Справа №489/4742/16-ц 17.01.2017 17.01.2017 17.01.2017
Провадження №22-ц/784/170/17
Справа № 489/4742/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Кирильчук О.І.
Провадження № 22ц-784/170/17 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Рішення

Іменем України

17 січня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

за участю:

- представників позивачки ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю.

Позивачка зазначала, що їй на праві власності належить ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу укладеного 03 березня 1978 року між нею та ОСОБА_5

Власником іншої ? частини цього ж будинку являлася ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Після її смерті, й по теперішній час, вона відкрито і безперервно користується ? часткою будинку, що належала ОСОБА_5, проживає у будинку, займаючи всю його частину, утримує це майно та сплачує комунальні послуги.

Посилаючись на наведене, позивачка просила суд визнати за нею право власності на ? частину вказаного житлового будинку за набувальною давністю.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2016 року і позові ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно копії нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 03 березня 1978 року, ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 придбала ? частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно довідки КП ММБТІ № 1-842 станом на 28 грудня 2012 року право часткової власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано в БТІ за ОСОБА_4 -3/4 частки, а за ОСОБА_5 - ? частка цього ж будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано доказів добросовісного та безперервного володіння спірною частиною житлового будинку.

Проте з підставами відмови в позові судом першої інстанції погодитись не можна.

Як видно із змісту позовної заяви, позивачка, звертаючись з позовом, зазначала, що після смерті ОСОБА_5 ніхто із спадкоємців спадщину не прийняв.

Правовідносини щодо прийняття спадщини у даній справі, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 врегульовано положеннями розділу VII ЦК УРСР.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР, було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину упродовж встановленого шестимісячного строку.

Інтереси держави в даних правовідносинах представляли податкові органи.

Між тим, ОСОБА_4 звернулася з даним позовом до Миколаївської міської ради, яка будучи органом місцевого самоврядування, представляє інтереси територіальної громади, не є органом державної влади й не представляє інтересів держави, а тому є неналежним відповідачем по справі.

Суд, вирішуючи спір, не звернув уваги на вказані обставини та не вирішив питання відповідно до положень ст. 33 ЦПК України щодо залучення до участі у справі належного відповідача.

Апеляційний суд в силу ч. 1 ст. 303 ЦПК України не має повноважень щодо зміни складу осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 не підлягають задоволенню з тих підстав, що позов пред'явлено до неналежного відповідача.

Відмова в задоволенні позовних вимог з процесуальних підстав (пред'явлення позову до неналежного відповідача) виключає можливість робити висновки по суті спору щодо обставин справи та оцінку відповідних доказів.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради про визнання права власності відмовити, у зв'язку із пред'явленням позову до неналежного відповідача.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді :