Справа № 462/5714/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, покликаючись на те, що 28 серпня 2016 року померла їх мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на частку у будинковолодінні та земельній ділянці №43 на вул. Бр. Міхновських у м. Львові. У відповідності до свідоцтва про право власності на частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями 66/100 ідеальних частин будинку №43 належить ОСОБА_3, відповідно спадкодавцю мало б належати 34/100 ідеальних часток у будинковолодінні. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку на вул. Бр. Міхновських, 43 у м. Львові ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки, площею 0,0993 га. За період проживання в будинку власниками було проведено ряд прибудов, однак співвласник ОСОБА_3 здійснила реєстрацію права власності, а спадкодавець не встигла оформити правовстановлюючі документи на належну їй частку у будинковолодінні. Крім того, рішенням Залізничного районного суду м. Львова 25 травня 2010 року було проведено реальний поділ земельної ділянки, однак сторони не зареєстрували право власності на земельні ділянки, визначені рішенням суду. З метою реалізації рішення суду та оформлення правовстановлюючих документів ОСОБА_3 звернулась до землевпорядної організації, однак в рев результаті проведення обмірів, було виявлено розбіжності. Вони звернулись до Другої Львівської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовив у видачі такого свідоцтва. Просять визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 17/100 частин будинковолодіння №43 на вул. Бр. Міхновських у м. Львові, на ? частину земельної ділянки на вул. Бр. Міхновських, 43 у м. Львові, що виділена спадкодавцю рішенням суду від 25 травня 2010 року, в тому числі право спільного користування визначеною рішенням суду земельною ділянкою, площею 26,36 м.кв., визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 17/100 частин будинковолодіння №43 на вул. Бр. Міхновських у м. Львові, на ? частину земельної ділянки на вул. Бр. Міхновських, 43 у м. Львові, що виділена спадкодавцю рішенням суду від 25 травня 2010 року, в тому числі право спільного користування визначеною рішенням суду земельною ділянкою, площею 26,36 м.кв.

У судовому засіданні представники позивача підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Однак у судовому засіданні представник позивача зазначила, що навіть при позитивному вирішенні даного позову, таке рішення суду буде виконати не можливо.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що при вирішенні судом питання щодо спадкування позивачів покликається на розсуд суду, однак вважає, що відповідач ОСОБА_3 є неналежним відповідачем.

Представник третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 28 серпня 2015 року, після смерті якої відкрилась спадщина на частину земельної ділянки на вул. Бр. Міхновських, 43 у м. Львові та частину будинковолодіння №43 на вул. Бр. Міхновських у м. Львові. /а.с. 10/

Відповідно до абз. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Суд враховує позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладену у абз. 12 п. 1 Листа № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 3, 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

На підставі наведеного, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 можуть успадкувати частину земельної ділянки на вул. Бр. Міхновських, 43 у м. Львові та частину будинковолодіння №43 на вул. Бр. Міхновських у м. Львові після смерті ОСОБА_4 шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину та позивачами чи їх представниками не надано суду належних та допустимих доказів щодо відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як не надано суду постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 215-218 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи Другої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_5

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш