АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар: Тодоряк Г.Д.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 році ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 20 серпня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 укладено кредитні договори № 014/05/450 про надання кредиту у розмірі 300 000 доларів США; № 014/05/451/1 - у розмірі 200 000 доларів США; та з ОСОБА_6 - кредитний договір № 014/05/451 - у розмірі 500 000 доларів США, на строк по 19 серпня 2017 року.

Вказував на те, що поручителем ОСОБА_5 згідно договору поруки № 014/05/450/1/1325 від 21 серпня 2007 року та згідно договору поруки № 014/05/450/859 від 28 жовтня 2008 року є ОСОБА_3.

20 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки № 014/05/450-451/1313, предметом якого є двоповерховий готельно-ресторанний комплекс «Магія», загальною площею 1243,7 кв.м., що

______________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/11/17 Головуючий у І інстанції Олексюк Т.І.

Категорія 27 Доповідач Литвинюк І.М.

розташований на земельній ділянці площею 0,06га в АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Кіцманського районного суду від 29 квітня 2010 року у справі № 2-531/2010 на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заборгованість в сумі 3 794 211,13 грн. за кредитним договором № 014/05/450.

Заочним рішенням Кіцманського районного суду від 22 квітня 2010 року у справі № 2-533/2010 на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 заборгованість в сумі 3 757 188,89 грн. за кредитним договором № 014/05/450.

Зазначав, що 14 лютого 2014 року Банку стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, і 14 квітня 2014 року банком було направлено повідомлення до Кіцманської державної нотаріальної контори про наявну заборгованість з вимогою до спадкоємців померлого в сумі 1 311 735,46 дол. США. 18 квітня 2014 року заведено спадкову справу за № 152/2014 за реєстровим № 37200054. Спадкоємцями померлого ОСОБА_5 є дружина ОСОБА_4 та діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_3. Заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_4, інші спадкоємці - ОСОБА_6 та ОСОБА_3 подали заяви про відмову від спадщини. ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину не отримала.

Станом на 29 квітня 2016 року заборгованість за кредитними договорами становить: за договором № 014/05/450 в розмірі 272 363,96 доларів США, з яких: 195 893,67 дол. США по тілу кредиту, 76 470,29 дол. США по нарахованих відсотках; за договором № 014/05/450/1 в розмірі 413 134,52 доларів США, з яких: 296 207,52 дол. США по тілу кредиту, 116 927 дол. США по нарахованих відсотках; за договором № 014/05/451 в розмірі 1 156 043,66 доларів США, з яких: 495 728,07 дол. США по тілу кредиту, 331 752,89 дол. США по нарахованих відсотках, пеня - 328 562,70 дол. США.

В рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними із ОСОБА_5 та ОСОБА_3, у розмірі 1 841 542,14 дол. США, просив звернути стягнення на предмет іпотеки - двоповерховий готельно-ресторанний комплекс «Магія», загальною площею 1243,7кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,06га в АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, та відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» встановити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в процедурі здійснення виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2016 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 014/05/450, № 014/05/451, № 014/05/451/1 від 20 серпня 2007 року, укладеними із ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в сумі 1 841 542,14 дол. США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - двоповерховий готельно-ресторанний комплекс «Магія», загальною площею 1243,7 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,06 га в АДРЕСА_1, що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, спадкоємцем якого є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, установивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в процедурі здійснення виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач не набув статусу іпотекодавця, а тому у позивача відсутні підстави для застосування заходів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Також зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із смертю ОСОБА_5 відбулася заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 20 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_5 укладено кредитні договори № 014/05/450 про надання кредиту у розмірі 300 000 дол. США, № 014/05/451/1 - у розмірі 200 000 дол. США. Також 20 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 014/05/451 про надання кредиту у розмірі 500 000 дол. США. Кредити надавались на строк по 19 серпня 2007 року.

Поручителем ОСОБА_5 згідно договору поруки № 014/05/450/1/1325 від 21 серпня 2007 року та згідно договору поруки № 014/05/450/859 від 28 жовтня 2008 року є ОСОБА_3.

Також встановлено, що 20 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки № 014/05/450-451/1313, предметом якого є двоповерховий готельно-ресторанний комплекс «Магія», загальною площею 1243,7 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,06га в АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 6.1 іпотечного договору в разі порушення позичальником умов кредитного договору банк набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 6.4 договору іпотеки сторони визначили, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один зі способів, передбачених договором.

З матеріалів справи видно, що ПАТ «Райффайзен банк Аваль» є правонаступником ВАТ «Райффайзен бане Аваль».

Заочним рішенням Кіцманського районного суду від 29 квітня 2010 року у справі № 2-531/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість в сумі 3 794 211,13 грн. за кредитним договором № 014/05/450. Заочним рішенням Кіцманського районного суду від 22 квітня 2010 року у справі 2-533/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість в сумі 3 757 188,89 грн. за кредитним договором № 014/05/450.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_4, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала.

14 квітня 2014 року Банком було направлено повідомлення до Кіцманської державної нотаріальної контори про наявну заборгованість з вимогою до спадкоємців померлого в сумі 1 311 735,46 дол. США.

18 квітня 2014 року заведено спадкову справу за № 152/2014 за реєстровим № 37200054 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

29 квітня 2016 року відповідачу ОСОБА_4, як спадкоємиці іпотекодавця, було направлено вимогу про усунення порушень по виконанню зобов'язань за кредитними договорами в тридцятиденний строк з моменту отримання.

Частиною п'ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії договору іпотеки. Закінчення строку дії кредитного договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань (частина четверта статті 631 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять.

З огляду на викладене, якщо договір іпотеки не припинено з визначених законом підстав, а стягнення з ОСОБА_5 за рішенням суду заборгованості за кредитними договорами не є передбаченою законом підставою для припинення договору іпотеки, то усі права і обов'язки, набуті сторонами за цим правочином, повинні безперешкодно здійснюватися і є діючими до його повного виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 523 ЦК України, яка встановлює правові наслідки заміни боржника у зобов'язанні, який одночасно є і заставодавцем (іпотекодавцем), застава, встановлена первісним боржником, зберігається після заміни боржника, якщо інше не встановлене договором або законом.

Такі ж приписи містить ст. 23 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

За змістом цієї норми на особу, до якої перейшло право власності на майно, обтяжене іпотекою, навіть у випадках, коли до її відома не було доведено інформації про обтяження майна іпотекою, переходять всі права та обов'язки іпотекодавця.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що іпотека, укладена між банком і позичальником ОСОБА_5, є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, в даному випадку для спадкоємця померлого іпотекодавця.

Аналогічні положення містить в п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно з яким у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ст. 23 Закону України «Про іпотеку»).

Крім того, така ж правова позиція про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, викладена в постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що правила ст. 1281 ЦК України регулюють порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов'язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України).

Зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України у справі № 6-31цс16 від 17 лютого 2016 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки слід задовольнити, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_5 був одночасно і боржником за кредитним договором (основне зобов'язання) і іпотекодавцем. Спадщину після його смерті за законом прийняла відповідачка ОСОБА_4. Тобто, у зв'язку із наявністю у ОСОБА_5 спадкоємця, відбулася заміна боржника у зобов'язанні і до спадкоємця перейшли права та обов'язки іпотекодавця (ч. 2 ст. 523 ЦК, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку»).

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження виконання ним обов'язку щодо надання позичальникам кредитних коштів, спростовуються наявними письмовими доказами, зокрема, кредитними договорами, розрахунком заборгованості, а також заочними рішеннями Кіцманського районного суду від 29 квітня 2010 року, яким на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заборгованість в сумі 3 794 211,13 грн. за кредитним договором № 014/05/450, та від 22 квітня 2010 року, яким на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 заборгованість в сумі 3 757 188,89 грн. за кредитним договором № 014/05/450.

Також посилання апеляційної скарги на те, що відповідачка ОСОБА_4 не отримала спадщину, а тому не повинна відповідати за зобов'язаннями спадкодавця, є безпідставними.

Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

З огляду на викладене, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобов'язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.

Отже, безпідставними є посилання апелянта на відсутність у ОСОБА_4 реєстрації права власності на іпотечне майно, а також свідоцтва про право на спадщину, оскільки це не може бути підставою для відмови банку у зверненні стягнення на іпотечне майно. Спадкоємця слід вважати такими, що прийняли спадщину, виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 1216, 1218, ч.2 ст.1220, ч.3 ст.1223 ЦК України, відповідно до яких з моменту смерті особи до спадкоємців переходять права та обов'язки спадкодавця, які належали йому на час відкриття спадщини і припинилася внаслідок його смерті, а тому зобов'язання правонаступника спадкодавця-боржника перед кредитором виникають з моменту смерті спадкодавця-боржника, а не з часу отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296,1298 ЦК України).

Ураховуючи сутність іпотеки та зміст правових механізмів забезпечення прав усіх сторін спірних правовідносин, ефективним способом відновлення прав кредитора є застосування передбаченої сторонами в договорі процедури звернення стягнення на іпотечне майно як однієї з умов надання (отримання) кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, листом державного нотаріуса Кіцманської державної нотаріальної контори Беженар А.М. від 18 квітня 2014 року, Банк повідомлено про те, що після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, заведено спадкову справу, про що надіслано витяг про реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі за № 37200054 від 18 квітня 2014 року. Листом від 11 вересня 2014 року Кіцманською державною нотаріальною конторою повідомлено банк про те, що після смерті ОСОБА_5спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 73). Тобто, саме з цього моменту у банку виникло право вимоги до спадкоємців та почав відраховуватись строк позовної давності, а не з часу ухвалення Кіцманським районним судом рішення про стягнення заборгованості.

З даним позовом банк звернувся до суду в травні 2016 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Отже, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про звернення позивача до суду в межах передбаченого законом строку правильний, а доводи апеляційної скарги щодо пропущення ПАТ «Райффайзен банк Аваль» строку пред'явлення вимог до відповідача за договором іпотеки є безпідставними.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, в зв'язку з чим колегія суддів, у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України, вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід відхилити й залишити без змін рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий:

Судді: