Справа № 344/9913/16-ц
Провадження № 22-ц/779/606/2017
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Максюта І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Пнівчук О.В., Василишин Л.В.,

секретаря Мельник О.В.

з участю: представника апелянта ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про виселення за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2016 року ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про виселення, обґрунтовуючи позов тим, що вона на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено у майбутньому, від 09 березня 2015 року, укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредо-ІФ», та акту здавання-приймання завершених будівництвом житлових приміщень від 16.03.2016р. є власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_1. У зазначену квартиру вселилася відповідач, яка стверджує, що придбала цю квартиру за договором відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 1/2011 від 26.06.2014р. Вважаючи, що відповідач не має прав на квартиру, просила виселити її з квартири.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10 серпня 2016 року відкрито провадження по справі.

02 березня 2017 року відповідачем ОСОБА_3 подане суду клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03 березня 2017 року провадження по справі зупинено до завершення розгляду цивільної справи №344/8030/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-ІФ» про визнання недійсним правочину та визнання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 в Івано-Франківську, що перебуває на розгляді в Івано-Франківському міському суді.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали, неповноту з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Апелянт зазначив, що відповідач ОСОБА_3 вже зверталась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом про скасування реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_5, однак постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2016 року, яка набрала законної сили 27 жовтня 2016 року на підставі ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду, відмовлено їй у задоволенні позову. Судом першої інстанції даний факт не було взято до уваги.

Також вказав, що відповідач не надав суду належних і допустимих доказів існування об'єктивних перешкод для подальшого розгляду даної цивільної справи по суті, клопотання про зупинення провадження у справі є безпідставним та таким, що спрямоване на затягування розгляду справи та подальше порушення прав ОСОБА_5 - законного власника квартири АДРЕСА_1

На думку апелянта, зупинення провадження у справі, яка розглядається судом вже більше 7 місяців (при встановленому законодавством терміні - 2 місяці), без належного обґрунтування судом цих підстав в ухвалі є неприпустимим.

Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вислухавши представника апелянта, відповідача та її представника, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги з таких підстав.

Зупиняючи провадження по справі, суд виходив з положень п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, дійшов висновку, що розгляд справи, у якій ОСОБА_5 заявила вимоги про виселення ОСОБА_3 з квартири, є неможливим до вирішення Івано-Франківським міським судом справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ТзОВ «Кредо-ІФ» про визнання недійсним правочину та визнання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 в Івано-Франківську.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що 23 червня 2016 року Івано-Франківським міським судом відкрито провадження по справі № 344/8030/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-ІФ» та ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено у майбутньому, від 09 березня 2015 року та визнання майнових прав на квартиру за ОСОБА_3 (а.с.30)

Із пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що розгляд зазначеної справи Івано-Франківським міським судом призначено у відкритому судовому засіданні на 31 березня 2017 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2016 року, яке набрало законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2017 року, визнано дії ТзОВ «Кредо-ІФ» щодо неналежного виконання вимог п.4.5 договору №1/2011 від 31 серпня 2011 року протиправними, зобов'язано ТзОВ «Кредо-ІФ» видати ОСОБА_3 завірену належним чином копію документу про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_3; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2; довідку (виписку) з переліку осіб, кошти яких залучалися на інвестування об'єкта будівництва за адресою АДРЕСА_3, виданого ТзОВ «Кредо-ІФ» (а.с.31-33).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобов'язаний зупинити провадження у цій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок. Це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення (при оцінці юридичних фактів) для іншої справи.

В силу пункту 3 частини 1 статті 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 4 частини першої статті 201 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо виселення відповідача ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1, оскільки між сторонами - ОСОБА_5 та ОСОБА_3, існує спір щодо зазначеного нерухомого майна.

А у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ТзОВ «Кредо-ІФ» вирішується питання про визнання недійсним договору №1/14 купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено у майбутньому від 09 березня 2015 року, на підставі якого ОСОБА_5 є власником вказаної квартири, та визнання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 в Івано-Франківську за ОСОБА_3

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що від наслідків розгляду справи за позовом ОСОБА_3 залежить прийняття рішення у цій цивільній справі, оскільки право вимоги ОСОБА_5 про виселення є похідним від правомірності набуття нею речового права на квартиру.

Доводи апеляційної скарги про те, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2016 року, яка набрала законної сили, у задоволенні позову відповідача про скасування реєстрації права власності на квартиру за позивачем відмовлено, тому не було підстав зупиняти провадження по справі, не заслуговують на увагу, оскільки зазначена постанова констатує лише дотримання порядку, встановленого законом, при здійсненні реєстрації права власності на зазначену квартиру і жодним чином не стосується вирішення питання про правомірність набуття речового права на квартиру .

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Враховуючи ті обставини, що справа за позовом ОСОБА_3 розглядається судом першої інстанції, судове засідання, зокрема призначено на 31 березня 2017 року, взаємопов»язана із даною справою, тому посилання апелянта на порушення строків розгляду справи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Таким чином, апеляційна скарга є необґрунтованою і підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

При тому, колегія суддів зауважує, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції допущена процесуальна помилка, оскільки у резолютивній частині зазначено про зупинення провадження по справі до завершення розгляду цивільної справи № 344/8013/16, а не до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи, як того вимагають положення п. 4 ч. 1 ст. 203 ЦПК України. Однак, в силу ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Оскільки наявність зазначеної процесуальної помилки не впливає на суть оскаржуваної ухвали, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: І.О. Максюта

О.В. Пнівчук

Л.В. Василишин