Справа № 383/894/16-ц
Провадження №2/383/21/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді Бондаренко В.В.,

за участю:

секретаря - Оверченко Л.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 5,05 га, що знаходиться на території Бобринецької міської ради та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 29 березня 2002 року Бобринецькою райдержадміністрацією.

08 лютого 2002 року ОСОБА_4 було складено заповіт згідно якого належну йому земельну частку (пай), що знаходиться на території Бобринецької міської ради заповідав ОСОБА_3.

У вставлений шестимісячний строк в усному порядку звернулась до Бобринецької державної нотаріальної контори з питанням, які необхідні документи, щоб прийняти спадщину після смерті чоловіка, але їй повідомили, що є заповіт на іншу особу.

Про те, що має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на момент смерті чоловіка була пенсіонеркою, дізналася нещодавно та коли звернулася до державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області для оформлення спадщини, нотаріус їй повідомила, що пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Зазначає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустила, оскільки не знала що має право на обов'язкову частку у спадщині, тому вчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на вказані обставини просила визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до Бобринецької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.79). Подав до суду заперечення згідно яких позовні вимоги не визнає та заперечує щодо їх задоволення, вказуючи, що позивачем невірно зазначено позовну вимогу про визначення їй додаткового строку, оскільки відповідно до вимог чинного на час відкриття спадщини законодавства ЦК України в редакції 1963 року строк для прийняття спадщини може бути продовжений. Посилання позивача на ті обставини, що не знала про наявність спадкового майна, а саме обов'язкової частки на земельну ділянку, а їй стало відомо про наявність земельної ділянки лише в 2016 року, а тому об'єктивно, непереборно перешкодили прийняттю нею спадщини, вважає безпідставними, оскільки сама по собі необізнаність позивача про наявність обов'язкової частки на спадкове майно не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Розгляд справи просив провести за його відсутності (а.с.27-29).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Бобринець Бобринецького району Кіровоградської області помер чоловік позивачаОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Бобринецького району Кіровоградської області 20 лютого 2002 року (а.с.5).

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2013 року встановлено факт реєстрації шлюбу Дубравською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області 02 лютого 1957 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 5,05 гектарів, що розташована на території Бобринецької міської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 29 березня 2002 року Бобринецькою райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1-664ч (а.с.9).

За життя спадкодавець склав заповіт, який посвідчено 08 лютого 2002 року державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Вороненко Л.В., згідно якого ОСОБА_4 заповів належне йому право на земельну частку (пай), згідно сертифікату НОМЕР_3, виданого Бобринецькою райдержадміністрацією 03.10.1997 року за №628, як члену КСП ім. ХХ з'їзду та належний йому майновий пай члена СВК «Бобринець» або виділену на підставі зазначених прав натурі земельну ділянку та майно ОСОБА_3 (а.с.10).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, за заявою ОСОБА_3 заведена спадкова справа (а.с.50-73) та 02 лютого 2004 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №42 (а.с.11). Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 5,05 га, що знаходиться на території Бобринецької міської ради Кіровоградської області і належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 29.03.2002 року Бобринецькою райдержадміністрацією (а.с.11).

Спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом УРСР в редакції 1963 року, оскільки спадщина була відкрита до 01.01.2004 року, тому необхідно застосовувати Закон, який був чинний на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею ст. 525 цього кодексу також передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Зміст частини 1 ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно ст.553 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

У відповідності до ст.550 ЦК УРСР в редакції 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, однак ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачено звернення до суду з вказаним позовом, тобто позивач, звернувшись в суд з вказаним позовом, обрав невірний спосіб захисту свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, що не позбавляє його права звернення до суду у передбаченому законом порядку з правильно обраним способою юридичного захисту.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.524, 548, 549, 553, 550 ЦК УРСР в редакції 1963 року, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", ст.ст. 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Бондаренко