Справа №720/2256/16-ц
Провадження № 2/720/169/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А. за участю секретаря судового засідання Лупу О.Д.,

сторін по справі: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Ванчиковецької сіьради Новоселицького району Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах позивача, про визнання права власності на спадкове майно, що складається із житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

В позові зазначив, що дане господарство станом на 1990 - 1991 роки відносилось до типу колгоспного двору, та в ньому на той період часу проживали: голова двору - ОСОБА_4, та його дружина - ОСОБА_3.

Відповідно до існуючого на той час законодавства на час виникнення правовідносин вказане господарство належало всім членам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності у рівних частках, по ? частки мав кожен член вказаного двору.

Після смерті 05.09.1995 року голови двору ОСОБА_4 спадщина відкрилась на ? частку будиноволодіння розташованого по АДРЕСА_1, яку своєчасно прийняла дружина ОСОБА_3 оскільки проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті, вступивши в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3. Після її смерті спадщина відкрилась в цілому на будинковолодіння по вищевказаній адресі.

Спадкоємцем першої черги по закону являться позивач, який прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, відповідно до ст.. 549 ЦК УРСР.

Звернувшись із заявою до Новоселицької державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок літер А, літній кухні літер Б,В, сараю літер Г, вбиральні літер Д, огорожі №1-2, вигрібна яма № 3, розташованого по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Просить суд позов здовольнити.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи в судовому засіданні не з'явився, але подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі з проханням розгляд справи провести у їх відсутності.

Суд вислухавши думку представника позивача та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку, про розгляд справи у відсутності представника Ванчиківецької сільської ради та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 видане 29 листопада 1961 року ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком зазначено ОСОБА_4, мати ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 22.11.1972 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Станом на 1990 - 1991 рік домогосподарство, що розташоване по АДРЕСА_1 відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були двоє осіб: ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується довідкою видане Ванчиківецькою сільською радою Новоселицького району за № 1125 від 14.09.2016 року.

Відповідно до ст. 120 - 123 ЦК УРСР діюча на час існування колгоспного двору господарство належить кожному на праві спільної сумісної власності в рівних частках всім членам колгоспного двору, а отже в даному випадку по ? частки мав кожен член даного двору.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 75 років, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_4 від 06.09.1995 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблений відповідний актовий запис № 30.

Після його смерті відкрилась спадщина на ? частку домогосподарства по вищевказаній адресі.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином суд вважає, що ? частку спадково майна успадкувала дружина померлого ОСОБА_3, вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 1127 від 14.09.2017 року видана виконкомом Ванчиківецької сільської ради Новоселицького району.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 роки померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 від 01.01.1996 року, про що складено відповідний актовим запис №1.

Спадщина відкрилась в цілому на будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 Чернівецької області, ( ? частку яке належало померлій як члену колгоспного двору та ? частку яку вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4).

Згідно з ст. 529 ЦК УРСР в (редакції 1963 року) на час виникнення правовідносин спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 являється син ОСОБА_2, інших спадкоємців за законом немає.

З довідки № 1352 від 03.11.2016 року видана виконавчим комітетом Ванчиківецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, вбачається, що після смерті ОСОБА_3, в шестимісячний строк вступив в управління та володіння спадковим майном позивач ОСОБА_2, розпоряджаючись речами померлої з дня її смерті, на підставі ст. 549 ЦК Української РСР.

Відповідно до заяви № 2046 від 13.09.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Новоселицької державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, що складається із житлового будинку по АДРЕСА_1.

Постановою нотаріуса Новоселицької державної нотаріальної контори від 13.09.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З листа начальника Новоселицького КБТІ № 326 від 23.05.2016 року вбачається, що станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_3 право приватної власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого Новоселицьким КБТІ господарство АДРЕСА_1 Чернівецької області складається з: житлового будинку літер А, літній кухні літер Б,В, сараю літер Г, вбиральні літер Д, огорожі №1-2, вигрібна яма № 3.

Із спадкової справи № 2-12-250 заведена ІНФОРМАЦІЯ_2 є наявний заповіт зареєстрований в реєстрі за № ДС - 526 від 19.09.1995 року, згідно якого спадкодавця ОСОБА_5 заповіла громадянці ОСОБА_6 частину спадкового майна, що складається з простих іменних акцій закритого акціонерного товариства «Чернівецький машинобудівний завод» та на підставі виписки з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку № 110 від 27.10.1999 року державний нотаріус видала ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі за № 2103 від 29.10.1999 року.

Відповідно до ст.. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

Стаття 537 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) зазначає, що частина майна, що залишилась не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше.

Враховуючи, що спір між сторонами є визнання права власності на будинковолодіння розташоване по АДРЕСА_1 Чернівецької області, викладені правові норми, суд вважає, що громадянка ОСОБА_6 успадкувала за заповітом лише частину спадкового майна, що складається із іменних акцій закритого акціонерного товариства «Чернівецький машинобудівний завод», однак іншу частину спадкового майна померлої, що складається із житлового будинку по вищевказаній адресі ОСОБА_6, не може успадкувати свою обов'язкову частку в спадщині, так як не відноситься до кола спадкоємців першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3

Таким чином з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є обґрунтованим та підлягають задоволенню, оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов'язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини) щодо об'єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,58,59,60,61,208-218 ЦПК України, і на підставі ст..392, 1261,1268,1269,1270 ЦК України, ст. ст..120-123, 529, 534, 537, 549 ЦК УРСР, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, право власності на житловий будинок літер А, літній кухні літер Б,В, сараю літер Г, вбиральні літер Д, огорожі №1-2, вигрібна яма №3, розташованого по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.