У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Січиокно Т.О.

за участю: секретаря Ромахової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава клопотання відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 про витребування доказів,-

в с т а н о в и в :

у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заявив вказане вище клопотання, мотивуючи його необхідністю витребування у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2 договору купівлі продажу житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого цим же нотаріусом, а також договір купівлі продажу житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 у продавця ОСОБА_3, вважаючи, що дані докази мають значення для справи, оскільки за їх допомогою можливо зясувати необхідні дані про вартість квартири АДРЕСА_2 та її продавця та обставин вчинення правочинів.

Позивач та ї представник за первісним позовом заперечили проти задоволення даного клопотання, вважаючи його безпідставним.

Інші учасники судового розгляду покладаються на розсуд суду.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України визначено, що у випадках коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Як встановлено, відповідач до початку розгляду справи по суті звертався до суду із з цим же клопотанням, яке судом задоволено не було.

В даний час нових доводів щодо необхідності витребовування даного доказу суду не надано, за своїм змістом є ідентичне до заявленого раніше.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання до задоволення не підлягає.

При цьому, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Таким чином, суд констатує той, що судовий розгляд по даній справі проводиться тривалий час, а поведінка представника відповідача є направленою на затягування розгляду справи, оскільки із заявленого ним клопотання вже прийнято рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137 ЦПК України, -

у х в а л и в :

клопотання відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 у про витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Т.О.Січиокно