У Х В А Л А

20 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2016 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року та рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и л а :

Голосіївський районний суд м. Києва рішенням від 19 травня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнив, стягнув з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 5 квітня 2006 року, яка станом на 3 грудня 2013 року складає 4 тис. 740 грн 87 коп., заборгованість за кредитним договором від 6 листопада 2007 року № СL-002/982/2007 в розмірі 34 тис. 562 долари США 56 центів, що в гривневому еквіваленті становить 276 тис. 258 грн 54 коп., пеню за період з 5 грудня 2012 року по 5 грудня 2013 року в розмірі 1 млн 8 тис. 343 грн 81 коп., а всього - 1 млн 284 тис. 602 грн 35 коп., а також заборгованість за кредитним договором від 6 листопада 2007 року № СL-002/984/2007 в розмірі 144 тис. 59 грн 26 коп.; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд м. Києва 30 березня 2016 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнив частково, стягнув з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 5 квітня 2006 року, яка станом на 3 грудня 2013 року складає 4 тис. 740 грн 87 коп., заборгованість за кредитним договором від 6 листопада 2007 року № СL-002/982/2007, яка станом на 5 грудня 2013 року складає 15 тис. 302 долари США 53 центи, що в гривневому еквіваленті становить 122 тис. 313 грн 12 коп., пеню в розмірі 15 тис. 302 долари США 53 центи, що в гривневому еквіваленті становить 122 тис. 313 грн 12 коп., а всього - 244 тис. 626 грн 24 коп., а також заборгованість за кредитним договором від 6 листопала 2007 року № СL-002/984/2007, яка станом на 5 грудня 2013 року складає 8 тис. 375 грн 99 коп.; в іншій частині відмовив в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; вирішив питання про розподіл судових витрат.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 23 листопада 2016 року касаційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відхилила, рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року залишила без змін.

У лютому 2017 року до Верховного Суду України звернулось ТОВ «ОТП Факторинг Україна» із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2016 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року та рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 533 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх вимог заявник надав ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна», виходив із неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору в наслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з останнього в розмірі згідно з розрахунками в межах трирічного строку позовної давності. Крім того, суд зазначив, що оскільки пеня перевищує основний розмір боргу, то розмір пені підлягає зменшенню до розміру основного боргу на підставі частини третьої статті 551 ЦК України.

Надана для порівняння ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував ухвалені у справі рішення суду першої інстанції та апеляційної інстанції, а справу передав на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин вважати заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення зборгованості за кредитними договорами за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2016 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року та рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко