Справа № 307/596/17
Провадження № 2/307/662/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 10.11.2011 р. на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 Посилається на те, що після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з нею. Вона власними зусиллями намагається забезпечити належні умови для розвитку доньки та сина. Однак, враховуючи підвищення цін на продукти харчування, одяг та канцелярські засоби, розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дітей не достатній. Він є сезонним робітником, з моменту ухвалення рішення його матеріальне становище не погіршилося, є працездатним та має нормальний стан здоровя, тому зможе сплачувати більшу суму на утримання дітей.

Надала суду заву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 10.11.2011 р. з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 800 грв. щомісячно.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 15.02.2017 р. та довідки Тячівської міської обєднаної територіальної громади від 16.02.2017 р. ОСОБА_1 сама виховує двох неповнолітніх дітей. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Згідно закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня становить 1689 грв.

Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для часткового задоволення позову.

Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка сама виховує двох дітей шкільного віку, і приходить до висновку, що ОСОБА_2, як молодий, працездатний чоловік, у змозі працювати та заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання своїх дітей 2000 грв. на місяць.

Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 1500 гривень на кожну дитину позивачка суду не надала.

У відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. Збільшити розмір аліментів стягнутих рішенням Тячівського районного суду від 10.11.2011 року і стягувати зі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі дві тисячі гривень щомісячно до їх повноліття, з моменту набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України шістсот сорок гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Гримут В.І.