У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» (далі - ПАТ «Харківміськгаз») зі складення 18 серпня 2015 року представниками цього товариства акта про виявлені порушення; визнати незаконними дії відповідача із демонтажу лічильника газу Gallus 2000 G 4 зав. № U01704743 для проведення експертизи, що було вчинено 18 серпня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1; визнати незаконними дії відповідача зі складення акта про демонтаж лічильника газу Gallus 2000 G 4 зав. № U01704743 для проведення експертизи; визнати незаконними дії відповідача із проведенняекспертизи лічильника газу Gallus 2000 G 4 зав. № U01704743, яку було проведено 20серпня 2015 року комісією ПАТ «Харківміськгаз» спільно з ДП «Харківстандартметрологія».

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовувала тим, що 18 серпня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1, представниками ПАТ «Харківміськгаз» було виявлено порушення, які полягали в начебто невідповідності показників лічильника об'ємам газу, використаним газовими приладами споживача, унеможливлення виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду, в наявності сумніву в автентичності повіреного товару, про що представниками ПАТ «Харківміськгаз» було складено відповідний акт про виявлені порушення. Зазначила, що згідно з указаним актом саме позивач висловлює сумнів у правильності роботи лічильника газу типу Gallus 2000 G 4 зав. № U01704743 з показами 21342 куб. м, однак це не відповідає дійсності, оскільки вона не була присутня при складенні акта і його не підписувала, тобто відповідачами був підроблений підпис споживача в акті про демонтаж лічильника газу. Експертизулічильника було проведено за її відсутності, про результати цієї експертизи її ніхто не повідомляв, що є грубим порушенням законодавства.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2. на користь держави судовий збір у розмірі 1 948 грн 80 коп.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 1 948 грн 80 коп. та ухвалено зазначені судові витрати компенсувати за рахунок держави.

В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду в оскаржуваній частині вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених рішень.

Відповідно до п. 34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила), споживач несе відповідальність згідно із законодавством за пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника.

Порядок проведення експертизи лічильників газу визначено Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619(далі - Положення).

Згідно із вказаним Положенням акт про виявлені порушення підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків. Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи. У присутності споживача лічильник пакується представником газопостачальної (газотранспортної) організації в пакет з поліетилену або з іншого цупкого матеріалу, який опломбовується пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації.

Виходячи зі змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивнихцивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ст. 16 ЦК України.

Розглядаючи указаний позов, суд виходив із того, що демонтаж лічильника газу здійснено в присутності осіб, які з дозволу власників будинковолодіння знаходилися на його території, упаковано представником газопостачальної організації, однак уповноважена особа споживача відмовилася від підпису акта про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. Демонтований лічильник газу було доставлено на місце проведення експертизи газопостачальної організації, про що зроблено відповідний запис в акті про демонтаж лічильника газу. Експертизу лічильника газу проведено комісією, до складу якої входять представники газорозподільної організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. При цьому представник споживача був відсутнім під час проведення експертизи лічильника газу.

Підставою звернення ОСОБА_2 до суду стало її припущення, що складені 18 серпня 2015 року працівниками відповідача акти про виявлені порушення та демонтаж лічильника газу для проведення експертизи в подальшому можуть бути підставою для незаконного та безпідставного нарахування збитків на споживача, однак, як правильно вважав суд, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 12 вересня 2011 року у справі № 6-25 цс11, оспорювані акти є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при обстеженні лічильника газу, тому оскарження дій щодо факту складення актів, як і самих актів, які не встановлюють для позивача будь-яких обов'язків, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту права; такі доводи позовної заяви ОСОБА_2 можуть бути запереченням у разі пред'явлення до неї позову про відшкодування збитків, проте, як установив суд, таких позовних вимог до неї не заявлено.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, достатньо повно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги щодо оцінки судами показання свідків та письмових доказів, зокрема щодо підробленого в акті підпису споживача, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України не передбачено під час перегляду справи у касаційному порядку.

Доводи касаційної скарги про порушення відповідачем вимог вищевказаного Положення під час проведення експертизи не впливають на правильність висновків судів, враховуючи предмет і підстави поданого позову, а також характер спірних правовідносин.

Наведені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак