Комінтернівський районний суд Одеської області
Справа № 504/4433/15-ц
провадження №2/504/438/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Доброва П.В.,

секретаря Ємельяненко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 та права власності на 1/2 частину зазначеної квартири. Позов було обґрунтовано тим, що 08 жовтня 2011 року між ним та Відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис за №870 та видано Свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №155910. Дітей у шлюбі між Позивачем та Відповідачем немає. Під час шлюбу між Позивачем та Відповідачем було набуте спільне майно, яке складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. По домовленості між сторонами право власності на квартиру оформлено на ОСОБА_2 на підставі Рішення виконавчого комітету Крижанівської сільської Ради Комінтернівського району Одеської області №92 від 17.05.2012 та витягу про державну реєстрацію прав №34770920 від 10.07.2012, виданого Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації. Правовою підставою набуття квартири у власність є угода про заміну сторони за договором №465/04-06ПП про інвестування будівництва між ТОВ «РЕАЛ-ІНВЕСТ» та гр. ОСОБА_3 від 30.12.2009, за якою права та обовязки інвестора щодо обєкта будівництва набула ОСОБА_2. Враховуючи те, що відповідач змінила прізвище на ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу 08.10.2011, Позивач вважає, що в угоді міститься помилка в даті складання та угода була укладена під час шлюбу між Позивачем та Відповідачем.

В судовому засіданні представник Позивача ОСОБА_1 позовні вимоги в поданій заяві підтримав та проси їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечував з підстав, що квартира АДРЕСА_3 не є спільним майном та не була набута у шлюбі, що підтверджується доданими самим позивачем до матеріалів справи документами. Жодної домовленості між Позивачем та Відповідачем стосовно того, що право власності на зазначену квартиру буде оформлено на ОСОБА_2, не було. Угоду про заміну сторони за договором №465/04-06 ПП про інвестування будівництва між ТОВ «РЕАЛ-ІНВЕСТ» та гр. ОСОБА_3 укладено 31.12.2009, до реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка відбулася 08.10.2011 року. Те, що угода про інвестування будівництва була укладена під час шлюбу є припущенням Позивача, на якому не може ґрунтуватися його позов.

В судовому засіданні Представник Відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, а також витребувані документи, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 08.10.2011р. Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис №870), що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія 1-ЖД № 155910.

У відповідності до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.05.2012 серії САЕ №512283, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №92 від 17.05.2012 року, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_4.

Згідно з Витягом про державну реєстрацію прав Комінтернівського РБТІ №34770920 від 10.07.2012 р., право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_5 зареєстровано 27.06.2012, про що зроблений запис №377 в книзі 297.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) згідно ст.181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України встановлено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, у відповідності до ст.ст.182, 331 ЦК України, ОСОБА_2 набула право власності на спірну квартиру з моменту її державної реєстрації, тобто з 27.06.2012р., що відбулося після реєстрації шлюбу між Позивачем та Відповідачем 08.10.2011р.

У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Отже, встановивши факт набуття спірного майна за час шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки спірне майно у відповідності до ст.60 СК України, 368 ЦК України є спільною сумісною власністю подружжя та Відповідачем не доведено інше.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 58, 59 ЦПК України, встановлені вимоги щодо належності та допустимості доказів.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

На підставі ч. 1 ст. 59, ч. 3 ст. 58 ЦПК України суд не бере до уваги як неналежні та недопустимі докази інвестування спірного обєкту Відповідачем ОСОБА_2, а саме Договір №465/04-06ПП про відступлення права вимоги Інвестора від 30.12.2009 та Угоду про заміну за Договором №465/04-06 про інвестування будівництва від 30.12.2009, оскільки обидва документа не містять будь-яких даних щодо спірного обєкту, а дата їх складання суперечить даті видачі сторонам (Інвестору і Правонаступник) паспортів.

У відповідності до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 357 ЦПК України частки у праві спільної часткової власності можуть бути визначені та вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Дружина та чоловік згідно ст. 63 СК України мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У відповідності до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи наведене, суд визнає за Позивачем ОСОБА_1 1/2 частки квартири №97 в житловому будинку №44 по вул. Генерала Бочарова в селі Крижанівка Комінтернівського району Одеської області.

Як передбачено ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати квартиру, придбану у шлюбі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 944,23 грн (девятьсот сорок чотири гривні 23 коп).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом десяти днів після його оголошення.

Суддя П.В. Добров