АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3161/16-ц Номер провадження 22-ц/786/46/17Головуючий у 1-й інстанції Чистик І.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Дряниці Ю.В. Суддів: Лобова О.А.; Чумак О.В. при секретарі: Ткаченко Т.І. з участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2016 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 27 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання права на творчу відпустку строком на три місяці з 17 червня 2015 року із збереженням середньої заробітної плати для написання монографії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Полтаваобленерго» про визнання права на творчу відпустку строком на три місяці з 17 червня 2015 року з збереженням середньої заробітної плати для написання монографії відмовлено.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 27 грудня 2016 року доповнено резолютивну частину рішення того ж місцевого суду від 13 жовтня 2016 року.

Ухвалено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Полтаваобленерго» про визнання права на творчу відпустку строком на три місяці з 17 червня 2015 року із збереженням середньої заробітної плати для написання монографії- відмовити за безпідставністю.

В апеляційній скарзі на основне рішення ОСОБА_3 просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі.

При цьому апелянт посилався на порушення судом норм процесуального права, зокрема, ст..ст.8, 61, 212 ЦПК України та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, ст..ст. 16, 361, 267 ЦК України та ст..77, 233 КЗпП України.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення ОСОБА_3 просить його скасувати як незаконне, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача заперечив проти доводів апеляційних скарг.

Перевіривши матеріали справи, зясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з підстав, визначених ст.. 308 ЦПК України.

Судом першої інстанції було встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави знаходилась цивільна справа з позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Полтаваобленерго» про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання винести наказ про надання творчої відпустки. Рішення по зазначеній цивільній справі було винесено місцевим судом 4.12.2015р.

Зазначеним рішенням позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені частково.

Визнано незаконною бездіяльність ПАТ «Полтаваобленерго» щодо ненадання творчої відпустки директору з правових питань ОСОБА_3 для написання монографії за його заявою від 29.05.2015 року, в іншій частині позовних вимог /а саме, в частині зобовязання відповідача винести наказ про надання творчої відпустки/ відмовлено /а.с. 13-14/.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 16.02.2015 року апеляційні скарги ПАТ «Полтаваобленерго» та ОСОБА_3 відхилені, а рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 4.12.2015 року залишено без змін /а.с. 9-11/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.05.2016р. касаційні скарги ПАТ «Полтаваобленерго» та ОСОБА_3 було відхилено, а рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 4.12.2015р. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 16.02.2016 року залишено без змін /а.с.5-6/.

Таким чином, слід вважати, що зазначеними судовими рішеннями вже вирішено питання про те, що бездіяльність відповідача ПАТ «Полтаваобленерго», яка виразилась у невинесенні наказу про надання творчої відпустки обєктивно призвела до безпідставного порушення права позивача на відпустку.

З урахуванням зазначених обставин, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 12.07.2016р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Полтаваобленерго» про стягнення заробітної плати за час творчої відпустки, яка мала бути надана позивачеві за його заявою від 29.05.2015 року.

Отже, слід вважати, що зазначеним судовим рішенням вже було вирішено питання стосовно позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з відповідача середньої заробітної плати за час перебування позивача у творчій відпустці.

За таких обставин колегія суддів вважає, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані вимоги ч.3 ст.61 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином, слід вважати, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 по даній цивільній справі задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними.

Також колегія суддів вважає, що проведений місцевим судом аналіз інститутів позовної давності/ ст..256 ЦК України/ та строків звернення до суду за вирішенням трудового спору / ч.1 ст.233 КЗпП України/ в процесі розгляду даної справи був проведений вірно, хоча і не був покладений в основу відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, оскільки місцевий суд, як підставу відмови в задоволенні позову визначив саме безпідставність заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3Д .на основне рішення стосується безпосередньо його незгоди з преюдиціональним значенням попередніх судових рішень та невизначеності судом підстав відмови в задоволенні позову,які, на думку колегії суддів, висновків суду не спростовують.

Додатковим рішенням місцевого суду були визначені підстави відмови в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 на додаткове рішення стосовно повторного розгляду справи та винесення рішення, яке відрізняється від основного рішення на увагу не заслуговують, оскільки винесеним додатковим рішенням не було змінено суті основного рішення, а лише визначено підстави відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судових рішень, вважаючи їх законними та обґрунтованими.

Керуючись ст..ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2016 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1