УХВАЛА

25 січня 2017 року м. Мукачево Справа №303/5810/16-ц 2/303/141/17

Номер рядка стат.звіту - 19

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

У складі : головуючого - судді Кость В.В.

секретар судового засідання Слюсарчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2

до відповідача (1) ОСОБА_3

до відповідача (2) ОСОБА_4

до відповідача (3) ОСОБА_5

третя особа: ОСОБА_6

про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 02 серпня 2012 року,

За участю:

представника позивача - ОСОБА_2;

представника відповідача (3) - ОСОБА_7;

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні по справі 25.01.2017 представником відповідача (3) заявлено клопотання про повернення даної позовної заяви, оскільки така подана особою, яка не має повноважень на ведення справи.

За доводами представника відповідача (3), представник позивача не має належних повноважень на ведення даної цивільної справи від імені позивача. У зв'язку з цим, представник позивача також був позбавлений права на підписання позовної заяви, з огляду на зміст доручення у справі, яке йому було видано Мукачівським місцевим центром з надання безоплатної вторинної допомоги (надалі - Центр).

Представник позивача у задоволенні клопотання просив відмовити, зазначивши, що представництво інтересів ОСОБА_1 здійснює на підставі належним чином оформленого доручення, а зазначення у вказаному документі даних про надання йому повноважень на представництво інтересів у кримінальному провадженні жодним чином не обмежує його права на можливість представляти інтереси позивачки у цивільному процесі.

Розглянувши заявлене клопотання та заслухавши думку представників сторін з цього приводу, а також дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

У відповідності з положеннями частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Однак, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною третьою ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява підписується позивачем або його представником.

Згідно зі статтею 38 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у цивільній справі, можуть брати у ній участь особисто або через представника (крім справ про усиновлення).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави».

З метою забезпечення реалізації закріплених прав і свобод людини і громадянина Конституція України встановлює відповідні правові гарантії.

Зокрема, в частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Отже, право на правову допомогу - це гарантована Конституцією України можливість фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги.

В свою чергу, держава, серед іншого, в особі відповідних органів визначає певне коло суб'єктів надання правової допомоги та їх повноваження.

На розвиток цієї конституційної норми був прийнятий закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», який визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

У відповідності до положень частин першої, третьої та четвертої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути, зокрема, і доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Також суд зазначає, що повноваження адвоката як захисника або представника у певному виді судочинства підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Так, частиною четвертою ст. 42 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Наявна у справі позовна заява, на підставі якої здійснюється судовий розгляд справи, підписана адвокатом ОСОБА_2 (а.с. 2-5), а для підтвердження своїх повноважень на підписання даного позову ним була надана засвідчена копія доручення, видана йому Центром 23.07.2015 для представництва інтересів ОСОБА_1 у кримінальному провадженні.

По відношенню до спірної по справі ситуації слід зазначити, що згідно з пунктом 8 частини першої ст. 17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» відповідні центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги видають доручення для підтвердження повноважень захисника або повноважень адвоката для здійснення представництва інтересів особи в судах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами;

При цьому, суб'єкт надання безоплатної вторинної правової допомоги (в т.ч. й адвокати) мають право представляти права і законні інтереси осіб, які потребують безоплатної вторинної правової допомоги, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами на підставі доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (частина третя ст. 21, пункт 3 частини першої ст. 25 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»).

Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі та оцінюючи їх у контексті з вищевказаними приписами чинного законодавства, суд констатує те, що у адвоката ОСОБА_2 не було підстав для подання до суду та підписання позову, на підставі якого здійснюється судовий розгляд даної справи, у зв'язку з відсутністю документально підтвердженої основи для здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у цивільному процесі.

Фактичною підставою для надання Центром доручення адвокату ОСОБА_2 (а.с. 7) було звернення ОСОБА_1 Однак таке доручення було видано адвокату саме для «представлення інтересів» ОСОБА_1 у кримінальному провадженні.

Суд також констатує, що поняття «представлення інтересів у кримінальному провадженні» не є тотожним та рівнозначним поняттю представництва у цивільному процесі.

Видане адвокату ОСОБА_2 доручення від 23.07.2015 для можливості вчинення ним певних процесуальних дій у кримінальному провадженні не може свідчити про необмеженість його прав та повноважень в інших правовідносинах та видах судочинства, оскільки одним із елементів верховенства права є принцип правової (юридичної) визначеності, яким стверджується конкретність та передбачуваність застосування певних правових норм, що дає змогу відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, а також передбачати юридичні наслідки певного виду поведінки.

Також слід зазначити, що представництво в цивільному процесі - це процесуальна діяльність особи (представника), спрямована на захист суб'єктивних прав і охоронюваних законом інтересів іншої особи (яку представляють), яка бере участь у справі та сприяє суду в повному й об'єктивному з'ясуванні обставин справи, і в ухваленні законного й обґрунтованого рішення.

Отже, діяльність представника у цивільному процесі має бути нерозривно пов'язана із волею тієї особи, права та інтереси якої представляє представник, тому уповноваження адвоката ОСОБА_2 Центром для представництва інтересів ОСОБА_1 (за її зверненням) у кримінальному провадженні не може бути свідченням фактичної наявності її волі на представлення її інтересів у даному цивільному процесі, шляхом звернення адвоката ОСОБА_2 до суду із вимогою за предметом позову.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 207 Цивільного процесуального кодексу України, шляхом постановлення відповідної ухвали.

Саме такий вид судового рішення буде правильним для постановлення за результатами судового розгляду даної справи, з огляду на фактичні обставини справи по ній та конкретну стадію судового процесу.

Також суд зазначає, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 1, 3, 8, 207, 209 - 210 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

2. На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Кость