печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

07 лютого 2017 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Цокол Л.І.,

при секретарі Кравченко Х.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Громадської організації «Об'єднання для заснування і підтримки німецько-української міжкультурної шкоди в м. Києві» про визнання недійсними рішень Загальних зборів відповідача.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, подали заяву про забезпечення позовних вимог шляхом заборони Головному територіальному управлінню юстиції у м. Києві до вирішення спору судом здійснити державну реєстрацію зміни керівних органів та нової редакції Статуту громадської організації «Об'єднання для заснування і підтримки німецько-української міжкультурної шкоди в м. Києві», прийнятих Рішенням Загальних зборів від 16-18.12.2016 року оформлених Протоколом Загальних зборів № 16/12/2016 від 16-18.12.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України сторони у судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Ст.152 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які не є вичерпними. При цьому заява про забезпечення позову має бути обґрунтованою та містити докази необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 УПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено в Постанові Пленуму № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4, ст. 151 ЦПК України)» .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права, яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовними вимогами.

Судом не встановлено обставин, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, за таких обставин, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153, 208-210, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти діб через районний суд з дня отримання її копії.

Суддя Цокол Л.І.