Справа № 158/631/17
Провадження № 2-о/0158/25/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року Ківерцівський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Пономарьової О.М.

народних засідателів Левчук Г.І.

Корольчук Л.Й.

при секретарі Грубі М.Є.

з участю прокурора Санакоєва Д.Т.

представника психіатричного закладу Кошинського Е.Л.

лікаря-психіатра ОСОБА_3

особи, щодо якої вирішується питання

про продовження госпіталізації ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за заявою Волинської обласної психіатричної лікарні №2 смт. Олика про продовження госпіталізації недієздатного ОСОБА_4 в психіатричному закладі,-

в с т а н о в и в:

Волинська обласна психіатрична лікарня №2 смт. Олика звернулася до суду із заявою про продовження госпіталізації ОСОБА_4 в психіатричному закладі, мотивуючи тим, що останній рішенням Луцького міського суду Волинської області від 22.06.1993 року визнаний недієздатним. 29.08.2016 року поступив у ВОПЛ №2 смт. Олика за заявою опікуна ОСОБА_5 Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.08.2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, госпіталізовано до ВОПЛ №2 смт. Олика.

Посилаючись на те, що за період госпіталізації психічний стан ОСОБА_4 залишається незмінним та останній потребує психіатричної допомоги, надання якої можливе лише в стаціонарних умовах, просять продовжити госпіталізацію ОСОБА_4 в психіатричному закладі.

В судовому засіданні представник Волинської обласної психіатричної лікарні № 2 смт. Олика Кошинський Е.Л. заяву підтримав, давши пояснення за обставинами, викладеними в ній, та просив заяву задовольнити.

З пояснень лікуючого лікаря ОСОБА_3. встановлено, що ОСОБА_4 хворіє легкою розумовою відсталістю. Через психічний стан, хворий до контакту малопродуктивний, на запитання відповідає коротко, не по темі, емоційно-вольова діяльність ослаблена.

Представник недієздатного ОСОБА_4 - ОСОБА_5, покликаючись на погіршення психічного стану хворого, підтримала заяву.

Хворий ОСОБА_4 щодо задоволення заяви не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін у справі, думку прокурора Санакоєва Д.Т., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міського суду Волинської області від 22.06.1993 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатним. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 423 від 30.09.1993 року опікуном недієздатного ОСОБА_4 призначено ОСОБА_5 В силу ст. 39 ЦК України визнання особи недієздатною передбачає наявність в особи хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно з ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

До Волинської обласної психіатричної лікарні № 2 смт. Олика, недієздатний ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 був госпіталізований за рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.08.2016 року.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Частинами 1, 2 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року по справі 1-1/2016 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України ,Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Статтями 279 та 280 ЦПК України, які діють на даний час, передбачено, що за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", суд за місцезнаходженням психіатричного закладу розглядає заяви представника зазначеного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заяви про продовження такої госпіталізації.

До заяви про примусову госпіталізацію додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

В ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» закріплені підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Так, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Аналізуючи вказані правові норми, суд вважає, що на даний час лікар-психіатр чи представник психіатричного закладу може звернутися до суду із заявою про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку, про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заявою про продовження такої госпіталізації. Тобто, діюче законодавство передбачає розгляд судом лише справ про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Механізму здійснення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра чинним законодавством не визначено.

Однак, суд враховує, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 01.06.2016 №2-рп/2016 по справі 1-1/2016 вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Виходячи з аналогії права та загальних засад суд вважає, що продовження госпіталізації до психіатричного закладу недієздатної особи можливе також лише за рішенням суду.

Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

З висновку ЛКК № 59 від 09.03.2017 року вбачається, що недієздатний ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться у ВОПЛ №2 з діагнозом: легкою розумовою відсталістю. Через психічний стан, хворий до контакту малопродуктивний, на запитання відповідає коротко, не по темі, емоційно-вольова діяльність ослаблена, та за своїм психічним станом потребує продовження психіатричної допомоги, в умовах психіатричного закладу.

В судовому засіданні представник ВОПЛ №2 підтвердив, що психічний стан ОСОБА_4 після проведеного лікування не покращився.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви ВОПЛ №2 смт. Олика про продовження госпіталізації недієздатного ОСОБА_4 в психіатричному закладі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215, 234-235, 279, 281, 282 ЦПК України,ст.ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд -

в и р і ш и в:

Заяву Волинської обласної психіатричної лікарні №2 смт. Олика - задовольнити.

Продовжити госпіталізацію недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 до Волинської обласної психіатричної лікарні № 2 смт. Олика.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду О.М. Пономарьова

Народні засідателі Левчук Г.І.

Корольчук Л.Й.