У Х В А Л А

19 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Третя Кременчуцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Світловодського міського нотаріального округу Соломенко Віталій Васильович, Світловодська державна нотаріальна контора, про визнання недійсною заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області рішенням від 9 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 5 жовтня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 31 жовтня 2016 року відмовив ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

29 грудня 2016 року до Верховного Суду України звернулася

ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2016 року, з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме положень статей 202, 203 та 225 Цивільного кодексу України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу заявниця надала ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада

2015 року та 17 лютого 2016 року, а також постанову Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявниця, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної й касаційної інстанцій, виходив із того, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, мала право на спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_8, оскільки відповідно до вимог статті 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги; за життя ОСОБА_7 в установленому законом порядку не була визнана недієздатною; подаючи заяву її діями прав ОСОБА_4, яка також успадкувала частину майна, порушено не було і остання, за життя

ОСОБА_7, не оскаржувала її дій, спрямованих на прийняття спадщини.

Надана для порівняння ухвала від 17 лютого 2016 року не може бути прикладом неоднакового застосування норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував ухвалене у справі рішення апеляційного суду та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справ.

Ухвалою від 18 листопада 2015 року суд касаційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який керуючись положеннями статей 203, 225 ЦК України визнав недійсним договір дарування житлового будинку, установивши, що на момент укладення оскаржуваного правочину дарувальник не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У наданому для порівняння судовому рішенні та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, встановлено різні фактичні обставини справи, що не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від

17 вересня 2014 року (6-131цс14) міститься висновок щодо застосування положень частини першої статті 225 ЦК України до правовідносин щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Порівняння змісту наданої постанови Верховного Суду України зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2016 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Третя Кременчуцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Світловодського міського нотаріального округу Соломенко Віталій Васильович, Світловодська державна нотаріальна контора, про визнання недійсною заяви про прийняття спадщини за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк