22-ц/775/167/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Скрипниченко Т.І.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„28" березня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Кочегарової Л.М.,Пономарьової О.М.

за участю секретаря : Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2017 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01 серпня 2007 року у розмірі 44 146,17 грн.,обґрунтовуючи вимоги тим,що 01 серпня 2007 року з відповідачем було укладено договір , відповідно умов якого, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. У зв*язку з порушеннями зобов*язань за кредитним договором відповідач станом на 30 червня 2016 року має заборгованість в загальній сумі 44 146,17 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 14 658,01 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 25 509,77 грн.; 1400 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. - фіксована частина та 2078,39 грн. - процентна складова. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 44 146,17 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 01 серпня 2007 року у розмірі 40 167,78 грн., з них: 14 658,01 грн.заборгованість за кредитом; 25 509,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; судовий збір у розмірі 1253,98 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з*ясування судом обставини, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначила,що в матеріалах справи міститься неякісна копія заяви-договору з клієнтом ,на цьому документі підпис відповідача відсутня- та суд не мав можливості встановити факт отримання кредиту на підставі цих документів.Суд бере за основу неіснуючий документ розрахунку штрафних санкцій .Вважає,що її зобов*язання за договором кредиту припинилися ,і суд порушив норми матеріального права,стягнувши з неї заборгованість на користь позивача на підставі договору ,дія якого припинилася. В рішенні суду,не зазначено ,з яких підстав суд відхилив докази,наведені нею ,та прийняв до уваги докази,наведені позивачем. Суд проігнорував застосування наслідків строків позовної давності по кредиту.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк»,що діє за довіреністю, Малервейн М.С. просила апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав .

Як встановлено судом першої інстанції і це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 01 серпня 2007 року уклала кредитний договір б/н з позивачем та отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов*язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту.

Згідно п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт повинен заплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до пунктів 9.3, 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, картрахунки відкриті на необмежений строк. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на той же строк.

Письмової заяви ні про закриття рахунку, ні про припинення договору відповідач до банку не надавав, у зв*язку з чим на підставі норм, передбачених Умовами і правилами надання банківських послуг, договір було продовжено на такий же строк.

Отже, Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена пролонгація договору, яка полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними.

Позичальником порушені умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, розрахована банком станом на 30 червня 2016 на загальну суму 44 146,17 грн., яка складається з наступного: з заборгованості за кредитом 14 658,01 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 25 509,77 грн.; 1400 грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. - фіксована частина та 2078,39 грн. - процентна складова.

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд дійшов висновку, що позичальник ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору з повернення суми кредиту і плати за нього, що є підставою, визначеною законом і умовами договору, для покладення на нього цивільно-матеріальної відповідальності - стягнення на користь кредитора: основної суми заборгованості; заборгованості по процентам за користування кредитом,тому правильно стягнув на користь банку з позичальника суму боргу за кредитним договором № б/н від 01 серпня 2007 року в загальному розмірі 40 167,78 грн. (тіло кредиту 14 658,01 грн. та проценти за користування кредитом 25 509,77 грн.).

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення пені та комісії в сумі 1 400 грн., штрафу (фіксована складова) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 2078,39 грн., суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за комісією та пенею ,штрафні санкції відповідачу, яка зареєстрована та постійно проживає в м.Маріуполі, на території, де проводилась антитерористична операція, нараховані за період з 14.04.2014 року у порушення вимог ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

ПАТ КБ «Приватбанк» рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів не оскаржує, у зв*язку з чим в цій частині законність рішення суду першої інстанції апеляційним судом, відповідно до ст.303 ЦПК України, не перевіряється.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційного оскарження та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд зауважує,що доводи апеляційної скарги щодо не встановлення судом факту отримання кредиту ,спростовується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами .

Так, за змістом ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов*язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов*язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов*язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Апеляційним судом встановлено ,що 01 серпня 2007 року між сторонами був укладений договір споживчого кредитування згідно заяви позичальника від 01 серпня 2007 року про надання ОСОБА_1 в ПАТ КБ « Приватбанк» кредитного ліміту зі сплатою процентів за використання грошовими коштами в передбаченому тарифами банку розмірі .

У вказаній заяві відповідач зазначала про отримання бажаного кредитного ліміту у розмірі 500 грн.,із базовою процентною ставкою по кредиту 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки .

Своїм підписом підтвердила своє ознайомлення та згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку(а.с.81-82).

Також ,в заяві зазначено ,що 01 серпня 2007 року ОСОБА_1 отримала кредитну картку « Универсальна» № НОМЕР_4 та ПІН (а.с.82).

Факт підписання заяви та отримання кредитної картки ОСОБА_1 ані в суді першої інстанції,ані в суді апеляційної інстанції не спростувала.Доводи апеляційної скарги у вказаній частині не є слушними,оскільки спростовуються дослідженими письмовими доказами.

Зі справи вбачається, що 17 серпня 2011 року між ОСОБА_1та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг банку (договір приєднання) (а.с.83-84).

15 листопада 2013 року відповідачем надано банку заяву на зміну персональних даних (а.с.85).

Отримання кредитного ліміту на платіжну картку підтверджено наданим розрахунком заборгованості та не оспорюється відповідачем (а.с.5-7).

Згідно наданих ПАТ КБ « Приватбанк» ,даних по особовому рахунку та скрін шот з програмного комплексу банку, відповідачу ОСОБА_1 протягом дії договору було надано кредитні картки : № НОМЕР_1 - терміном дії до 07/09; № НОМЕР_2 - терміном дії до 05/13, № НОМЕР_3 - терміном дії до 08/14,№ НОМЕР_4 - терміном дії до 07/15, НОМЕР_5 - терміном дії до 10/16 (а.с.86 ).

Пункт 1.1 Умов та правил надання банківських послуг -визначає дійсні умови,на яких ПАТ КБ « Приватбанк» надає клієнтам платіжні карти,а також інші банківськи послуги,вказані в заяві та в пам'ятці клієнта.Належним чином заповнена заява підписується клієнтом та,таким чином , клієнт висловлює свою згоду,що заява разом з пам*яткою клієнта,Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складають укладений договір про надання банківських послуг. Дані умови регулюють відносини між банком та клієнтом по відкриттю та обслуговуванню карткового рахунку клієнта,а також інших банківських послуг,вказаних у заяві.

За змістом пункту 3.1. Умов для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунок ,видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначений у заяві та в пам'ятці клієнта,підписанням якого клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг .Датою укладення договору є дата відкриття рахунку .

Пунктом 3.2.,3.3 Умов встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредита на платіжну картку . Клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінювати (зменшувати або збільшувати ) кредитний ліміт. Підписання договору є прямим та безумовним погодженням держателя платіжної картки відповідно прийняття любого розміру кредитного ліміту встановленого банком.

Відповідно до пункту 3.1.1. Умов картка дійсна до останнього календарного дня місяця указано на ній.

Згідно з п. 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 13).

Відповідно до п. 3.1.3 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг після закінчення терміну дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Як встановлено судом апеляційної інстанції у анкеті-заяві позичальника від 17.08.2011 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідач своїм підписом засвідчила свою згоду з тим, що дана заява з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також з тарифами складають між нею і банком договір про надання банківських послуг; позичальник засвідчила своє ознайомлення з цими складовими договору, що їй надані в письмовому вигляді; поінформована про розміщення Умов і правил надання банківських послуг на офіційному сайті КБ «Приватбанк» www.privatbank.ua; зобов'язалась їх виконувати, регулярно ознайомлюючись із змінами на цьому сайті банку (а.с.84) .

Таким чином відповідач погодила всі запропоновані умови банку.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01.08.2007 року ,укладеного між банком та ОСОБА_1 вбачається ,що за вказаним кредитним договором банком встановлювався кредитний ліміт (зниження,збільшення) в розмірі 2000 грн.-24.10.2009 року,5000 грн.-15.12.2009 року ,7 000грн.-13.07.2010 року ,15 000 грн.-29.09.2010 року .Крім того,вбачається користування клієнтом кредитними коштами ,суми погашення за наданим кредитом ,останнє погашення грошових коштів відбулось - 06.05.2015 року в сумі 498 грн. (а.с. 5-7).

У зв*язку з неналежним виконання зобов*язань за кредитним договором ,відповідач має заборгованість ,яка станом на 30.06.2016 року становить 44 146,17 грн. та складається з наступного : 14 658,01 грн.-заборгованість за кредитом; 25 509,77 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом ; 1400 грн.- заборгованість за пенею та комісією . Крім того ,відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг ,відповідачу нараховані штрафи : 500 грн. фіксована частина , 2078,39 грн. -процентна складова .

Надані до суду докази в сукупності підтверджують волю позичальника ОСОБА_1 на укладення кредитного договору з оформленням з 2007 року картки «Універсальна», а також факт утворення внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов*язань заборгованості в розрахунку банку станом на 30.06.2016 року, де відзначено розмір поточної та простроченої заборгованості, кількість днів прострочення, процентна ставка за порушення умов договору.

Відповідачем не були надані й Умови і правила надання банківських послуг, тарифи іншого змісту, аніж ті, що долучені до справи.

Цих даних відповідач не спростувала.Між тим,у судовому засіданні апеляційного суду відповідач підтвердила отримання кредитного ліміту,SMS -повідомлення про боргові зобов*язання та збільшення суми боргу за зобов*язанням.При цьому пояснювала,що не інформувала банк про припинення дії договору ,заяви про розірвання договору банку не надавала.

Зі справи також вбачається, що свої зобов*язання за договором банк виконав, відкрив на ім*я відповідача банківський рахунок та надав їй картку, зарахувавши на картковий рахунок кредитні кошти. Відповідач отримала кредитні кошти на картковий рахунок та користувалась ними, але свої зобов*язання за договором належним чином не виконувала, у зв*язку з чим у неї перед банком утворилась заборгованість, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні розрахунком заборгованості.

Надавши до суду першої інстанції заяви від 26.10.2016 року ,24.11.2016 року ,24.01.2017 року про не згоду з позовом,про можливість вирішення питання мирним шляхом,про розгляд справи у її відсутність , відповідач ніяких доказів не надавала,тому доводи апеляційної скарги щодо відхилення наведених нею доказів не знайшли свого підтвердження (а.с.30,34,41).

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов*язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону .

Відповідно п.6.6 Умов надання банківських послуг -у разі невиконання зобов*язань за договором на вимогу банку виконати зобов*язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту),оплати винагороди банку.

Власник карти зобов*язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту,згідно умов та правил надання банківських послуг .

Відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг -при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов*язань,передбачених цим договором більш ніж на 30 днів ,позичальник зобов*язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом,відсотками ,а також іншими витратами відповідно до умов договору ,що відображено у розрахунку заборгованості за договором .

Нараховані штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов*язань перевірені судом першої інстанції та суд виключив відповідальність боржника щодо сплати кредитору штрафів та пені з комісією, з огляду на положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Доводи апеляційної скарги у вказаній частині не є слушними.

Досліджені матеріали справи свідчать про те,що ОСОБА_1 свої зобов*язання за кредитним договором не виконала,що є підставою для стягнення з неї заборгованості по тілу кредиту за договором б/н від 01.08.2007 року відповідно до наданого банком розрахунку у розмірі 14 658,01 грн.

У ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Банку забороняється збільшувати розмір фіксованої процентної ставки за кредитним договором (або встановлений кредитним договором порядок сплати змінюваної процентної ставки) за відсутності згоди на це позичальника.

Згідно приписів п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умовдоговору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Як вбачається з матеріалів справи під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 1,9 в місяць або 22,80% на рік. Далі відсоткова ставка була змінена ,що підтверджується наказами дирекції банку : №СП-2012-6993080 від 26.10.2012 року про зміну тарифів банку у зв*язку із зміною ринкової ситуації, а саме- збільшення процентної щомісячної ставки до 2,5 % щомісячно (30 % річних) з 01.01.2013 року для клієнтів «Приватбанку» ; №СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року про зміну тарифів банку у зв*язку із зміною ринкової ситуації, а саме - збільшення процентної щомісячної ставки до 2,9% щомісячно ( 34,80% річних) з 01.09.2014 року для клієнтів «Приватбанку» та №СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року про зміну тарифів банку у зв*язку із зміною ринкової ситуації, а саме- збільшення процентної щомісячної ставки до 3,6 % на щомісячно (43,2% річних) з 01.04.2015 року для клієнтів «Приватбанку» (а.с.87-99).

Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами.

Зокрема ,згідно п.5.3. Умов банк має право проводити зміни тарифів ,а також інших умов обслуговування карткового рахунку ,про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку .При підключенні держателя до системи INTERHET-bankinq(Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс.При підключенні клієнта до комплексу Mobile- bankinq банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Таким чином ,розмір відсоткової ставки за кредитом може здійснюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку.

Відповідно до п.5.3 Умов ,якщо на протязі 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду із змінами ,то вважається ,що клієнт приймає нові умови.

Відповідно до п.6.3. Умов в обов*язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку.

Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє держателя від виконання своїх зобов*язань за договором (п.8.1 Правил).

Як вбачається з матеріалів справи ,умови про порядок внесення змін до тарифів по кредиту були закладені з самого початку ,тобто відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди ,під час підписання договору відповідача влаштовували умови договору ,про що свідчить його підпис.

Крім того ,відповідно до п.6.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов*язаний у разі незгоди зі змінами правил та /або тарифів банку надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість,що виникла перед банком ,у тому числі й заборгованість ,що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток ,виданих держателю і його довіреним особам.

Як встановлено судом апеляційної інстанції ,заяв про розірвання договору відповідач не подавав ,що свідчить про згоду останнього зі змінами тарифів .

Як вбачається зі справи у відповідності до даних наказів банку з 01.01.2013 року відповідачу до сплати нараховувались проценти за користування кредитом ,виходячи з нової процентної ставки 30%річних (2,5х12) , з 01.09.2014 року відповідачу до сплати нараховувались проценти за користування кредитом, виходячи з нової процентної ставки 34,80% річних (2,9х12), а з 01.04.2015 року за ставкою 43,2% річних (3,6х12), що вбачається з розрахунку заборгованості, згідно якого розмір заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 30.06.2016 року становить 25 509,77 грн.

Банк виконав умови договору та у виписці по рахунку проінформував відповідача про зміну відсотків по кредиту. SMS -повідомлення про підвищення процентної ставки за кредитом на фінансовий номер клієнта відправлялися завчасно ,отримувалися відповідачем ,що і підтвердила відповідач у судовому засіданні .

Отже, враховуючи, що сторони погодили умови договору про зміну процентної ставки, обов*язок позичальника отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам, виходячи з того, що відповідач після підвищення процентної ставки продовжувала користуватись кредитом та частково погашала заборгованість, протягом 7 днів після підвищення тарифів не пред*являла вимоги щодо незгоди з ними та розірвання кредитного договору, вбачається, що банк дотримався умов щодо підвищення процентної ставки.

Крім того, у справі відсутні будь-які дані про те, що відповідач не погодилась з діями банку щодо зміни процентної ставки, оскаржувала ці дії, що також свідчить про те, що вона погодилась зі зміною процентної ставки.

З урахуванням наведеного позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 14 658,01 грн. та процентами за користування кредитом у розмірі 25 509,77 грн. є обґрунтованими .Суд першої інстанції правильно вважав доведеність позовних вимог у вказаній частині .

У справі ,яка переглядається ,у заяві сторони узгодили ,що строк погашення по кредиту (кредитний ліміт,кредитна лінія) по платіжним картам без встановлення мінімального обов*язкового платежу ,проводиться у наступному порядку : - строк погашення процентів по кредиту -щомісячно за попередній місяць ; - строк погашення кредиту - в повному обсязі ,не пізніше останнього дня місяця,вказаного на платіжній картці ( в поле MONTH).

Доводи апеляційної скарги щодо ігнорування застосування судом наслідків закінчення строків позовної давності по кредиту необгрунтовані ,оскільки ,як вбачається з матеріалів справи останній платіж за договором відповідачем здійснено 06 травня 2015 року , з позовними вимогами банк звернувся до суду 12 серпня 2016 року , строк дії платіжної картки «Універсальна» № НОМЕР_5 до - 10/16 (а.с.3,7, 80).

Таким чином,висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, встановленим на підставі об*єктивної оцінки зібраних у справі доказів,які узгоджуються з нормами матеріального права,що регулюють спірні правовідносини.Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими матеріалами справи .

При встановленні зазначених фактів і постановленні рішення судом правильно застосовано норми матеріального права та не було порушено норм процесуального права.Доводи апеляційної скарги є непереконливими , висновки суду вони не спростовують.

У відповідності до ч.1.ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308,313,315ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: