Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3529/16-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 53 Доповідач Широкова Л. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2016 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» (далі ПАТ «ЕК «Житомиробленерго») про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення не виплаченої премії та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» про визнання незаконним наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, стягнення не виплаченої премії та моральної шкоди, обґрунтовуючи його тим, що він з 01.07.2011 працював у Житомирському районі електричних мереж ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» на посаді інженера аналітичної групи. Наказом голови правління відповідача № 259 від 25.03.2016 йому була оголошена догана за грубі порушення трудової дисципліни. Вважаючи, що ним дисциплінарний проступок не було здійснено, а вказаний наказ незаконним, просив суд задовольнити його позов.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2016 року позов задоволено частково. Визнано наказ голови правління ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» № 259 від 25.03.2016 про оголошення ОСОБА_2 догани - незаконним. Стягнуто з ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» на користь ОСОБА_2 премію за березень 2016 у сумі 1200,00 грн., додаткову премію за січень-лютий 2016 у сумі 1200,00 грн. та моральну шкоду у сумі 3000,00 грн. У решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» просить скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, судом не у повному обсязі досліджені докази по справі.

Відповідач вказує, що у наданих позивачем письмових поясненнях відсутні обґрунтовані причини для невиконання останнім його посадових обовязків, оголошення догани не може стосуватися перебування ОСОБА_2 на лікарняному.

Вважає, що у матеріалах справи відсутні докази заподіяної позивачу моральної шкоди, у оскаржуваному рішенні суду не наведені розрахунки сум із яких суд виходив при визначенні розміру моральної шкоди та премії за січень-лютий 2016.

Крім того, ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» зазначає, що судом помилково стягнуто з підприємства на користь позивача премію за березень 2016 року, оскільки відповідний наказ про преміювання винесено вже після звільнення позивача.

У своїх доводах також посилається на постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами) та № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» і норми ЦПК України та КЗпП України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи позивач з 01 липня 2011 року працював в Житомирському районі електромереж (РЕМ) Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» на посаді інженера аналітичної групи. Наказом голови правління ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» від 25.03.2016 №259 йому було оголошено догану за грубі порушення трудової дисципліни й не виплачена премія за результатами виробничо-господарської діяльності за березень 2016 року та додаткова за січень-лютий 2016 року (а.с.6,7).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, керувався ст. ст.147-149 КЗпП України, ст. ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України та виходив із того, що при прийнятті наказу про застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення, відповідачем не було дотримано вимоги чинного трудового законодавства.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки основані на доказах, поданих сторонами, які оцінені судом у відповідності до вимог ст.212 ЦПК України, до встановлених правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, відсутні порушення норм процесуального права.

Так, відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Виходячи із змісту вказаної норми та системного аналізу трудового законодавства, трудове правопорушення як підстава дисциплінарної відповідальності являє собою винне, протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов'язків, передбачених законодавством про працю, колективним та трудовим договорами, що призводить до порушення внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві.

Будь-які дії працівника, які відповідають законам чи іншим нормативно-правовим актам є правомірними і не можуть кваліфікуватися як трудові правопорушення.

Оскільки достовірно встановлено, що підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у відповідача не було, суд першої інстанції правильно визнав спірний наказ незаконним та стягнув безпідставно не виплачену премію, при цьому навів у рішенні відповідні мотиви.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Статтями 16 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст.237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об'єкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі (постанова Верховного Суду України у справі № 6-54цс11).

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи обставини незаконного накладення дисциплінарного стягнення, зважаючи на принцип розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2 у сумі 500,00 грн., вважаючи таку суму грошових коштів достатньою для компенсації моральних страждань останнього.

Ураховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в частині морального відшкодування підлягає зміні.

Підлягає зміні також рішення суду і в частині визначення розміру не виплаченої ОСОБА_2 премії.

Колегія суддів вважає за можливе встановити розмір такого стягнення, взявши до уваги наданий відповідачем суду апеляційної інстанції розрахунок (а.с.120-128 ).

Відтак, підлягає до стягнення із відповідача на користь ОСОБА_2 332,67 грн. не виплаченої премії за березень 2016 року та 1524,75 грн.- додаткової премії за січень-лютий 2016 року. Вказані суми премій визначені із врахуванням положення про виплату премій за результатами виробничо-господарської діяльності за місяць працівникам ПАТ ЕК «Житомиробленерго» та без урахування податків та обовязкових платежів.

Також підлягає зміні і визначений судом першої інстанції судовий збір. Враховуючи частковість задоволення позову сума судового збору буде становити 1653,60 грн.

У решті рішення суду відповідає вимогам закону та встановленим обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2016 року в частині стягнення премії, моральної шкоди, судового збору - змінити, зменшивши розмір премії з 2400,00 грн. до 1857,42 грн. без урахування податків та обовязкових платежів, моральної шкоди з 3000,00 грн. до 500,00 грн., судового збору з 2756,00 грн. до 1653,60 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: