Справа № 487/1097/17
Провадження № 2/487/1089/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Агєєвої Л.І.

при секретарі Ткаченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

23.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 325 000,00 грн., 3% річних у розмірі 8 762,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 3 337,62 грн. мотивуючи тим, що між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав останньому в борг 325 000,00 грн. строком до 01.04.2016 року. На даний час відповідачем грошові кошти не повернуто, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.03.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики. Позика була надана відповідачу у сумі 325 000,00 грн., строком до 01.04.2016 року.

У визначений період оплати відповідач зобовязався повернути позику, але своїх зобовязань не виконав в передбачений договором строк, внаслідок чого сума заборгованості на даний час складає 325 000,00 грн.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися відповідачем належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцю позику (грошові кошти в такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в сумі 325 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 325 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 8 762,00 грн. також підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3 337,62 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01.03.2016 року в сумі 325 000,00 грн. та 3% річних у розмірі 8 762,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 3 337,62 грн.

Рішення набуває законної сили протягом 10 днів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через місцевий суд в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Л.І. Агєєва