ст. 652 ЦК України судом не встановлено. Крім того таке розірвання договору можливе лише за рішенням суду, а відповідач з відповідними вимогами до суду не зверталась.

Зміна власності та керівництва банку не є підставою для припинення зобов'язань, взятих на себе сторонами і відповідно не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_2 до ст. 88 ЦПК України. виходячи з того, що позовні вимоги задоволені з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 1378 грн., 00 коп., за сплачений судовий збір.

На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАК заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.03.2006 року в загальній сумі 13354 грн. 82 коп., яка складається з наступного:

- 7473.67 грн., заборгованість за кредитом

- 4769.02 грн.. заборгованість за процентом за користування кредитом

- 500 грн. - штраф (фіксована частина),

- 612.13 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАК понесені судові витрати, а саме - 1378 грн., за сплачений судовий збір.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги,, якщо апеляційна подана не була. У випадку подання апеляційної скарги, рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не було скасоване або змінене.

суддя Петрюк Т.М