справа № 709/2215/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 рік смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд в складі головуючого судді - Калашника С.І.

секретаря судового засідання - Соломка Л.М.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

третя особа ОСОБА_4

представника третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до сільської ради с.Велика Бурімка Чорнобаївського р-ну Черкаської області третіх осіб на стороні відповідача , що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 ,державного реєстратора Чорнобаївської районної державної адміністрації смт.Чорнобай Чорнобаївського р-ну Черкаської області про визнання поважною причини пропуску строку позовної для звернення до суду , встановлення факту ,що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та визнання недійсним витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку на ім.»я ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом зазначивши ,що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6 який постійно проживав в с.Велика Бурімка Чорнобаївського р-ну Черкаської області та після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно в склад якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею -2,94 га. Спадщину прийняла дружина померлого ОСОБА_7 , яка постійно проживала з спадкодавцем та вступила в управління спадковим майном. За свого життя остання нотаріально не переоформила успадковану після смерті чоловіка земельну ділянку та ІНФОРМАЦІЯ_2 року також померла. Перед смертю ОСОБА_7 склала заповіт яким заповіла позивачу все своє спадкове майно та все те на ,що за життя мала право . Позивач ,як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину померлої ОСОБА_7 та отримала в нотаріальній конторі відповідне свідоцтво на спадкове майно в склад якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.48 га.,що належала на праві приватної власності заповідачу. В 2013 році їй стало відомо про те,що після смерті в 2000 році заповідача ОСОБА_7 ,відкрилась спадщина ще і на успадковану нею за життя земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва її раніше померлого в 1997 році чоловіка ОСОБА_6 яку остання за життя не переоформила у нотаріальній конторі на своє ім»я та яку, на підставі судового рішення в 2013 році ,успадкував третя особа по справі ОСОБА_4. за яким в судовому порядку на неї було визнано право власності ,що і спонукало позивача звернутись до Апеляційного суду Черкаської області з апеляційною скаргою на наявне судове рішення яке було переглянуто та скасовано апеляційною інстанцією і відмовлено у визнанні за ним права власності на наявну земельну ділянку.

Позивач знову звернулась до нотаріальної контори по питанню спадкування земельної ділянки , що належала вже ОСОБА_6 та яку успадкувала, шляхом вступу в управління спадковим майном його дружина ОСОБА_7 ,але позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на наявну спадкову земельну ділянку так,як дружина померлого за свого життя не переоформила на себе наявну земельну ділянку та не виготовила правоустановчих документів на неї ,що і спонукало позивача звернутися до суду з даними позовними вимогами.

В судовому засіданні позивач та її представник внесли уточнення до наявного позову, просять визнати поважною причину пропущення строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права (ас.-45), встановити факт ,що в свідоцтві про шлюб між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_7 ім.»я ОСОБА_6 помилково записано ,як ,,ОСОБА_9,, також просять визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,що належала останньому та визнати недійсним витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно .Пояснили ,що встановлення наявного факту необхідне для підтвердження ,що заповідач успадкувала шляхом вступу в управління спадковим майном земельну ділянку на яку претендує позивач, саме свого чоловіка .Визнання недійсним запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,94 га. потрібне для скасування державним реєстратором запису про право власності на дану земельну ділянку на ім.»я ОСОБА_4 проведеного ним в 2013 році на підставі рішення Чорнобаївського районного суду .

Представник відповідача визнав заявлені позивачем позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_4 та сам він позов не визнали ,звертають увагу ,що позивачем пропущено строк позовної давності та просять відмовити в його задоволенні.

Належним чином повідомлений про час та місце слухання справи третя особа державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Чорнобаївської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився ,керівником апарату РДА подано клопотання про розгляд справи без участі державного реєстратора ,щодо задоволення позову не заперечують.

Суд заслухавши сторони та їх представників ,дослідивши матеріали справи вважає ,що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини .

Змістом ст.ст.71,76,80 ЦК УРСР 1963 року визначено загальний строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушених прав, перебіг строку позовної давності можливість суду визнати поважною причину пропуску наявного строку ,а положенням ст.ст.548 та 549 цього ж кодексу визначено дії які свідчать про прийняття спадщини ,а також те,що прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Положенням ч.1 п.,,Г,, ст.81 ЗК України від.01.01.2002 року обумовлено,що громадяни України можуть набувати право власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6 який постійно проживав в с.Велика Бурімка Чорнобаївського р-ну Черкаської області ,що стверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 (ас.9) та після смерті якого, відкрилась спадщина на все належне йому майно в склад якого входить належна йому на праві приватної власності земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею -2,94 га. ,що стверджується отриманим ним за життя у 1996 році сертифікатом серії НОМЕР_2 (ас.59) та Державним актом серії НОМЕР_3 (ас.-5) . Спадщину померлого прийняла його дружина ОСОБА_7 яка постійно проживала з спадкодавцем та вступила в управління спадковим майном,що стверджується довідками за підписом сільського голови № 322 від 24.07.2002 року та № 538 від 18.11.2016 року (ас.7; 38) та передала в 2000 році наявну землю в оренду місцевому господарству терміном на п»ять років про, що свідчить договір оренди землі укладений між ОСОБА_7 та ПСП.,,Маяк,, с.Велика Бурімка Чорнобаївського р-ну Черкаської області (ас.6).

За життя дружина померлого власника земельної ділянки, нотаріально не переоформила успадковану після смерті чоловіка ділянку та ІНФОРМАЦІЯ_2 року також померла ,що стверджується свідоцтвом серії НОМЕР_5 (ас.9).

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку /пай/ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею. 3,48 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості ,що належала їй особисто на праві приватної власності та на не переоформлену нотаріально земельну ділянку чоловіка кадастровий номер :НОМЕР_4.

Ще за життя 08.08.2000 року, спадкодавець склала заповіт яким заповіла позивачу все належне їй майно де б воно не було і з чого б воно не складалось та все те на,що на день смерті матиме право .

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 так, як в визначений законом шести місячний термін з часу відкриття спадщини, подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття та отримала (ас.-8) свідоцтво про прийняття спадщини ,що складається з права на земельну частку /пай/ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею. 3,48 га. в умовних кадастрових гектарах , що належала спадкодавцю на праві приватної власності у відповідності до сертифіката серії НОМЕР_6 від14.09.1996 року.

В 2013 році позивачу стало відомо про те,що після смерті в 2000 році заповідача ОСОБА_7 , відкрилась спадщина ще і на успадковану заповідачем за життя земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва її померлого в 1997 році чоловіка ОСОБА_6 , яку остання за життя не переоформила у нотаріальній конторі на своє ім»я та яку на підставі судового рішення в 2013 році успадкував ,як спадкоємець п»ятої черги за законом ОСОБА_4(третя особа по справі ) за яким в судовому порядку було визнано право власності на неї ,а державним реєстром (на підставі рішення суду) проведено реєстрацію права власності на землю та видано останньому витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ,що і спонукало позивача звернутись до Апеляційного суду Черкаської області з апеляційною скаргою на наявне судове рішення.

10 серпня 2016 року рішення Чорнобаївського районного суду (ас.18-19) було переглянуто та скасовано апеляційною інстанцією і постановлено нове судове рішення яким відмовлено третій особі ,тобто ОСОБА_4 у визнанні за ним права власності на дану земельну ділянку (ас-20-23).

Позивач після отримання судового рішення звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та знаходження спадкового майна по питанню оформлення наявної спадкової ділянки де отримав роз»яснення щодо неможливості видати йому свідоцтво про право на спадщину так,як дружина померлого власника земельної ділянки не переоформила її на себе та не виготовила відповідних документів тому рекомендували звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно (ас.74) ,що і спонукало позивача 28.11.2016 року звернутися за захистом своїх порушених прав до суду з наявними позовними вимогами .

.

При прийнятті рішення по суті суд вважає,що позивач з поважної причини пропустила визначений законом строк позовної давності для звернення до суду так,як проживає за межами Черкаської області та через не задовільний стан здоров»я (хронічна ревматична хвороба серця . перебіг якої відбувається до 2-3-х разів на рік) ,являється інвалідом ІІ-ї групи та потребує постійного лікування ,що стверджується відповідними документами (ас. 25 та 75). Крім того, позивач не знала при поданні заяви до нотаріальної контори в 2002 році при прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_7 про наявність земельної ділянки яку та успадкувала після смерті свого чоловіка так,як остання не переоформляла її на себе у нотаріальному порядку . Про даний факт позивачу стало відомо в 2013 році про,що свідчить і рішення апеляційного суду Черкаської області (ас.20-23) до якого звертався позивач з апеляційною скаргою .

Факт наявності допущеної в 1954 році помилки щодо запису в свідоцтві про шлюб ОСОБА_6 з ОСОБА_7 ,де ім»я останнього записано російською мовою ,як ,,ОСОБА_9,, (ас.-10) при видачі подружжю даного документа ,знайшло своє підтвердження в судовому засіданні витягом з відділу Державного реєстру актів цивільного стану (ас.73) де зазначено дату і місце реєстрації між останніми шлюбу та номер актового запису даної події..

Таким чином суд вважає, що право позивача на спадкування спірної земельної ділянки дійсно порушено і підлягає захисту шляхом постановлення відповідного судового рішення на підставі якого позивач зможе оформити свої спадкові права у повному обсязі.

Керуючись 24 Констиуції України, ст.ст.71,76, 80 ,534 ,549 Кодекса УРСР 1963 року , ст.ст.10,11,60 209 ч.3 ,212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності для звернення до суду та встановити факт ,що в свідоцтві серії НОМЕР_7 про одруження від 13грудня 1954 року померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 з ОСОБА_8 ,внаслідок чого ОСОБА_8 присвоєно прізвище ,,ОСОБА_6,, допущено помилку внаслідок якої ,при оформленні даного правоустановчого документа було помилково записано ім»я останнього ,як -,,ОСОБА_9,, .

Визнати за ОСОБА_1 жителькою АДРЕСА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер :НОМЕР_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-2,94 га.,що розташована в адміністративних межах сільської ради с.Велика Бурімка Чорнобаївського р-ну Черкаської області та належала на праві приватної власності згідно до Державного акта серії НОМЕР_3 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6.

Визнати недійсним запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :НОМЕР_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,94 га. в адміністративних межах сільської ради с.Велика Бурімка Чорнобаївського р-ну Черкаської області на ім.»я ОСОБА_4 який проведено 16.07.2013 року на підставі рішення № 709/1830/13-ц від 27.06.2013 року Чорнобаївського районного суду Черкаської області

Судові витрати пов»язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через районний суд на протязі 10 днів з дня проголошення рішення, а особою, що брала участь в розгляді справи, але не була присутня на часть постановлення рішення в той же строк з часу отримання копії рішення.

Суддя Чорнобаївського районного суду С. І. Калашник