Справа № 404/119/17
Номер провадження 2-о/404/52/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В. за участі секретаря - Чайка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Фортечний районний у місті Кропивницькому відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища Темир-Тау, Кузедєєвського району, Кемеровської області, громадянина України, що проживав у АДРЕСА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівка, на тимчасово окупованій території України. Посилається на те, що є племінницею ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівка. Отримати вона свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не може, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини.

Заінтересована особа -Фортечний районний у місті Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, його представник в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, через канцелярію суду, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с.34).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити заяву, з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав (ст. 3 ЦПК України).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення із зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Так з"ясовано, що ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3, про що свідчить копія заповіта. Як вбачається із наданої копії паспорта серія НОМЕР_1, виданого 17 липня 1999 року Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, громадянин України ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Темир-Тау, Кузедєєвського району, Кемеровської області.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівка, Центрально-Міського району, Донецької області помер, про що 23 квітня 2016 року видано свідоцтво серії НОМЕР_2 про його смерть зареєстроване Горлівським міським відділом запису актів громадянського стану Державної Реєстрації Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, засвідченого відповідною гербовою печаткою на бланках Донецької Народної Республіки.

Згідно інформації від 08.12.2016 року за №1045-09/01.1-09 Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області розглянуто документи ОСОБА_1, подані для державної реєстрації смерті гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, заявницею на підтвердження її слів пред"явлено свідоцтво про смерть НОМЕР_2 , видане Горлівським міським відділом запису актів громадянського стану Державної Реєстрації Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Оскільки, заявником для підтвердження факту смерті гр. ОСОБА_3 пред"явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відмовлено у державній реєстрації смерті (а.с 19).

Як встановлено, заявник має намір встановити факт смерті дядька, оскільки це має юридичне значення, а саме для оформлення спадкових прав. Згідно ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров"я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто, свідоцтво НОМЕР_2 про смерть ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, видане 23.04.2016 року, Горлівським міським відділом запису актів громадянського стану Державної Реєстрації Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки- на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків.

Згідно вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для державної реєстрації смерті ОСОБА_3 та звернутись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви та встановлення факту смерті ОСОБА_3. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 88, 234, 235, п.8 ч.1 ст. 256, 257, 257-1, 259, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву- задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища Темир-Тау, Кузедєєвського району, Кемеровської області, громадянина України, що проживав у АДРЕСА_1, та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Горлівка, на тимчасово окупованій території України.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда