Справа № 214/5303/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 лютого 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бєлікової О.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом 22.09.2016 року, в якому просила суд розподілити в натурі земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, шляхом залишення у власності ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,055 га (550 кв.м.), та залишивши у власності ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,045 га (450 кв.м.).

В обґрунтування пред'явлених вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 - батько сторін, після смерті якого належне йому за життя домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, успадкували його дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом, по 1/2 частині кожна. 10.09.2010 року вони отримали державні акти на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаних житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, із наданням кожній у власність по 1/2 її частині. В 2013 році житловий будинок, розташований за вказаною адресою, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 реконструювали, в подальшому домоволодінню було присвоєно дві окремі поштові адреси та за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.03.2016 року його поділено між сторонами. Оскільки на теперішній час між позивачем та ОСОБА_2 виникли неприязні стосунки, домовитись про порядок володіння та користування земельною ділянкою без її розподілу в натурі вони не можуть, у зв'язку з чим ОСОБА_3 не має можливості проводити на належній їй частині земельної ділянки будь-які ремонтні, оздоблювальні або сезонно-господарські роботи, тому позивач вимушена звернутись до суду для вирішення спору в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, пред'явлені нею позовні вимоги в інтересах ОСОБА_3, підтримала, наполягала на їх задоволенні. Крім того, у випадку ухвалення судом рішення на її користь, від стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору в сумі 551,21 грн. відмовилась.

Відповідач ОСОБА_2 пред'явлені вимоги визнала, не заперечувала проти розподілу земельної ділянки способом, запропонованим позивачем. Пояснила, що будь-яких перешкод ОСОБА_3 у володінні та користуванні земельною ділянкою, призначеною для обслуговування домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, вона не чинила. Питання щодо поділу земельної ділянки вони не могли вирішити добровільно у зв'язку з наявністю між ними неприязних стосунків.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачем позову, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, кожній окремо по 1/2 частині, належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що встановлено судовим рішенням, має преюдиційне значення та в силу ст.61 ЦПК України не підлягає окремому доказуванню.

Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради за № 481 від 18.11.2015 року (а.с.18) присвоєно окремі поштові адреси частинам будинку по АДРЕСА_1 а саме квартира №1 - 1/2 частині, належній ОСОБА_2, квартира №2 - 1/2 частині, належній ОСОБА_3

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.03.2016 року (а.с.6) вказане домоволодіння розподілено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наступним чином:

-у власності ОСОБА_2 залишено житловий будинок літ. «А-1»: №1-1-коридор, площею 5,3 кв.м., №1-2-ванна, площею 3,6 кв.м., №1-3-коридор, площею 6,0 кв.м., №1-4-кухня, площею 5,9 кв.м., №1-5-житлова, площею 22,4 кв.м., №1-6-кухня, площею 6,2 кв.м., загальною площею 49,4 кв.м., у тому числі житловою площею 22,4 кв.м., надвірні споруди: №1,4-огорожа, ІІ - замощення, І - водоколонка, тобто квартиру №1, що розташована в будинку АДРЕСА_1 (а.с.11-13);

-у власності ОСОБА_3 залишено житловий будинок літ. «А-1»: №2-1-кухня, площею 17,1 кв.м., №2-2-санвузол, площею 3,0 кв.м., №2-3-коридор, площею 3,5 кв.м., №2-4-житлова, площею 9,5 кв.м., №2-5-житлова, площею 16,7 кв.м., загальною площею 49,8 кв.м., у тому числі житловою площею 26,2 кв.м., надвірні споруди: №1-4-огорожа, ІІ - замощення, І - водоколонка, тобто квартиру №2, що розташована в будинку АДРЕСА_1 (а.с.7-10).

Згідно державних актів на право власності серії НОМЕР_2 від 10.09.2010 року та серії НОМЕР_3 від 10.09.2010 року, власниками земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із частками у спільній власності по 1/2 за кожною (а.с.14-17).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 369 ЦК України, співвласники майна володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Як слідує з ч.2 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Так, підставою для звернення позивача до суду став намір розподілу належної їй та відповідачеві земельної ділянки із визначенням за кожною із них часток із загального складу земельної ділянки у зв'язку з наявністю між співвласниками неприязних відносин, що також не оспорювала відповідач в ході судового розгляду.

Згідно технічних висновків землевпорядних організацій ТОВ «АГРО» та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «УКРГЕОПРОЕКТ» (а.с.19-51), виконання межового розподілу приватизованої земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 по фактичному користуванню для двох співвласників, з урахуванням розташованих на ній житлового будинку, господарчих будівель, споруд та наявності існуючих окремих входів на земельну ділянку власників ОСОБА_3 та ОСОБА_2, можливий шляхом залишення у власності ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,055 га (550 кв.м.), у власності ОСОБА_3 - 0,045 га (450 га) (а.с.29,29-зворот).

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи визнання відповідачем ОСОБА_2 позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, з огляду на технічну можливість виділу співвласникам окремих часток із складу належної їм земельної ділянки та їх розподіл в натурі із встановленням межі, суд приходить до висновку про можливість задоволення пред'явленого ОСОБА_1 позову із розподілом в натурі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом залишення у власності ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,055 га (550 кв.м.), а у власності ОСОБА_3 - земельної ділянки площею 0,045 га (445 кв.м.).

При цьому, згідно до ч.3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно із подальшою його державною реєстрацією у встановленому законом порядку.

З огляду на відмову представника позивача від стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат згідно ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку про недоцільність їх стягнення.

Керуючись ст. ст.4-10, 15, 60, 61, 174, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 - задовольнити.

Розподілити в натурі земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1:

- залишити у власності ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,055 га (550 кв.м.);

- залишити у власності ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,045 га (450 кв.м.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Євтушенко О.І.