АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/74/17 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Кузьма Р. М., Хома М. В.,

при секретарі - Романюк Х.Ю.

за участю представника апелянта - ОСОБА_1,

заінтересованих осіб - СПД-ФО ОСОБА_2,

представника Тернопільського міського відділу ДВС - Юрчака О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2016 року про закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_5 з залученням заінтересованих осіб - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про визнання незаконними дій державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС та скасування оцінки майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2016 року ОСОБА_5 з залученням заінтересованих осіб - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою про визнання незаконними дій державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС та скасування оцінки майна.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилався на те, що при здійсненні експертної оцінки земельної ділянки площею 0.1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 в АДРЕСА_1, експертом вказано недостовірну вартість спірного майна, оскільки на земельній ділянці знаходиться триповерховий житловий будинок, до земельної ділянки підведено комунікації - газо-, електро- та водопостачання, чого при оцінці експертом не було враховано.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2016 року провадження в даній справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Роз'яснено ОСОБА_5 право звернутися за захистом порушеного права в порядку адміністративного судочинства до Тернопільського окружного адміністративного суду.

ОСОБА_5 подав на вказану ухвалу апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник апелянта - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Заінтересовані особи - суб»єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2 та представник Тернопільського міського відділу ДВС - Юрчак О.П. проти апеляційної скарги заперечили, просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Судом встановлено, що на виконанні в Тернопільському міському відділі ДВС перебуває виконавче провадження 38895417 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса від 05 червня 2013 року про звернення стягнення на передане в іпотеку майно - земельну ділянку площею 0.1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 в АДРЕСА_1, в рахунок погашення боргу ОСОБА_6 за договором кредиту №393-009/ФКВ-08 від 25 вересня 2008 року в сумі 551963.53 грн.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на правовий висновок Верховного Суду України від від 16 листопада 2016 року у справі за №6-931цс16 виходячи із наступного.

У даному правовому висновку Верховний Суд України роз»яснив, що якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Однак, даний правовий висновок, на думку колегії суддів, не може бути застосований до спірних правовідносин виходячи із наступного.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII ЦПК України і статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно зі статтею 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

У справі, яка переглядається, суд установив, що ОСОБА_5. оскаржує дії державного виконавця щодо виконання виконавчого напису нотаріуса, а не рішення суду загальної юрисдикції, ухваленого в порядку ЦПК України.

В пункті шостому постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (далі - постанови Пленуму ВССУ №:6) роз'яснено, що не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на п.24 постанови Пленуму ВССУ №6, згідно якого вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки, на думку колегії, дане положення стосується оскарження оцінки майна, яка проведена в зв»язку із виконанням рішень судів в цивільних справах, ухвалених в порядку ЦПК України, а не виконавчих написів нотаріусів.

Крім цього, не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що суд не навів належних підстав для закриття провадження, оскільки у відповідності до ст.210 ЦПК України судом належно мотивовано та обґрунтовано закриття провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)». З огляду на це колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду з порядку цивільного судочинства.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що подана скарга не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, є законними та обґрунтованим.

Таким чином, закриваючи провадження в справі судом першої інстанції надано вірну оцінку обставинам справи.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження в справі відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає увалу без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленої по даній справі ухвали та відсутність підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.З. Костів