Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3845/16-ц
Провадження №: 2/332/79/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 р.Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаряОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2016 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що взаємопорозуміння між нами немає , у звязку із чим втратили один до одного почуття любові та поваги. В своїй заяві позивач зазначає, що від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає окремо, шлюбні відносини з відповідачем припинені у вересні 2016 року.

Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 04.07.1992 року Відділом реєстрації актів цивільного стану виконкома Логойською районною Радою народних депутатів Мінської області, з актовим записом № 38.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені у вересні 2016 року.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який зареєстрований 04.07.1992 року Відділом реєстрації актів цивільного стану виконкома Логойською районною Радою народних депутатів Мінської області, з актовим записом № 38- розірвати.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4, на користь позивачки ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: Ю.І. Ретинська