Справа № 202/7325/16-ц
Провадження № 2/202/478/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 січня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Голін Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування поданої заяви, позивач зазначає, що вона є споживачем комунальних послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, що надаються КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради. 19.11.2016 року ОСОБА_1 отримала вимогу про сплату заборгованості у розмірі 71217, 97, яку вважає неправомірною та такою, що порушує ст. 15 ЗУ "Про захист прав споживачів" та ст. 21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги". Зазначає, що представниками КП "Дніпроводоканал" було неодноразово відмовлено позивачу в укладенні договору про реструктуризацію заборгованості. Зазначена у вимозі сума заборгованості відрізняється від суми, яка зазначена в особистому кабінеті абонента. Вказує, що неможливо встановити дійсність структури заборгованості, підстави її нарахування. Посилаючись на ст. ст. 4, 5, 15 ЗУ "Про захист прав споживачів" ст. ст. 3, 15, 118, 119, 120 ЗУ "Про житлово - комунальні послуги" просить визнати дії комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради щодо ненадання інформації про підстави нарахування та структури заборгованості за надані послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення протиправними та зобов'язати КП "Дніпропводоканал" Дніпропетровської міської ради надати розрахунок заборгованості станом на 01 січня 2014 року з поясненням підстав нарахування та структури заборгованості.

В судові засідання з'являвся представник позивача, обставини та вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі, позовну заяву просив задовольнити.

В судові засідання також з'являвся представник відповідача, у задоволенні позовної заяви просив відмовити в повному обсязі. Через канцелярію суду подав письмові заперечення, в яких зазначив, що сума заборгованості позивача встановлена судовим наказом від 24.06.2011 року, а позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів та обрано спосіб захисту, який не передбачений законом.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2012 року ВП № 31372201, державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження щодо виконання судового наказу по справі № 2н-3169, виданого 13.12.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, яким з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 стягнуто борг у розмірі 9 036, 76 грн. на користь МКВП "Дніпроводоканал".

Відповіддю № В-1875 від 15.08.2014 року на заяву ОСОБА_1 про укладення договору реструктуризації по виплаті заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення від 12.08.2014 року наданою заступником директора КП "Дніпроводоканал" з юридичних питань ОСОБА_6, ОСОБА_1 повідомлено, що станом на 13.08.2014 року заборгованість ОСОБА_1 складає 7640, 31 грн. та зазначено, що для вирішення питання щодо сплати заборгованості ОСОБА_1 необхідно звернутися до групи з контролю за виконанням судових рішень.

ОСОБА_7 повідомлено про наявність на її особовому рахунку заборгованості станом на 01.11.2016 року за надані послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення у розмірі 7 217, 97, грн., яку КП "Дніпроводоканал" просить погасити, що підтверджується вимогою направленою КП "Дніпроводоканал" від 01.11.2016 року № 8420, на адресу ОСОБА_3

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12.04.96 року

м.Київ " Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам ст.137 ЦПК щодо форми й змісту позовної заяви, зокрема, містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Крім того, відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення порушених прав та вплив на правопорушення.

Способи захисту цивільних прав та інтересів закріплені у ст.16 ЦК України.

За положеннями ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа вільно на власний розсуд обирає способи захисту цивільного права.

Зі змісту ст. ст. 27, 31 ЦПК України вбачається, що позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета та підстав позову.

У ч. 1 ст. 11 ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 22 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" виробник зобов'язаний надавати в установленому порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Разом з цим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження порушення своїх прав з боку Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради.

Крім цього, суд вважає, що заявляючи вимоги про визнання дій комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, щодо ненадання інформації про підстави нарахування та структуру заборгованості за надані послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення та про зобов'язання комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради надати розрахунок заборгованості позивач обрав неналежний спосіб захисту прав та інтересів, оскільки він суперечить вимогам ст. 16 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 361 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: Г.В. Бєсєда