Єдиний унікальний номер 235/7235/16-ц Номер провадження 22-ц/775/190/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Будулуци М.С., Санікової О.С.,

секретар Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі, від котрого 22.03.2004 року народився син ОСОБА_3.

В квітні 2012 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3, який проживає разом із позивачкою відповідач не надає. Просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто аліменти із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 17 листопада 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 22 березня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

З вказаним заочним рішенням суду не погодилася позивач ОСОБА_1 і оскаржила його в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права, вважає, що суд першої інстанції неповно та необ'єктивно розглянув справу, не з'ясував всі обставини по справі. Просить апеляційний суд скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутність.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 69 (а.с. 50 - 51).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 4 жовтня 2003 року, який згідно рішення Кіровського районного суду м. Донецька було розірвано 5 квітня 2012 року. Позивачка є матір'ю, а відповідач - батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом із позивачкою та знаходиться у неї на утриманні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у попередньому судовому засіданні всупереч вимогам п. 3 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд не визначив факти, які визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню, є безпідставними, оскільки частиною 7 статті 130 ЦПК України передбачено, що попереднє судове засідання не є обов'язковим. Питання про необхідність його проведення вирішується суддею під час відкриття провадження у справі.

В ухвалі про відкриття провадження у справі (а.с. 13) суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області вказала, що проведення попереднього судового засідання у справі не є необхідним.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що рішення прийняте з обмеженням конституційного права сторони на правову допомогу не може вважатися законним та обґрунтованим та підлягає скасуванню, є безпідставними, оскільки частиною 1 статті 12 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом.

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, яка передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правом, передбаченого статтею 12 ЦПК України, позивачка не скористалася.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що в рішенні суду не відображено підстав часткового задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції зробив висновок про те, що відповідач - працездатний, інших осіб, яких зобов'язаний утримувати за законом, не має, дитина джерела засобів до існування не має і за таких обставин суд першої інстанції правильно визначився з розміром аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається із частини 2 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд не прийняв до уваги, що дитина хворіє на хронічні захворювання, постійно потребує придбання ліків, консультації лікарів, постійні обстеження, копія довідки про хворобу була направлена до суду електронною поштою, є безпідставними, оскільки пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що до передбаченої статті 185 СК участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Із позовної заяви позивачки вбачається, що вона не посилалася на статтю 185 СК України взагалі і в позовній заяві про стягнення аліментів мова не йшла про хворобу сина (а.с. 1-2).

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2016 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2016 року року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: