Справа № 738/1466/16-ц Провадження № 22-ц/795/132/2017 Головуючий у I інстанції -Сова Т. Г. Доповідач - Шитченко Н. В.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Мамонової О.Є.,

із секретарем - Шкарупою Ю.В.,

за участю представника позивача Мельника Б.О.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» на рішення Менського районного суду від 18 листопада 2016 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» до ОСОБА_2, Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту про проведення електронних торгів, -

в с т а н о в и в:

В липні 2016 року СТОВ «Батьківщина» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ДП «СЕТАМ», в якому просило: визнати недійсними електронні торги з реалізації трактора колісного Беларус-1025.2, д.н.з. НОМЕР_1, які були проведені 09 - 11 червня 2016 року ДП «СЕТАМ»; визнати недійсним протокол № 174436 від 11 червня 2016 року проведення електронних торгів; визнати недійсним акт про проведення електронних торгів від 14 липня 2016 року, складений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Мурихіним С.В.

Рішенням від 18 листопада 2016 року Менський районний суд у задоволенні позовних вимог відмовив у повному обсязі.

В апеляційній скарзі СТОВ «Батьківщина», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не взято до уваги тієї обставини, що при проведенні торгів були допущені порушення правил проведення торгів, зокрема, інформаційне повідомлення в Системі не містило повної інформації про зберігача, конкретної інформації про майно (вид пального, пробіг, комплектація, модель, наявність дефектів тощо) та його фотографічні зображення.

Представник заявника вказує на те, що і в оформленні заявки на реалізацію арештованого майна відділом ДВС були допущені недоліки, а саме за такою заявкою організатор здійснив внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію.

Стверджує, що організатор торгів в порушення абз. 4 п. 4 розділу ІІ Порядку не перевірив повноти заявки та не повернув її до органу ДВС для усунення недоліків. Натомість він заніс неповну інформацію про майно до Системи про проведення реалізації майна на електронних торгах, що в свою чергу є порушенням ч.ч. ІІ, ІІІ Порядку та завдало збитків, оскільки відсутність інформації про майно, яке повинно бути відображено на сайті ДП «СЕТАМ», потягла за собою зменшення кількості заявок від бажаючих придбати майно за лотом.

В письмових запереченнях представник ДП «СЕТАМ», вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими та безпідставними, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не встановлено та належними доказами не підтверджено будь-яких порушень в діях відповідача ОСОБА_2 та ДП «СЕТАМ». Крім того, суд зазначив, що заявлені позивачем вимоги щодо визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, складеного старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Мурихіним С.В., стосуються саме вказаної посадової особи, проте відповідачем у справі він не значиться, а у відповідності до приписів ст. 33 ЦПК України суд позбавлений можливості за власною ініціативою залучити до участі у справі належного відповідача.

З висновком районного суду про відмову в задоволення позову погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам законодавства, яким регулюються спірні правовідносини.

У справі встановлено, що з 09 по 11 червня 2016 року в системі електронних торгів арештованого майна відбувалися електронні торги з реалізації трактора колісного Беларус-1025.2, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 під номером лота 149173, про що системою сформовано протокол проведення електронних торгів № 174436, згідно якого переможцем визначено відповідача ОСОБА_2, ціна продажу склала 295300 грн (а.с. 6).

На підставі зазначеного протоколу проведення електронних торгів старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Мурихіним С.В. 14 липня 2016 року було складено акт проведення електронних торгів, яким підтверджено повний розрахунок за придбане майно переможцем торгів ОСОБА_2 (а.с. 7-8). Даний акт є підставою для отримання майна у зберігача та подальшого оформлення покупцем права власності на транспортний засіб у визначеному законодавством порядку.

Відповідно ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 Закону.

Згідно ч. 4 ст. 58 Закону у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи та про що вірно зазначив районний суд у своєму рішенні, жодна із сторін проти результатів оцінки майна не заперечувала.

Відповідно до п. 3 р. ІІ Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом МЮУ від 22 грудня 2015 року № 2710/5, державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абз. 3-16 п. 2 цього розділу, і направляє його начальнику відділу ДВС, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до Системи для проведення реалізації майна разом з відповідними документами.

Зі змісту п. 4 р. ІІ Порядку вбачається, що перевірка змісту на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби.

Зважаючи на вищенаведені норми та оцінивши обставини справи в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях відповідача ДП «СЕТАМ» будь-яких порушень, оскільки вказане підприємство розмістило інформацію в системі електронних торгів на підставі документів, наданих державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ, який не є стороною у справі, та дії якого щодо неповноти інформації про майно, яке реалізується, не оскаржуються.

Виходячи з правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Позивач, посилаючись на приписи ст. 215 ЦК України, звернувся до суду з позовом про визнання недійсності правочину, а саме, результатів електронних торгів.

Оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Відповідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, доводи позову та апеляційної скарги про те, що відсутність повної інформації про майно, яке повинно бути відображено на сайті ДП «СЕТАМ», потягла за собою зменшення кількості заявок від бажаючих придбати майно за лотом, не підтверджені жодними доказами, а отже є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення.

Крім цього, як пояснив в суді відповідач, зменшення кількості учасників аукціону відбулась через необхідність сплати всіма бажаючими взяти у ньому участь відповідного авансового внеску, а трактор був ним придбаний за ціну, що значно перевищує стартову. Жоден з учасників, в тому числі і він, не був позбавлений можливості оглянути спірний трактор до початку торгів. Ці твердження ОСОБА_2 позивачем в належний спосіб не спростовані.

Таким чином, стороною позивача не надано жодних належних в контексті положень ст.ст. 58-60 ЦПК України доказів, які б підтверджували той факт, що відповідачі своїми діями порушили, не визнали або оспорювали права позивача, його свободи чи інтереси.

Позивачем заявлена вимога про визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, складеного старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Мурихіним С.В.

Відмовляючи у задоволенні даної вимоги, суд першої інстанції вірно послався на приписи ч. 1 ст. 33 ЦПК України, якою встановлено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. З матеріалів справи вбачається, що відповідного клопотання щодо залучення державного виконавця до участі у справі в якості співвідповідача стороною позивача не заявлялось, а вирішення питання щодо визнання недійсним акту про проведення електронних торгів без участі особи, що його складала, призвело б до ухвалення незаконного рішення у справі.

Отже, сукупність обставин справи приводить апеляційний суд до переконання, що оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст.ст. 57-66 ЦПК України і доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» - відхилити.

Рішення Менського районного суду від 18 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: