Справа № 404/6992/16-ц
Номер провадження 2-о/404/17/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді -Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про оголошення громадянина померлим,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про оголошення ОСОБА_2, 1923 року народження, уродженки м. Єлисаветград, померлою з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обгрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2, є рідною тіткою (рідна сестра батька ОСОБА_3). Дане підтверджується свідоцтвом про народження де в графі «батько» зазначено ОСОБА_3, а в графі «мати» - ОСОБА_4.

Мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, а батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стверджується, що з 1964 року тітка ОСОБА_2 покинула місце проживання і більше додому не поверталася. Ніхто з близьких родичів її більше не бачив, з того часу ніяких відомостей від неї не надходило. Вона ні разу не зателефонувала, не написала листа, не повідомила іншим способом про місце свого перебування. Хоч раніше ОСОБА_2 постійно проживала з ними за адресою АДРЕСА_3.

Батько при житті намагався розшукати та встановити місце знаходження ОСОБА_2, однак намагання знайти свою рідну сестру виявились безрезультатними.

З цієї причини звернувся до Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградської області з заявою.

Відповідно до висновку ВП ГУНП в Кіровоградської області від 21.06.2016 року інспектором Набок С.С. було проведено перевірку для підтвердження факту, що тітка ОСОБА_2 дійсно мешкала за адресою вул.Воровського. В ході перевірки встановлено, що дійсно гр..ОСОБА_2 мешкала за адресою АДРЕСА_3, але після 1964 року сусіди, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знають її місцезнаходження.

До судового засідання представником заявника надано заяву про підтримання заяви , розгляд справи у їх відсутність ( а.с. 45).

До судового засідання представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи без їх участі та не заперечує проти задоволення заяви (а. с. 43),.

Судом встановлено наступні факти .

ОСОБА_2, є рідною тіткою (рідна сестра батька ОСОБА_3), що підтверджується свідоцтвом про народження де в графі «батько» зазначено ОСОБА_3, а в графі «мати» - ОСОБА_4 (а. с. 13).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, (а. с. 14) а батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 15).

Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини.

Відповідно до роз»яснення п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ст.247 ЦПК України у заяві про оголошення особи померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення заяви, оскільки з 1964 року тітка ОСОБА_2 покинула місце проживання і більше додому не поверталася. Ніхто з близьких родичів її більше не бачив, з того часу заявнику ніяких відомостей від неї не надходило. Вона ні разу не телефонувала, не написала листа, не повідомила іншим способом про місце свого перебування. Раніше ОСОБА_2 постійно проживала за адресою АДРЕСА_3.

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградської області з заявою.

Відповідно до висновку ВП ГУНП в Кіровоградської області від 21.06.2016 року інспектором Набок С.С. було проведено перевірку для підтвердження факту, що тітка ОСОБА_2 дійсно мешкала за адресою вул.Воровського. В ході перевірки встановлено, що дійсно гр..ОСОБА_2 мешкала за адресою АДРЕСА_3, але після 1964 року сусіди, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знають її місцезнаходження.

Виходячи з цього, суд вважає, що ОСОБА_2 можна оголосити померлою, так як близько 50 (п'ятдесяти) років по місцю постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Заявнику це необхідно для вирішення в подальшому питань пов'язаних з прийняттям спадщини 1/6 частини житлового будинку в АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою про належність майна ( а.с.16) .

Згідно інформації Державного нотаріуса, згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_8 1923р.н. не видавались, спадкова справа не заводилась ( а.с. 17).

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Крім того, суду надано рішення Кіровського районного суду м . Кіровограда та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області ( а.с. а.с. 5-10) про відмову в задоволенні заяви даного заявника в оголошенні ОСОБА_2 безвісти відсутньою з зазначенням , що визнання особи безвісно відсутньою не вирішує подальше спадкування або визнання права власності, а встановлює правовий режим опіки майна.

Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_2 у точності не можливо встановити, тому її необхідно оголосити померлою з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.243 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження про визнання фізичної особи померлою.

Таким чином , є всі правові підстави для задоволення заяви і оголошення ОСОБА_2, 1923 року народження, уродженки м. Єлисаветград, померлою з дня набрання рішенням суду законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.46,47 ЦК України, ст..ст. 3, 212-218, 234, 246, 247 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про оголошення громадянина померлим, задовольнити повністю.

Оголосити ОСОБА_2, 1923 року народження, уродженку м. Єлисаветград, померлою з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда