Справа № 347/1396/16
Провадження № 22-ц/779/194/2017
Головуючий у 1 інстанції Турянський І.Є. І. Є.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Максюти І.О., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

розглянувши у судовому справу за позовом ОСОБА_2 до нотаріуса Косівської районної державної нотаріальної контори Антонюк Оксани Василівни, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій нотаріуса незаконними та недійсною довіреності з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду від 30 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом та просила ухвалити рішення, яким визнати дії нотаріуса Косівської державної нотаріальної контори Антонюк О.В. щодо посвідчення довіреності від 24 квітня 2015 року зареєстрованої в реєстрі за №352 про уповноваження ОСОБА_4 на представлення її інтересів ОСОБА_5 незаконними. Визнати довіреність від 24 квітня 2015 року, зареєстровану в реєстрі за № 352 щодо уповноваження ОСОБА_4 на представлення її інтересів засвідчену та видану Косівським державним нотаріусом Антонюк О.В. недійсною та такою, що не мала юридичної сили з моменту її посвідчення нотаріусом.

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що рішенням Косівського районного суду у 2012 році її визнано недієздатною. 26 березня 2015 року виконкомом Старокутської сільської ради було прийнято рішення № 14, відповідно до якого опікуном визнано її сина ОСОБА_4 Постановою Косівського районного суду від 01 березня 2016 року вищенаведене рішення виконкому Старокутської с/ради визнано протиправним. Однак, на підставі цього рішення виконкому Старокутської с/ради, Косівським державним нотаріусом Антонюк О.В. 24 квітня 2015 року посвідчено довіреність № 352, згідно якої син ОСОБА_4 уповноважив дочку ОСОБА_5 представляти її інтереси в судах та всіх інших без винятку установах та організаціях. Позивач наголошувала на тому, що рішення виконкомом Старокутської сільської ради 26 березня 2015 року було прийнято з перевищенням повноважень. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України опікуна недієздатній особі уповноважений призначати тільки суд у судовому порядку та за участю двох народних засідателів. Нотаріус при посвідченні довіреності від імені опікуна на підставі незаконного рішення ради зобов'язаний був врахувати вимоги цивільного законодавства, однак діяв неправомірно та посвідчив довіреність від імені особи, яка не мала повноважень згідно вимог закону. Саме тому, довіреність повинна бути визнана недійсною.

Рішенням Косівського районного суду від 30 листопада 2016 року позов задоволено частково. Визнано довіреність від 24 квітня 2015 року, зареєстровану в реєстрі за №352 щодо уповноваження ОСОБА_4, ОСОБА_5 на представлення інтересів ОСОБА_2, засвідчену та видану Косівським державним нотаріусом Антонюк О.В. недійсною, а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати, визнати дії нотаріуса Косівської державної нотаріальної контори Антонюк О.В. щодо посвідчення довіреності від 24 квітня 2015 року, зареєстрованої в реєстрі №352 щодо уповноваження ОСОБА_4 ОСОБА_5 на представлення інтересів ОСОБА_2 незаконними. Визнати довіреність від 24 квітня 2015 року, зареєстровану в реєстрі за №352 щодо уповноваження ОСОБА_4 ОСОБА_5 на представлення інтересів ОСОБА_2, засвідчену та видану Косівським державним нотаріусом Антонюк О.В. такою, що не мала юридичної сили з моменту посвідчення нотаріусом.

Апелянт у скарзі зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції визнав довіреність недійсною не з тих підстав про які заявляла, що при її посвідченні нотаріус не дотримався вимог ст.60 ЦК України, прийнявши до уваги рішення виконкому сільської ради про призначення опікуном сина ОСОБА_4, коли опікун повинен бути призначений тільки за рішенням суду.

Нотаріус зобов'язана була при посвідченні довіреності пересвідчитись, чи особа, яка звернулась до неї дійсно є опікуном, уповноваженим на здійснення таких обов'язків судом, про що чітко вказано у ст. 60 ЦК України. Нотаріус не мала підстав посвідчувати довіреність, не маючи рішення суду про призначення опікуна, тому у суду були усі підстави для визнання дій нотаріуса незаконними не зважаючи на те, що рішення сільської ради на той час не було скасовано.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як підставу задоволення вимог ОСОБА_2 про визнання довіреності недійсною суд першої інстанції встановив, що постановою Косівського районного суду від 01 березня 2016 року рішення виконкому Старокутської сільської ради від 26 березня 2015 року було визнано протиправним, тому посвідчена нотаріусом довіреність на підставі неправомірного рішення ради не відповідає вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача визнати дії нотаріуса Косівської державної нотаріальної контори Антонюк О.В. щодо посвідчення довіреності від 24 квітня 2015 року незаконними суд зазначив, що на час посвідчення довіреності рішення виконкому Старокутської сільської ради від 26 березня 2015 року було чинним і ніким не скасованим, тому нотаріус посвідчила довіреність з дотриманням вимог закону.

Однак колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про задоволення вимог ОСОБА_2 про визнання довіреності недійсною з підстав встановлених судом, та відмови у задоволенні вимог визнати дії нотаріуса Косівської державної нотаріальної контори Антонюк О.В. щодо посвідчення довіреності від 24 квітня 2015 року незаконними, зроблено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для його скасування і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Косівського районного суду від 20 грудня 2011 року позивача ОСОБА_2 визнано недієздатною. 26 березня 2015 року виконкомом Старокутської сільської ради було прийнято рішення № 14, відповідно до якого опікуном було визнано її сина ОСОБА_4 Постановою Косівського районного суду від 01 березня 2016 року вищенаведене рішення виконкому Старокутської с/ради було визнано протиправним. Рішенням Косівського районного суду від 27 січня 2016 року поновлено дієздатність ОСОБА_2

Суд першої інстанції правильно встановив, що вимоги ОСОБА_2 про визнання довіреності недійсною підлягають до задоволення, однак допустився помилки у тому, що позивач обґрунтувала свої вимоги у позовній заяві відповідно до ст. 119 ЦПК про визнання дій нотаріуса незаконними та недійсною довіреності не у зв'язку з визнанням протиправним рішення виконкому Старокутської сільської ради від 26 березня 2015 року згідно постанови Косівського районного суду від 01 березня 2016 року, а тим, що рішення виконкомом Старокутської сільської ради 26 березня 2015 року було прийнято з перевищенням повноважень. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України опікуна недієздатній особі уповноважений призначати тільки суд у судовому порядку та за участю двох народних засідателів. Нотаріус при посвідченні довіреності від імені опікуна на підставі незаконного рішення ради зобов'язаний був врахувати вимоги цивільного законодавства, однак діяв неправомірно та посвідчив довіреність від імені особи, яка не мала повноважень згідно вимог закону. Про визнання рішення виконкому Старокутської с/ради протиправним згідно постанови Косівського районного суду від 01 березня 2016 року позивач зазначила тільки як доказ, що підтверджує підставу позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про визнання недійсною довіреності підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що суд не взяв у повній мірі до уваги викладені позивачем ОСОБА_2 підстави вимог позову і така вимога підлягає до задоволення з інших викладених позивачем підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України у разі визнання фізичної особи недієздатною суд за поданням органу опіки та піклування встановлює опіку над такою особою та призначає їй опікуна.

Однак, у встановленому законом порядку судом опікуна ОСОБА_2 призначено не було. Рішенням виконкому Старокутської сільської ради від 26 березня 2015 року самостійно призначено опікуном ОСОБА_2 її сина ОСОБА_4

У зв'язку з таким порушенням законодавства щодо порядку призначення опікуна постановою Косівського районного суду від 01 березня 2016 року рішення виконкому сільської ради скасовано.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено в ст. 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч. З ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

У відповідності до ч. 1 ст. 245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

За приписами ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цівільні права та обов»язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Відповідно до ст.. ст.. 2 та 3 ЗУ «Про нотаріат» правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Колегія суддів вважає. що при посвідченні довіреності від 24 квітня 2015 року зареєстрованої в реєстрі за №352 про уповноваження ОСОБА_4 на представлення інтересів ОСОБА_2, нотаріус зазначених вимог законодавства не дотрималась. Нотаріус при вчиненні нотаріальної дії повинна була встановити, що рішення виконкому Старокутської сільської ради від 26 березня 2015 року про призначення опікуна суперечило вимогам ст. 60 ЦК України, тому колегія суддів вважає обґрунтованими і вимоги ОСОБА_2 про визнання дій нотаріуса неправомірними.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Косівського районного суду від 30 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до державного нотаріуса Косівської районної державної нотаріальної контори Антонюк Оксани Василівни, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій нотаріуса незаконними та недійсною довіреності задоволити.

Визнати дії нотаріуса Косівської державної нотаріальної контори Антонюк Оксани Василівни при посвідченні довіреності від 24 квітня 2015 року, зареєстрованої в реєстрі за №352 від імені ОСОБА_4 на представлення інтересів ОСОБА_2, ОСОБА_5 незаконними.

Визнати довіреність від 24 квітня 2015 року, зареєстровану в реєстрі за №352 від імені ОСОБА_4 на представлення інтересів ОСОБА_2, ОСОБА_5 засвідчену та видану Косівським державним нотаріусом Антонюк Оксаною Василівною недійсною з моменту вчинення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді І.О. Максюта

В.Д. Фединяк