З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі : головуючого - судді Верніка В.М.,
із участю: - секретаря Українця П.І..,
- представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за отриманні послуги водопостачання, мотивуючи тим, що 12.07.2007 року між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (правонаступником якого є ПАТ "Укрзалізниця") та ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг з холодного водопостачання за адресою АДРЕСА_1. Відповідач не сплачувала кошти за отримані послуги водопостачання з 01.10.2015 року по 31.08.2016 року, згідно показників лічильника ОСОБА_4 використала 254 куб.м. води, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 2223,98 грн. 03.06.2016 року позивач звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за надані послуги водопостачання в сумі 2223,98 грн. та судового збору в сумі 689 грн. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 16.06.2016 року повернуто вказану заяву, так як для винесення судового наказу суд вбачав недостатність доказів. Просили стягнути з відповідача ОСОБА_4 заборгованість за надані послуги водопостачання в сумі 2223,98 грн. та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1378 грн.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, також пояснила, що 12.07.2007 року між позивачем та відповідачем укладений договір про надання послуг з холодного водопостачання, з часу підписання договору остання користується наданими послугами водопостачання, але не виконує вимоги договору та не сплачує кошти за водопостачання, а позивач безперебійно надає водопостачання. Вказала, що на неодноразові письмові звернення до ОСОБА_4 жодних реагувань не було. Зазначила, що у зв'язку з тим, що відповідач не сплачувала кошти за отримані послуги водопостачання з 01.10.2015 року по 31.08.2016 року, утворилась заборгованість в сумі 2223,98 гривень, яку вона просить стягнути з відповідача на користь позивача. Зауважила про використання при розрахунку заявленої заборогованості встановленого для ДТГО "Південно-Західна залізниця" постановою НКРЕКП від 30.12.2014 року №1056 тарифу на централізоване водопостачання. Просила задоволити позов.
Відповідач ОСОБА_4, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем її проживання (а.с.22), вдруге не з'явилася в судове засідання, про причини повторної неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у її відсутності не представила.
Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як відповідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного.
Відповідно до положень ст.2 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" дія цього Закону поширюється на всі суб'єкти господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об'єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел та систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.
Згідно ч.1,2 ст.19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з власниками будинків, що перебувають у приватній власності. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів.
У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
Згідно ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У відповідності до п.3 ч.5 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п.п.1 п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ч.2 ст.101 ЦПК України в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Так, судом встановлено, що 12.07.2007 року між ДТГО «Південно-Західна залізниця» (правонаступником якого є ПАТ "Укрзалізниця") та ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг з холодного водопостачання за адресою: АДРЕСА_1, за умовами якого відповідач зобов'язалася до 1 числа кожного поточного місяця проводити попередню оплату за водопостачання в розмірі 80% від спожитої води за попередній місяць у відповідності до п.4.2. договору (а.с.6).
Згідно розрахунку заборгованість по оплаті за водопостачання ОСОБА_4 з 01.10.2015 року по 31.08.2016 року не сплачувала за надані послуги водопостачання, в результаті утворилась заборгованість, яка становить - 2223,98 грн. (а.с.7).
Згідно ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.06.2016 року за заявою ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Південно-західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_4 відмовлено у прийняті заяви (а.с.8).
У відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.12.2014 року №1056 (а.с.9) "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Державному територіально-галузевому об'єднанню "Південно-Західна залізниця" застосовані тарифи, зокрема на послуги централізованого водопостачання в розмірі 7,36 грн. за 1 куб.м. без ПДВ.
Рішенням правління ПАТ "Укрзалізниця" 16.11.2015 року (а.с.10-12) затверджено Положення про регіональну філію "Південно-західна залізниця" ПАТ "Укразалізниця".

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №735 (а.с.15-16) затверджено Статут ПАТ "Укразалізниця", згідно якого ПАТ "Укрзалізниця" є правонаступником усіх прав та обов'язків ДТГО "Південно-Західна залізниця".

З копії акту від 19.10.2015 року (а.с.39) вбачається встановлення комісією позивача при перевірці споживача ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, показників лічильника №200228 - 121 куб.м., лічильника №626399 - 337 куб..м.

Згідно довідки позивача (а.с.41) попередні показники станом на 20.04.2012 року лічильника №200228 становили 55 куб.м., відповідна різниця - 66 куб.м.; попередні показники станом на 20.04.2012 року лічильника №626399 становили 149 куб.м., відповідна різниця - 188 куб.м.; сумарний обсяг неоплачених відповідачем послуг водопостачання обліковано у розмірі 254 куб.м.

Вказані докази судом приймаються до уваги, так як вони зібрані та представлені суду із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються.

По справі встановлено, що відповідач ОСОБА_4 будучи споживачем питної води не виконує свої зобовязання щодо своєчасного внесення плати за отримані послуги водопостачання відповідно до встановлених тарифів на послуги водопостачання в результаті чого на 01.11.2015 року утворилась заборгованість в сумі 2223,98 грн.

Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення нею інших платежів в рахунок виконання власних зобовязань за вказаним договором про надання послуг, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обовязком особи, яка порушила зобовязання.

Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості відповідача ОСОБА_4 перед позивачем із оплати отриманих послуг централізованого холожного водопостачання, що виникла з вини споживача, вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим розрахунком заборгованості станом на 01.11.2014 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням договору сторін, не спростовані безпосередньо відповідачем ні в який спосіб, а тому заявлена сума підлягає стягненню з останньої на користь позивача..

Згідно вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме сплаченого та документвльно підтвердженого судового збору в сумі 1378 грн. (а.с.1,2).

Враховуючи викладене, керуючись ст.1, 2, 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.509, 526, 610, 611, 612, 614, 639 ЦК України, керуючись ст.5, 10, 11, 57, 60, 88, 101, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м.Київ, ) заборгованість по оплаті послуг постачання холодної води станом на 01.11.2015 року в сумі 2223 (дві тисячі двісті двадцять три) гривні 98 копійок, а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень судових витрат з оплати судового збору.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а відсутньою в судовому засіданні особою, яка бере участь у справі, у той же строк з часу отримання копії судового рішення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.