Справа № 527/2390/16-ц
провадження 2/527/86/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2017 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді Марущак Р.М.
при секретарі - Самородовій Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втрати права користування житловим приміщенням , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Глобинська міська рада ,
17 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.
Мотивував тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1, в якому на даний час, крім нього, зареєстрована колишня дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Будучи власником названого будинку він сплачує кошти за користування електроенергією, газом. Реєстрація у домоволодінні ОСОБА_2 заважає йому, як власнику майна, оформити субсидію за користування вказаними послугами. Відповідач з жовтня 2010 року у будинку не проживає, проте, знятися з реєстрації добровільно відмовляється.
Посилаючись на викладене, на порушення своїх прав власника нерухомості, позивач прохав визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримував, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому. Пояснив, що вказаний житловий будинок він отримав у спадщину від своєї матері. Під час шлюбу з відповідачем проживали у ньому, були зареєстровані. Шлюб розірвали у 2010 році. З того часу відповідач у будинку не проживає. Він бажає продати будинок, є покупець, але реєстрація ОСОБА_2 в ньому заважає вказаним намірам.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилася. Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомляла. Заперечення на позов не надала.
Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Глобинської міської ради, у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Направив заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що заперечень на позов не має.
За згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд).
Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 підтвердив, що добре знає сторони, оскільки разом займалися підприємницькою діяльністю. Може достовірно підтвердити, що з часу розірвання шлюбу із позивачем ОСОБА_2 у будинку по АДРЕСА_1 не проживає.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозв'язку встановив наступне.
ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Колінько Т.О. 29.10.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 410, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.
Згідно дослідженої у судовому засіданні довідки виконкому Глобинської міської ради Полтавської області від 15.11.2016 року № 8019, у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, 1953 року народження, ОСОБА_2, 1955 року народження.
Записи у домовій книзі по вказаному житловому будинку свідчать , що ОСОБА_1, 1953 року народження, ОСОБА_2, 1955 року народження, зареєстровані в ньому з 1 березня 2008 року і з реєстрації не зняті.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 26.10.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, виданим 26.10.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції.
За ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи.
Згідно ч.2, ч.3 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом (ст. 321 ЦК).
Відповідно до ч. 1 ст.156 ЖК з урахуванням положень ч. 1 ст.405 ЦК члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
За ч.2 ст.156 ЖК до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК, згідно яких плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно ст. 64 Житлового Кодексу України до членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки.
Ч.1 ст.158 ЖК передбачено, що наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.
Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї у житлі, що належить громадянинові на праві приватної власності за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст.71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї у будинку державного або громадського житлового фонду за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законо.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
залишилися проживати інші члени сім'ї.
Достовірно встановлено, що відповідач на даний час не є членом сім'ї позивача, наймачем його будинку, що між нею та власником будинку не існує будь-яких договірних відносин з приводу користування житлом. Будучи зареєстрованою в будинку позивача, ОСОБА_2 з жовтня 2010 року в ньому не проживає, будь-яких доказів поважності причин не проживання та інших доказів на спростування вказаних обставин не надала.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням. Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 71, 72, 150, 156, 158, 163 ЖК України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», ст. 316, 317, 319, 321, 379, 382, 383, 405 ЦК України, ст.ст.10,11,30,60,212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Жуки Глобинського району Полтавської області, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Глобинського районного суду

Полтавської області Р. М. Марущак