Справа № 645/4097/15-ц
Провадження № 6/645/3/17
УХ В А Л А

Іменем України

25 січня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Горпинич О.В.

секретар судового засідання Денісенко О.І.,

розглянувши заяву головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобовязання повернути грошові кошти за договором банківського вкладу,

в с т а н о в и в:

З Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі ВДВС) надійшла заява головного державного виконавця Чернової Л.В., у якій заявник просить вирішити питання щодо можливості відстрочити на один рік виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова по справі № 645/4097/15-ц.

В обґрунтування заяви державний виконавець посилалась на те, що на виконанні у Жовтневому відділі державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження ВП № 50803802 по примусовому виконанню виконавчого листа Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.03.2016 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 5173,64 грн. та 24146,57 грн., яке приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП № 11355726, відкритого у відділі відносно боржника ПАТ КБ «ПриватБанк», до складу якого на теперішній час входять більше 500 виконавчих проваджень на загальну суму боргу 35869646,70 грн., 2111256,13 доларів США, 216268,43 євро, 5543,36 руб. Також заявник зазначила, що існують обставини, які ускладнюють виконання рішення суду від 22.02.2016 року, оскільки події, пов'язані з політичною кризою, воєнними подіями на сході України та окупацією Автономної Республіки Крим призвели до відтоку коштів розміщених на рахунках фізичних та юридичних осіб, відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк». У звязку з цим, з метою збереження ліквідності банку та можливістю погашення заборгованості по кредитах, ПАТ КБ «ПриватБанк» змушений був звернутися до НБУ для отримання рефінансування. До Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська надійшла заява від ПАТ КБ «ПриватБанк», у якій зазначено, що існують виняткові обставини, які ускладнюють виконання вищезазначеного рішення суду, та не залежать від волі боржника і просять звернутися до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду терміном на один рік.

Головний держаний виконавець ОСОБА_1, яка підписала заяву, у її тексті просила розглядати заяву за її відсутності та у відсутність представника ВДВС.

Інші сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд заяви за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надали.

У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобовязання повернути грошові кошти за договором банківського вкладу залишені без задоволення. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 22.02.2016 року, залишеним без зміни ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.07.2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.12.2015 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково та стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5173, 64 грн. за особовим рахунком № 3455 та 24146,57 грн. за особовим рахунком 5419. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

За змістом статті 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всіх необхідних заходів для його виконання.

У ч.ч. 1, 2, 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Така ж норма міститься і в статті 373 ЦПК України.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 373 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Під час розгляду заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Наведений у ст. 373 ЦПК України перелік виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Стаття 373 ЦПК України не пов'язує суд зі згодою сторони на вжиття передбачених законом заходів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з вимогами ст. ст. 10, 60, 373 ЦПК України саме заявник зобов'язаний довести зазначений локальний предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26 грудня 2003 року, при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вказані в заяві про відстрочку виконання рішення суду, яке набрало законної сили, обставини, у розумінні ст. 373 ЦПК України, не є винятковими та такими, що дають підстави для відстрочення виконання рішення суду, оскільки сам по собі факт фінансової ситуації в країні не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 210, 373 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобовязання повернути грошові кошти за договором банківського вкладу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя