Справа № 212/1958/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ваврушак Н. М., присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2, з участю секретаря Гавелі Ю. О., з участю прокурора Плющакової Л. М., особи, у відношенні якої внесено заяву ОСОБА_3, представника ОСОБА_4, лікаря психіатра ОСОБА_5, представника КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про госпіталізацію громадянку ОСОБА_3 до психіатричного стаціонару без її згоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР з приводу примусової госпіталізації ОСОБА_3 до психіатричного закладу. В обґрунтування вимог представник заявника вказав, що ОСОБА_3 27.07.2000 року було встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма. Відповідно до рішень суду визнана недієздатною та призначено піклувальника. 29.03.2017 року комісія лікарів психіатрів рекомендувала стаціонарне лікування лише в умовах стаціонару.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_6, лікар психіатр КЗ «КПНД» ДОР ОСОБА_5, підтримали заяву, пославшись на викладені в ній обставини та просили її задовольнити.

ОСОБА_3 та її опікун ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували проти госпіталізації для проходження лікування.

Заслухавши сторони, думку прокурора, який просить задовольнити заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 15 кв. 4-16, мешкає Дніпропетровська область пгт. Широке вулиця Інгулецька, інвалід 3 групи по психічному захворюванню безстроково.

27.07.2000 року ОСОБА_3 було встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма.

23.09.2003 року рішенням Широківського міського суду Дніпропетровської області (справа № 2-419/2003 р.), ОСОБА_3, визнана недієздатною.

28.09.2012 року рішення виконавчого комітету Широківської селищної ради Дніпропетровської області призначено піклувальником над ОСОБА_3 її матір ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

28.03.2017 року опікуном ОСОБА_4 подано до закладу заяву про госпіталізацію ОСОБА_3 в заяві вказує, що ОСОБА_3 дуже агресивно поводиться до неї та до оточуючих, конфліктувала з сусідом, вдарила його.

28.03.2017 року ОСОБА_3 оглянута лікарсько-консультативною комісією яка дійшла висновку, що ОСОБА_3 страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді: шизофренія, параноїдна форма, та потребує лікування лише в умовах стаціонару.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2017 року ОСОБА_3 була оглянута лікарсько-консультативною комісією, яка дійшла висновку, що ОСОБА_3 страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми, та потребує лікування лише в умовах стаціонару (ЛКК № 415 від 29.03.2017 року).

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Стаття 13 зазначеного Закону вказує, що особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Однак, вказане положення рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 року, яке є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними). Та визначено такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що «стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, разом із статтями 2, 3 та 4, посідає провідне місце серед основоположних прав, що гарантують фізичну безпеку особи, і тому її важливість є надзвичайною. Її основною метою є запобігання свавільного чи невиправданого позбавлення свободи» (пункт 30 рішення у справі «МакКей проти Сполученого Королівства» від 3 жовтня 2006 року).

У пункті 1 статті 5 Конвенції закріплено підстави для правомірного позбавлення особи свободи відповідно до процедури,встановленої законом, до яких належить і законне затримання психічнохворої особи, а в пункті 4 цієї статті передбачено перевірку законності такого затримання у судовому порядку.

Європейський суд з прав людини визначив вимоги, яких необхідно дотримуватися під час законного затримання психічнохворих осіб відповідно до підпункту (е) пункту 1 статті 5 Конвенції, а саме: «за винятком випадків крайньої необхідності, людина не має позбавлятися свободи до тих пір, поки не буде переконливо доведено, що вона дійсно є «психічнохворою». Сама сутність того, в чому слід переконати компетентні державні органи - наявність психічного розладу, - вимагає обєктивної медичної експертизи; психічний розлад має бути такого характеру або ступеня, які виправдовували б обовязкове позбавлення свободи; обґрунтованість позбавлення свободи залежить від стійкості такого розладу» (пункт 39 рішення у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» від 24 жовтня 1979 року).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 209, 213-215, 279-282 ЦПК України ,

В И Р І Ш И В:

Заяву Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про госпіталізацію громадянку ОСОБА_3 до психіатричного стаціонару без її згоди- задовольнити.

Госпіталізувати в примусову порядку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, до психіатричного стаціонару Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг» Дніпропетровської обласної ради».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: Н. М. Ваврушак

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2