АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар: Тодоряк Г.Д.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок», Чернівецької міської ради, виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Чернівецького міського голови - ОСОБА_5, секретаря Чернівецької міської ради - ОСОБА_6 про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі, за апеляційними скаргами Чернівецького міського голови - ОСОБА_5, виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради, секретаря Чернівецької міської ради - ОСОБА_6, комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просив визнати незаконним його звільнення з посади генерального директора комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» (далі - КП «МТК «Калинівський ринок») з 01 квітня 2014 року, поновити його на посаді генерального директора КП «МТК «Калинівський ринок».

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22-ц/794/258/17 Головуючий у 1 інстанції: Дудаков С.Е.

категорія:54 Доповідач: Литвинюк І.М.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі укладеного трудового контракту від 05 листопада 2012 року він виконував обов'язки генерального директора КП «МТК «Калинівський ринок». 01 грудня 2013 року в контракт були внесені зміни шляхом викладення контракту у новій редакції, строк дії зазначеного контракту було встановлено до 04 листопада 2015 року.

Зазначав, що 31 березня 2014 року секретарем Чернівецької міської ради ОСОБА_6 видано розпорядження про його звільнення з посади генерального директора КП «МТК «Калинівський ринок» та розірвання з ним трудового контракту з підстав одноразового грубого порушення трудових обов'язків. Разом з тим, порушень трудових обов'язків при виконанні роботи на посаді генерального директора КП «МТК «Калинівський ринок» він не допускав, звільнений без законної підстави, тому просив задовольнити позов.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 листопада 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_4 з посади генерального директора КП «МТК «Калинівський ринок» з 01 квітня 2014 року. Поновлено його на посаді генерального директора КП «МТК «Калинівський ринок». Допущено негайне виконання рішення суду.

В апеляційних скаргах КП «МТК «Калинівський ринок» та виконавчий комітет Чернівецької міської ради просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Посилаються на те, що судом першої інстанції при постановленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Так, судом проігноровано та залишено поза увагою протокол № 6 засідання комісії, створеної розпорядженням Чернівецького міського голови від 28 лютого 2014 року, № 108-к (із змінами) від 31 березня 2014 року. При звільненні позивача було повністю враховано характер проступку та суттєвість наслідків порушення. Текст розпорядження № 211-к від 31 березня 2014 року містить посилання на порушення, з якими роботодавець повязує факт звільнення ОСОБА_4 за одноразове грубе порушення трудових обовязків. Крім того, судом залишено поза увагою те, що КП «МТК «Калинівський ринок», виконком міської ради та секретар міської ради є неналежними відповідачами, оскільки роботодавцем по відношенню до позивача є виключно Чернівецький міський голова.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обовязок встановлення факту порушення трудових обовязків, його характеру, зокрема чи є воно грубим, законом покладено на роботодавця, яким в даному випадку є КП «МТК «Калинівський ринок», в особі органу управління, функції якого на момент звільнення позивача з посади здійснював секретар Чернівецької міської ради ОСОБА_6 Звільнення ОСОБА_4 відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, оскільки відповідачем не була доведена наявність вини позивача у грубому одноразовому порушенні трудових обовязків.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись колегія суддів апеляційного суду не може.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Пунктом 10 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закону) сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад. При цьому згідно з частиною пятою цієї статті сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Водночас при визначенні належного відповідача у справах згаданої категорії необхідно враховувати особливості правового статусу сільського, селищного, міського голови.

Так, відповідно до частини шостої статті 42 Закону при здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою. Саме сільські, селищні, міські ради згідно з частиною першою статті 10 Закону є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Враховуючи зазначене, видаючи розпорядження щодо звільнення керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, сільський, селищний, міський голова діє від імені цієї територіальної громади.

Отже, виступати відповідачами у такій категорії справ мають сільська, селищна, міська рада, як орган місцевого самоврядування та голова відповідної ради. Цей висновок узгоджується зі статтею 18 Закону, згідно з якою орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції.

За таких обставин, комунальне підприємство «МТК «Калинівський ринок», виконавчий комітет Чернівецької міської ради, секретар Чернівецької міської ради ОСОБА_6 є неналежними відповідачами.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Пiдстави розiрвання трудового договору з ініціативи власника передбачено у статтях 40, 41 КЗпП України.

Статтею 41 КЗпП України передбачені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Пунктом 1 ч. 1 указаної статті передбачено, що трудовий договір може бути розірваний з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків, зокрема, керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками тощо. Звільнення неможливе за п. 1 ч.1 ст. 41 КЗпП України, якщо порушення носить тривалий, а не разовий характер.

Крім того, звільнення на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватись з дотриманням порядку і строків, викладених у ст. ст. 148, 149 КЗпП України.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень

У цій же постанові ВСУ роз'яснив, що вирішуючи питання про законність звільнення на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, та, з'ясовуючи, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано (могло бути завдано) шкоду.

Отже, умовою розірвання трудового договору за п. 1 ст. 41 КЗпП України є те, що вчинене працівником, який займає посаду, вказану у цьому пункті, грубе порушення трудових обов'язків носить одноразовий характер.

Виходячи із змісту терміну «одноразове порушення» можна стверджувати, що йдеться про одиночне порушення працівником трудових обов'язків, а не триваюче, зокрема, неналежне виконання службових обов'язків протягом періоду роботи, в т. ч. щодо не вчинення керівником структурного підрозділу дій по ефективному керівництву та організації його роботи, окремих служб, розподілу функціональних обов'язків між посадовими особами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 05 листопада 2012 року між ОСОБА_4 та Чернівецькою міською радою укладено трудовий контракт, за яким позивач був призначений на посаду генерального директора КП «МТК «Калинівський ринок». 01 грудня 2013 року в контракт були внесені зміни шляхом викладення контракту у новій редакції, строк дії зазначеного контракту було встановлено до 04 листопада 2015 року.

31 березня 2014 року секретарем Чернівецької міської ради ОСОБА_6 видано розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з посади генерального директора КП «МТК «Калинівський ринок» та розірвання з ним трудового контракту з підстав одноразового грубого порушення трудових обов'язків за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Підставою видачі розпорядження став протокол від 31 березня 2014 року Комісії з перевірки діяльності генерального директора КП «МТК «Калинівський ринок» ОСОБА_4 щодо виконання ним умов контракту та вимог статуту КП «МТК «Калинівський ринок» з узагальнюючою довідкою. Комісією встановлено неналежне здійснення ОСОБА_4 контролю за використання торговельних місць на ринку, недотримання вимог законодавства щодо передачі в оренду комунального майна та щодо передачі в користування торговельного місця, прийняття неефективного управлінського рішення (укладення договорів про надання охоронних послуг за відсутності дійсної потреби в охоронній діяльності).

Пунктом 5.3.4 Статуту КП «МТК «Калинівський ринок», затвердженого рішенням 37 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 26 лютого 2009 року № 864, визначено перелік повноважень генерального директора комунального підприємства.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-33цс14 від 21 травня 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Важливим елементом застосування п.1 ч.1 ст.41 КзпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості. Так, рішення компетентного органу про звільнення має містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника.

Зокрема, у п. 1 ст. 41 КЗпП України йдеться про одноразове грубе порушення трудових обов'язків, а не про тривале, системне, що могло бути підставою для звільнення за інших підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для звільнення позивача за п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП став ряд виявлених в процесі проведення службового розслідування фактів невиконання або неповного чи неналежного виконання ним умов Контракту та вимог Статуту КП МТК "Калинівський ринок".

Так, виходячи з висновків Комісії, було встановлено неналежне здійснення контролю за використанням торговельних місць на ринку, недотримання вимог законодавства щодо передачі в оренду комунального майна за пропозицією комунального підприємства та щодо передачі в користування торговельного місця; прийняття неефективного управлінського рішення, що призвело до виникнення витрат комунального підприємства на суму 158,6 тис.грн.; невжиття заходів щодо обмеження або припинення електропостачання; перевищення службових повноважень, зокрема, в частині зберігання транспортних засобів в кількості 9 одиниць, що не належать підприємству; неефективне управлінське рішення, зокрема, в частині придбання транспортного засобу, який за наказом по підприємству було закріплено за позивачем; перевищення службових повноважень в частині придбання основних засобів на суму, яка перевищує дозволений ліміт; недотримання вимог законодавства в частині ведення господарської діяльності, зокрема, щодо порушення порядку укладання договорів між юридичними особами в письмовій формі; неналежна організація та неналежний контроль за виконанням робіт, що призвело до збільшення вартості капітального та поточного ремонту асфальтобетонного покриття; розрахунки вартості 1 машино-години спеціалізованої техніки, не погоджені замовником та складені без надання обґрунтованих розрахунків; незабезпечення належного оформлення документів з виконання будівельних робіт і контролю за їх виконанням; порушення трудового законодавства щодо неправомірного звільнення працівника.

Досліджуючи кожне з порушень, наведених у протоколі № 6 та узагальнюючій довідці комісії з перевірки діяльності генерального директора КП «МТК «Калинівський ринок» ОСОБА_4 від 31 березня 2014 року, які стали підставою для видачі розпорядження про звільнення позивача, вбачається, що виявлені порушення, які, на думку апелянтів, можуть вважатись підставою для звільнення, передбаченою п. 1 ст. 41 КЗпП України, а саме, неналежне здійснення контролю за використанням торговельних місць; укладення договорів про надання охоронних послуг з ПП «Гарант»; невжиття заходів щодо обмеження або припинення електропостачання; знаходження транспортних засобів на території рину, які не належать підприємству; неефективне управлінське рішення щодо транспортних засобів, які придбані та орендовані КП МТК «Калинівський ринок»; купівля наметів та шатрів; поточний ремонт асфальтобетонного покриття; надання послуг з вивезення снігу з території підприємства; щодо перевірки відповідності актів виконаних робіт затвердженій кошторисній документації по відповідним обєктам, мали місце протягом усього часу виконання ОСОБА_4 обов'язків директора КП «МТК «Калинівський ринок», не є одноразовим порушенням, носять тривалий, а не разовий характер, доказів, на підтвердження підстав вважати будь - яке з них або їх сукупність грубими, немає, а тому у відповідача були відсутні передбачені законом, а саме п.1 ст.41 КЗпП України, підстави для звільнення позивача за одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

Окрім того, посилання відповідача на те, що грубим порушенням норм чинного законодавства та умов контракту є передача бензину А-92 в кількості 2000,0 літрів та дизпалива в кількості 2000,0 літрів КП «МіськШЕП» (дана передача була оформлена актом прийому передачі від 30січня 2014 року, на якому відсутня печатка підприємства), є безпідставними, оскільки відсутні суттєві наслідки порушення у вигляді заподіяння значної матеріальної шкоди. Можливість врегулювання відносин з вищевказаною юридичною особою, а також стягнення з неї коштів підтверджена долученою до справи в суді апеляційної інстанції ухвалою господарського суду Чернівецької області від 29 грудня 2014 року про затвердження мирової угоди.

Щодо неналежної організації та неналежний контроль за виконанням робіт, що в свою чергу призвело до збільшення вартості капітального та поточного ремонту асфальтобетонного покриття (договори № 102д від 08 травня 2013 року, від 12 серпня 2013 року, № 179д від 22 серпня 2013 року), підписання актів приймання будівельних робіт за грудень 2013 року відповідно до договору № 171д від 16 серпня 2013 року, які насправді не виконувались, та надані на підтвердження цих обставин судові рішення та ОСОБА_1 звірки взаємних розрахунків,колегія суддів вважає, що тривале неналежне керівництво роботою підприємства, ослаблення контролю за роботою підлеглих не є одноразовим грубим порушенням трудових обовязків.

Крім того, з врахуванням обставин справи, колегія вважає, що кожне з покладених в основу Узагальнюючої довідки Комісії з перевірки діяльності ОСОБА_4 порушення, як підстава його звільнення, саме по собі не є одноразовими грубими порушеннями трудових обов'язків, такими, що призвели до негативних наслідків або реальної загрози їх виникнення, і не можуть бути достатньою підставою для розірвання трудового договору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

В розпорядженні від 31 березня 2014 року № 211-к про звільнення позивача з роботи не зазначено, в чому конкретно проявилось порушення, чи мала місце певна протиправна дія або ж бездіяльність, хоча і йде посилання на підстави для його видання (протокол від 31 березня 2014 року комісії з перевірки діяльності генерального директора КП «МТК «Калинівський ринок» ОСОБА_4 щодо виконання ним умов контракту та вимог статуту КП «МТК «Калинівський ринок» з узагальнюючою довідкою).

Відповідно до вимог ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Обов'язок встановлення факту порушення трудових обов'язків, його характеру, зокрема чи є воно грубим, Законом покладено на роботодавця. При цьому, Роботодавець повинен вжити відповідних заходів щодо перевірки виявлених фактів порушень в порядку, визначеному ст. 149 КЗпП України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що таких дій після доведення до нього інформації про факти можливих порушень в діяльності ОСОБА_4, виявлених в ході проведення 31 березня 2014 року засідання комісії, створеної на підставі розпорядження секретаря Чернівецької міської ради від 28 лютого 2014року №108-к, відповідач не вчиняв, викладені факти належним чином не перевіряв, що також знайшло своє підтвердження у факті незастосування до спірного випадку приписів ст. 148 КЗпП України.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив з того, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів (ст. 10, 60 ЦПК України) на підтвердження факту вчинення позивачем одноразового грубого порушення трудових обов'язків. Зокрема, в розпорядженні про звільнення з роботи не зазначено в чому саме полягало порушення, яке стало підставою для звільнення, не зазначена дата скоєння ОСОБА_4 порушення трудових обов'язків, а відтак відсутня законна підстава для звільнення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність звільнення позивача з займаної посади з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги виконавчого комітету Чернівецької міської ради та КП «МТК «Калинівський ринок» слід задовольнити частково. В частині задоволення позову до КП «МТК «Калинівський ринок», виконавчого комітету Чернівецької міської ради, секретаря Чернівецької міської ради ОСОБА_6 про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі рішення слід скасувати та відмовити в задоволенні позову до цих осіб. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Чернівецького міського голови ОСОБА_5, Чернівецької міської ради, виконавчого комітету Чернівецької міської ради, секретаря Чернівецької міської ради ОСОБА_6, комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 листопада 2015 року в частині задоволення позову до комунального підприємства Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок», виконавчого комітету Чернівецької міської ради, секретаря Чернівецької міської ради ОСОБА_6 про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до комунального підприємства Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок», виконавчого комітету Чернівецької міської ради, секретаря Чернівецької міської ради ОСОБА_6 про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі відмовити.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: