н/п 2/490/3615/2017 Справа № 490/1144/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

30 січня 2017 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання кредитного договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив про визнання з моменту укладення недійсним кредитного договору № 5745048 від 17 жовтня 2007 року недійсним з підстав, визначених ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів " та ст. 227 ЦК України.

Ухвалою суду прийнято та об'єднане в одне провадження з первісним позовом зустрічну позовну заяву ПАТ "ПУМБ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 26 371,65 доларів США.

Ухвалою суду від 14 вересня 2016 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання кредитного договору недійсним.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 вересня 2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 28 листопада 2016 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2016 року скасовано, а справу направлено до того ж суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16 січня 2017 року рішення суду від 14 вересня 2016 року залишено без змін.

У відповідності до вимог ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

В силу змісту ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі , і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що суд, у складі головуючого судді Гуденко О.А., висловив свою думку щодо суті спору в рішенні суду від 14.09.2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16 січня 2017 року, то з метою уникнення в подальшому при розгляді справи сумнівів у об'єктивності та неупередженості судді, слід заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 18-25 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду цивільної справи №490/1144/16-ц за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Гуденко