Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/804/16-ц

Провадження №2/377/12/17

13 січня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарях: Прокопенко Р.О., Щуковській А.М.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

22 листопада 2016 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 173. Під час шлюбу в сторін народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною звернення до суду стало те, що в силу психологічної несумісності характерів у сторін так і не склалися нормальні сімейні стосунки. Як виявилося, у сторін різні погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя. На цій підставі між ними виникали непорозуміння, конфлікти та сварки, що призвели до фактичного припинення шлюбних відносин.

В судовому засіданні, яке відбулося 13 грудня 2016 року, позивач позов підтримав та просив задовольнити, пославшись на те, що подальше спільне життя суперечить його інтересам, оскільки фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, в кожного окремий бюджет.

Відповідач заперечувала проти позову та обставин, які викладені в позовній заяві на обґрунтування заявлених вимог, і заявила клопотання про надання строку для примирення, пояснивши суду, що вона прикладе всі зусилля, щоб зберегти сім'ю.

Ухвалою суду від 13 грудня 2016 року за клопотанням відповідача було надано подружжю строк для примирення - один місяць та зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 13 січня 2017 року по закінченню строку для примирення провадження у справі відновлено та продовжено судовий розгляд.

Після закінчення строку на примирення сторони в судове засідання не з'явилися, подавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 12 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 жовтня 2005 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 173. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_1, дружині ОСОБА_2.

Під час шлюбу в сторін народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого позивач, а матір'ю відповідач, що підтверджено свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Питання матеріального утримання дитини вирішено в судовому порядку.

Як вбачається з пояснень сторін, вони мають різні погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, в зв'язку з чим між ними виникали непорозуміння, конфлікти та сварки. Такі відносини призвели до того, що вони стали чужими людьми, а шлюб має формальний характер, шлюбні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, в кожного окремий бюджет.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається з позовної заяви, спір щодо розподілу сумісно нажитого майна сторони будуть намагатися вирішити за взаємною згодою, а в разі відсутності згоди - в судовому порядку.

У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно письмової заяви відповідача після розірвання шлюбу вона бажає надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис № 173.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька