Справа № 211/5221/16-ц
Провадження № 2/211/430/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Зоріній С.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

за відсутності: відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради м.Кривого Рогу про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду 15 листопада 2016 року з позовом вказавши, що він є батьком відповідачки ОСОБА_4, яка є матір'ю двох синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Батька сина ОСОБА_6 у його свідоцтві про народження зазначено зі слів матері в порядку ч. 2 ст. 147 Сімейного кодексу України. Батьком сина ОСОБА_7 є відповідач ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_4 не виконує свої батьківські обов'язки, вона залишила дітей на дідуся, позивача, який разом зі своєю жінкою (бабусею дітей) повністю утримує та виховує дітей. Мати дітей фактично не проживає з ними з вересня 2012 року, не турбується про своїх дітей, лише іноді приходячи до будинку своїх батьків на декілька хвилин. Останній раз відповідачка бачила своїх дітей у серпні 2016 року. Усі витрати на дітей по збору їх до школи ніс позивач з дружиною.

Батько сина ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_5, відбував кримінальне покарання в колонії з 20.06.2014 р. по 10.08.2016 р. (звільнився умовно-достроково), але його також не цікавить життя сина ОСОБА_7, він живе окремо з відповідачко. ОСОБА_4, будь-якого утримання для дітей не надає, вихованням синів не займається та взагалі їх не бачить. Всі обов'язки батьків по відношенню до дітей несуть позивач з дружиною.

Тому позивач просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

22 березня 2017 року позивач заявлені вимоги уточнив, просить позбавити відповідачів батьківських прав та передати дітей на виховання дідуся та бабусі: ОСОБА_1 та ОСОБА_8 судові витрати покласти на відповідачів (а.с. 60-61).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі.

Позивач суду пояснив, що донька проживала з ними в 2011-2012 р.р., потім знайшла співмешканця, з яким стала проживати, дітьми не займається. Утриманням та вихованням дітей вони займаються самі з дружиною. Донька проживала з ними до 2003 року, потім поїхала в Крим, народила там ОСОБА_6, привезла до них, коли йому було півроку, без документів, залишила його в них. Вони оформляли йому документи - свідоцтво про народження, а ОСОБА_4 знову поїхала. З 2006 року вона співмешкала із ОСОБА_5, в 2009 році у них народився ОСОБА_7 і до них вона повернулася із ОСОБА_5 в 2011 році. Прожила з ними приблизно рік, вона працювала провідником, а той взагалі ніде не працював. У 2012 році вони із ОСОБА_5 пішли від них та забрали із собою ОСОБА_7. Потім ОСОБА_5 позбавили волі, вона деякий час пожила знову у них, потім «завіялась» та ОСОБА_7 залишила у них і більше не поверталася. Грошей ніколи не давала на утримання дітей, не цікавилась їх життям, жодного разу не ходила до школи, де навчаються діти, не купувала їм речі. Хлопці навчаються добре, в класах одні з кращих.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином шляхом оголошення про їх виклик в газету «Вісті Придніпров'я», про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради ОСОБА_3 вважає, що в інтересах неповнолітніх дітей позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вислухавши позивача, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6,7 - копії свідоцтв про народження).

Батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно акту сусідів, мешканців будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2, ОСОБА_4 зареєстрована по АДРЕСА_1, однак з вересня 2012 року там не проживає. За вказаною адресою фактично проживають її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 8 - акт) .

За вказаною адресою проживає також ОСОБА_1 з дружиною (а.с. 10 - копія довідки).

ОСОБА_7 є учнем 1-Б класу, а ОСОБА_6 учнем 6-Б класу Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 89 (а.с. 11 - копії довідок).

Згідно характеристик КЗОШ № 89 ОСОБА_6 проживає з бабусею, дідусем, братом та тіткою. Дитина забезпечена всім необхідним одягом, взуттям, спортивною формою, підручниками, зошитами, мобільним телефоном, планшетом, але все дітям купує дідусь ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_8 Вихованням та утриманням неповнолітніх дітей займаються також лише бабуся та дідусь, відвідують постійно батьківські збори. Мати ОСОБА_4 з сім'єю не проживає, місце її знаходження невідомо (а.с.12,13).

Згідно службової характеристики ОСОБА_4 вона працювала в Криворізькій пасажирській вагонній дільниці з 08.11.2006 р. на посаді «провідник пасажирських вагонів», з 27.04.2016 р. тимчасово виконувала обов'язки провідника охорони вагонів у парку відстою. За період роботи неодноразово притягалася до дисциплінарної відповідальності, вступала в конфлікти з керівництвом резерву провідників та працівниками проїзної бригади, 26.07.2015 р. вона вчинила бійку на території дільниці з іншим провідником. За характером хитра, дратівлива, схильна говорити неправду (а.с. 38).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.ст. 2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.

Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Визначаючись з правовідносинами, які виникли між сторонами та їх змістом на підставі наданих сторонами доказів, суд має відповідно до ст. 212 ЦПК України оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку наданим сторонами доказів, суди мають оцінювати кожний доказ окремо, а потім надавати оцінку сукупності доказів і їх співвідношенню. При цьому, суд має з'ясовувати як належність та допустимість доказів формою та їх відношенням до правовідносин між сторонами так і за їх змістом.

Згідно ст. ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Так, в судовому засіданні допитані свідки по справі.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є дружиною позивача та бабусею дітей. Донька не бажає займатися вихованням дітей, де вона проживає їй не відомо. Старший син постійно у них проживає і ріс у них, ОСОБА_4 його залишила ще малим, ніколи не допомагала в його утриманні казала, що немає грошей. Молодший у них знаходиться з трьох років. Коли дочка ОСОБА_7 залишила, він навіть не міг розмовляти. Вихованням та утриманням дітей вони займаються з чоловіком.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є сусідкою позивача, проживає в будинку АДРЕСА_2. Дочку ОСОБА_1 не бачить давно, вона кинула свої дітей, які проживають з дідом. ОСОБА_4 виросла на її очах: спочатку була гарна дівчина, але потім споганилась. Вихованням та утримання онуків займається їх дідусь та бабуся.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він проживає по сусідству в будинку АДРЕСА_3 з 2010 року. Знає ОСОБА_4, вона працювала провідником, потім залишила роботу. Не бачить її десь два роки, вона не з'являється до батьків, які займаються вихованням онуків, яких вона кинула. Де тепер проживає ОСОБА_4, він не знає, останній раз бачив її рік тому. У вихованні та утриманні своїх дітей вона участі не приймає.

Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 27.01.2017 р. № 8/22-126 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ОСОБА_5», виконком вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 57-59 - висновок).

Згідно висновку, 03.08.2016 року до виконкому Довгинцівської районної у місті ради надійшов лист СП «Криворізька пасажирська вагонна дільниця» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 29.07.2016 р., про необхідність перевірки щодо виконання батьківських обов'язків ОСОБА_4, так як вона з 02.07.2016 р. на роботу не виходить, інших доходів крім заробітної плати не має.

Малолітній ОСОБА_6 представникам виконкому пояснив, що мати не займається його вихованням та утриманням, речей не купує, мешкає окремо, іноді з'являється на декілька днів і знову залишає його та брата, ОСОБА_7, на бабусю та дідуся.

Враховуючи викладене суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожен окремо, не займаються вихованням своїх дітей, не забезпечують їх матеріально, не виявляють щодо них батьківського піклування, не забезпечують дітей матеріально, не турбуються про їх духовний розвиток, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

За таких обставин ОСОБА_4 повинна бути позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а ОСОБА_5 відносно свого сина ОСОБА_7, дітей слід передати їх діду позивачу ОСОБА_1, оскільки останній тривалий час займається вихованням та утриманням онуків, піклується про духовний та фізичний розвиток дітей.

Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. (мінімальний розмір) з врахуванням частин 5,6 пункту 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10.

Керуючись ст.ст.164,166 СК України, ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав щодо ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Передати неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, на виховання їх діду ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати - судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати - судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін