Справа № 148/1985/16-ц Провадження № 22-ц/772/309/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого: Рибчинського В.П.,

суддів: Кучевського П.В., Шемета Т.М.,

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.12.2015 померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки площею 2,0671 га, розташованої на території Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, а також майнового паю.

Померла залишила заповіт на усе майно на ім'я ОСОБА_3, однак позивач є інвалідом третьої групи з дитинства, пенсіонером, а тому має право на обовязкову частку у спадщині, однак при зверненні до нотаріальної контори йому повідомили, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки він не прийняв спадщину.

Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки фактично утратив зір після смерті матері та за відсутності спеціальних окулярів призначених для читання, своєчасно не зміг подати заяву про прийняття спадщини.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив зазначене рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 340484 від 04.12.2015, виданого виконавчим комітетом Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, 04.12.2015 померла ОСОБА_4 (а.с. 6).

У відповідності до свідоцтва про народження серії І-АВ № 014619 від 13.09.1969, виданий Журавлівським сільським ЗАГС, ОСОБА_4 є матірю позивача (а.с. 7).

ОСОБА_2 є членом Українського товариства сліпих, що підтверджується копією членського квитка № 273 (а.с. 8).

Крім того, у відповідності довідки серії АС № 026353 від 04.06.2008, позивач є інвалідом зору третьої групи з дитинства (а.с. 9), що також підтверджується пенсійним посвідченням від 20.05.2002 (а.с. 10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1ст. 1269 ЦК України.

Статтею 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно є пенсіонером та інвалідом зору третьої групи, однак вказані обставини не є підставою для пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_2 має вади зору з дитинства, тому погіршення зору не було для нього раптовим явищем, а також позивач не був позбавлений можливості діяти через представника.

Як розяснює Верховний Суд України в постанові від 14 вересня 2016 року при визначенні особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правових позицій №6-1486цс15 та №6-1215цс16 викладених в постановах Верховний Суд України від 04 листопада 2015 року та від 14 вересня 2016 року відповідно, за змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Обставини, на які посилається ОСОБА_2 як на обґрунтування своїх вимог, не перешкоджали останньому звернутися до нотаріальної контори шляхом подачі заяви через представника або через засоби поштового звязку, а тому суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом вірно: ОСОБА_5