Справа № 573/2541/16-ц
Номер провадження 2/573/54/17
РІШЕННЯ

іменем України

17 січня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

14 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Гуринівської сільської ради, яка перебувала у землях колективного сільськогосподарського підприємства «Гуринівське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 26 березня 1997 року, виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 03 лютого 1997 року №38. Зазначає, що фактично спадщину після останнього прийняла жінка померлого - ОСОБА_3, але юридично не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 остання померла. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Спадщину після останньої вона прийняла та частково переоформила. Разом з тим, вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, яку ОСОБА_3 успадкувала після свого чоловіка ОСОБА_2, так як останній за життя не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну частку (пай), розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах, без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях, які перебували в колективній власності КСП «Гуринівське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 26 березня 1997 року, виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 03 лютого 1997 року №38 на ім'я ОСОБА_2, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №328.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася. Представник останньої за довіреністю ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 73).

Представник відповідача - Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа, в якому просить розглянути справу без участі їх представника, з позовом згодні (а. с. 43).

У зв'язку з неявкою сторін суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що на підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого ЦК України, так як правовідносини продовжували діяти після набрання чинності вказаним Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 6).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 26 березня 1997 року Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області на підставі рішення №38 від 03 лютого 1997 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №328, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Гуринівське», розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а. с. 9).

З довідки відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 02 грудня 2016 року вбачається, що згідно розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 03 лютого 1997 року №38 та відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам КСП «Гуринівське» на території Гуринівської сільської ради, ОСОБА_2 виписаний сертифікат серії НОМЕР_1 від 26 березня 1997 року за реєстраційним номером 328, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 4,45. Вказаний сертифікат на руки не отриманий. Інформація про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відсутня (а. с. 14).

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав однією сім'єю з дружиною, ОСОБА_3, яка здійснила його поховання та прийняла спадщину. Дітей у останніх не було. Заповіт від імені померлого виконавчим комітетом Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався. ОСОБА_2 був включений до списків членів КСП «Гуринівське», які мали право на земельну частку (пай) при розпаюванні КСП «Гуринівське», що посвідчувалось сертифікатом НОМЕР_1, але за життя його не отримав (а. с. 7, 8, 42, 74).

Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 22 серпня 2016 року №46236191 спадкова справа після ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не заведена (а. с. 39).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в порядку, передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент виникнення правовідносин щодо прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадщину фактично прийняла його дружина ОСОБА_3

Крім того судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Степанівка Білопільського району Сумської області померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 16).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією заповіту, посвідченого 12 жовтня 2011 року секретарем Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за №48, ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1 - позивачці у справі (а. с. 10).

З довідки Гуринівської сільської ради від 17 січня 2017 року вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_3, посвідчений виконкомом Гуринівської сільської ради 12 жовтня 2011 року, зареєстрований у реєстрі за №48, не змінювався і не відмінявся (а. с. 74).

Спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заведена приватним нотаріусом Білопільського нотаріального округу Ясинок Ж. В. 23 травня 2014 року за заявою позивачки (а. с. 29-30, 45-73).

У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У відповідності до п. 24 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 №7, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування за заповітом після, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай) розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Гуринівське», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим 26 березня 1997 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 03 лютого 1997 року за №38 на ім'я ОСОБА_2, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №328. Однак, позивачка позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що ОСОБА_2, на ім'я якого видано сертифікат, за життя його не отримав.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 527, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. ст. 1223, 1233, 1235, 1268, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Гуринівське», розміром 4,45 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим 26 березня 1997 року Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації Сумської області від 03 лютого 1997 року №38 на ім'я ОСОБА_2, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №328.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: