АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Білич І.М.

суддів : Болотова Е.В., Поливач Л.Д.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю: представника боржника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалуСолом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року

у справі за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м, Києві Григорян О.Г. про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документ.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було задоволено подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, де ставила питання про її скасування та прийняття нового рішення у відповідності до якого відмовити у задоволенні подання про обмеження у праві виїзду за межі України боржнику. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Представник скаржника ( боржник) у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити

Представник зацікавленої особи не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Заявник будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з'явився, поважність причин неявки суду не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України

Справа № 760/17372/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/556/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи звертаючись до суду з поданням державний виконавець вказував на те, що на виконанні перебуває виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2015 року про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства „БанкФінанси та Кредит" пені в розмірі 7850909, 16 гривень.

По виконанню виконавчого листа за даним рішенням суду відкрито виконавче провадження № 484220077 від 14.08.2015 року.

Звертаючись з поданням до суду Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. вказував на те, що ним неодноразово на адресу боржника направлялися виклики - вимоги щодо явки в відділ для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду, місцезнаходження транспортного засобу. Проте боржник до відділу не з'являлася, причини своєї неявки також не повідомляла як і не надавала жодної інформації щодо виконання рішення. При цьому було встановлено що за час перебування на виконанні виконавчого листа боржник неодноразово перетинала державний кордон України.

Враховуючи те, що боржником борг у повному обсязі не сплачений, тобто він має невиконані зобов'язання на території України та ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду, державний виконавець вважав це підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України шляхом задоволення подання.

Суд першої інстанції задовольняючи подання виходив з того, що у боржника була і є реальна можливість виконувати обов'язок покладений на нього судовим рішенням і погашати борг перед стягувачем, адже у боржника є грошові кошти. Тобто останній свідомо ухиляється від виконання зобов'язань покладених судовим рішенням так як з моменту відкриття виконавчого провадження не запропонував будь-яких способів погашення заборгованості.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 377 -1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь - які свідомі діяння ( дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь - які незалежні від нього об'єктивні обставини ( непереборної сили, події тощо) .

Із наданого до суду подання та додатків до нього не вбачається даних щодо направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження та даних щодо її отримання, що в розумінні положень ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» є належним повідомленням боржника про відкриття виконавчого провадження. А відтак давало б правові підстави суду вказувати на ухилення боржника від виконання судового рішення.

Також звертаючись до суду з апеляційною скаргою скаржник вказувала на те, що у виконавчій службі на час розгляду подання державного виконавця перебували на виконанні інші виконавчі провадження за якими було вже звернуто стягнення на іпотечне майно саме в рахунок погашення кредитної заборгованості перед банком. Однак дані обставини виконавчою службою у поданні не відображені, як неправильно зазначена і адреса її мешкання.

Зважаючи на те, що надані до суду скаржником документи свідчать про те, що сума стягнення за виконавчим провадженням яке стало підставою для подання є лише складовою однієї позовної вимоги стягувача про стягнення боргу за договором кредиту, яку останній розділив на стягнення основної суми боргу та пені. І ці документи за їх наявності не були зазначені як і не надані як додатки до подання, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо доведеності обставин викладених в поданні про тимчасове обмеження у виїзді за межі України боржника з підстав її ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням передчасними.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

УхвалуСолом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року скасувати, питання передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: