Справа № 750/6516/16-ц Провадження № 22-ц/795/71/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Логвіна Т. В. Доповідач - Скрипка А. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Лакізи Г.П., Шевченка В.М.
при секретарі:Покладі Д.В.
за участю:ОСОБА_5, представника позивача - Рожка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_5 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.11.2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, його ухвалено судом без додержання норм матеріального і процесуального права, висновки суду не узгоджуються з фактичними обставинами справи. ПАТ КБ "ПриватБанк" не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що відсутнє спадкове майно після смерті ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 за життя отримав кредит в розмірі 7 891 грн. для купівлі моторолера FOKUS 50, при цьому банком свої зобов'язання виконано. Згідно акту прийому-передачі товару від 12.09.2006 року, моторолер FOKUS 50 було отримано за життя сином відповідача.Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідач ОСОБА_5 після смерті сина ОСОБА_7 не вчиняла заяву про відмову від спадщини в порядку статті 1273 ЦК України, і судом першої інстанції не було встановлено факту відсутності придбаного за кредитні кошти моторолера FOKUS 50. Також ПАТ КБ ''ПриватБанк'' зазначає, що відповідачем не доведено факту відсутності майна померлого ОСОБА_7, в тому числі, і моторолера FOKUS 50. За даних обставин ПАТ КБ ''ПриватБанк'' вважає необґрунтованим рішення суду першої інстанції від 08.11.2016 року про відмову у задоволенні вимог заявленого банком позову до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів статті 308 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції, - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та фактичним обставинам справи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 12.09.2006 року між ЗАТ (нині - ПАТ) КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № DNH4КР33310149, відповідно до якого ОСОБА_7 отримав кредит у розмірі 7 891 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 12.09.2008 року (а.с.5). Вказаний строковий кредит було отримано позичальником для повного розрахунку за товар-моторолер FOKUS 50 і сплати комісії банку та ТОВ ''Приват Кредит'' за консультативні послуги (а.с.5).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 04.07.2014 року за результатами апеляційного розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23.04.2014 року у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_7, рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23.04.2014 року, - змінено, позовні вимоги ПАТ КБ ''ПриватБанк'' задоволено частково. А саме, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 36 430, 02 грн. заборгованості за кредитним договором від 12.09.2006 року, з яких: 3 861, 34 грн. - заборгованість за кредитом, 29 568,68 грн. - заборгованість за відсотками, 3 000 грн. неустойки, 364 грн. на відшкодування судових витрат (а.с.44-47).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 30.09.2014 року (а.с.11).

Згідно інформації Першої чернігівської державної нотаріальної контори від 10.12.2015 року (а.с.16), відносно майна померлого ОСОБА_7, 12.02.2015 року було заведено спадкову справу №115/2015 за заявою про прийняття спадщини за законом від імені ОСОБА_5, матері спадкодавця. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Як вбачається з копії спадкової справи №115/2015 Першої чернігівської державної нотаріальної контори до майна ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.99), філія - Чернігівське обласне управління АТ ''Ощадбанк'' на запит Першої чернігівської державної нотаріальної контори повідомляє, що на ім'я ОСОБА_7 відкрито наступний рахунок: в ТВБВ 10024/082 (м.Чернігів) філії - Чернігівського обласного управління АТ ''Ощадбанк'' - на вклади, поміщені в установи Ощадного банку СРСР до 02.01.1992 року, компенсаційний рахунок № НОМЕР_1, із залишком коштів 1124,55 грн., дата відкриття 11.04.1997року, заповідальне розпорядження відсутнє. Рахунок НОМЕР_2 є компенсацією, яка враховується на поза балансі і до надходження коштів з Державного бюджету України не має реальної вартості.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2016 року, ВП №52151253 (а.с.104), старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м.Чернігів відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №750/461/13-ц, виданого 16.07.2014 року Деснянським районним судом м.Чернігова про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ ''ПриватБанк'' 36 430,02 грн. заборгованості за кредитним договором, з них: 3 861, 34 грн.- заборгованість за кредитом, 29 568, 68 грн. - заборгованість за відсотками, 3000 грн. неустойки, 364 грн. на відшкодування судових витрат.

Як вбачається з вимог заявленого позову (а.с.2-3), ПАТ КБ ''ПриватБанк'' просило стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість позичальника перед банком станом на дату смерті, у розмірі 133 260 грн. 63 коп. за кредитним договором №DNH4КР33310149 від 12.09.2006 року.

Відповідно до приписів статті 1282 ЦК України, яка регламентує обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції на підставі норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та фактичних обставин справи прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ''ПриватБанк'' до ОСОБА_5 про стягнення боргу задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи не встановлено обсяг спадкового майна та його вартість.

Відповідно до приписів ч.1 статті 303 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи апеляційним судом, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не узгоджується з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції обгрунтовано послався на приписи статті 1282 ЦК України, яка регламентує обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Відповідно до ч.1 статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як вбачається з оскаржуваного рішення суду, судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті прийняті до уваги ті обставини, що відповідачем не отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, обсягу спадкового майна та його вартості не встановлено. За даних обставин суд прийшов до висновку, що вимоги заявленого позову, за викладеними в ньому підставами, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вказаного висновку рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки зазначені доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, в розумінні статей 58, 59 ЦПК України, щодо обсягу спадкового майна та його вартості. При цьому позивачем, всупереч приписам статті 60 ЦПК України, не представлено належних та допустимих доказів в розумінні статей 58,59 ЦПК України на спростування висновків суду першої інстанції. Відповідно до ч.1,ч.4 статті 60 ЦПК України, яка регламентує обов'язки доказування і подання доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ПАТ КБ ''ПриватБанк'' до апеляційної скарги додано копію акту прийому-передачі товару №DNH4КР33310149 від 12.09.2006 року, м. Дніпропетровськ (а.с.62), відповідно до якого продавець-СПД ОСОБА_8 передав, а покупець-Монойло О.С. прийняв моторолер FOKUS 50, вартістю 7 070 грн. При цьому доводи апеляційної скарги зазначають, що вказана копія акту прийому-передачі товару від 12.09.2006 року є доказом наявності майна, яке належало померлому ОСОБА_7 Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення вимог заявленого позову, оскільки зазначена копія акту прийому - передачі товару від 12.09.2006 року в силу приписів статей 58,59 ЦПК України не може бути належним та допустимим доказом наявності моторолера FOKUS 50, як спадкового майна у відповідача станом на час розгляду даної справи. Крім того, вказана копія акту прийому-передачі товару від 12.09.2006 року, відповідно до якого вартість моторолера становить 7 070 грн., не містить в собі належних та допустимих даних щодо вартості вказаного майна станом на час розгляду даної справи, з врахуванням відповідного строку його експлуатації.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду стверджував, що при розгляді даної справи по суті необхідно прийняти до уваги ту обставину, що на ім'я ОСОБА_7 було відкрито рахунок у філії - Чернігівського обласного управління АТ ''Ощадбанк'' (а.с.99). Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані твердження не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, з наступних підстав. Як вбачається з копії спадкової справи №115/2015 Першої чернігівської державної нотаріальної контори до майна ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.99), філія- Чернігівське обласне управління АТ ''Ощадбанк'' на запит Першої чернігівської державної нотаріальної контори повідомляє, що на ім'я ОСОБА_7 відкрито наступний рахунок: в ТВБВ 10024/082 (м.Чернігів) філії - Чернігівського обласного управління АТ ''Ощадбанк''- на вклади, поміщені в установи Ощадного банку СРСР до 02.01.1992 року, компенсаційний рахунок № НОМЕР_1, із залишком коштів 1 124,55 грн., дата відкриття 11.04.1997 року, заповідальне розпорядження відсутнє. Разом з тим, відповідно до повідомлення філії - Чернігівського обласного управління АТ ''Ощадбанк'' (а.с.99), рахунок НОМЕР_2 є компенсацією, яка враховується на поза балансі і до надходження коштів з Державного бюджету України не має реальної вартості.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: