Справа № 635/7359/16-ц
Провадження № 2/635/439/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
25 січня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Березовської І.В.
секретаря судових засідань - Мурзіної І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.
За вказаною адресою зареєстровані його дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_3
ОСОБА_3 фактично не мешкає в його будинку з 2001 року, особистого майна, яке належить ОСОБА_3, в будинку не знаходиться.
Позивач зазначає, що всі комунальні послуги сплачує сам, відповідач житлом не цікавиться, жодного разу в будинку не з'являлась. ОСОБА_3 не знімаючись з реєстраційного обліку, створює перешкоду йому в користуванні житловим будинком та порушує його права як власника.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщення - будинком АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку шляхом оголошення в газету «Слобідський край».
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1275. (а.с.4).
В спірному будинку з 15 червня 1991 року зареєстрована сестра позивача - ОСОБА_3 (а.с.8-9).
Відповідач за місцем реєстрації більше року не проживає, спірним будинком не користується.
Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом, складеним 05 жовтня 2016 року комісією у складі депутата Мереф′янської міської ради Харківського району Харківської області Дядченко Т.П. за участю сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9, з якого вбачається, що ОСОБА_3 не проживає останні 15 років в будинку АДРЕСА_1 (а.с.6)
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно із положеннями ст.ст. 64, 156 Житлового Кодексу України відповідач є членом сім'ї власника будинку.
Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою, суду не надано.
Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні.
Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.
З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,61,169,209,213-215, 224-226 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщення - будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.
Суддя - І.В. Березовська