Ухвала

іменем україни

22 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівка Енергоінвест», третя особа - генеральний директор товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівка Енергоінвест» Сарнацький Володимир Олександрович, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона працювала у відповідача на посаді секретаря, 18 січня 2016 року була звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з скороченням чисельності штату працівників. Вважала звільнення незаконним, оскільки як такого скорочення не відбулося, просила поновити її на роботі, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 13 червня 2016 року, в задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Згідно з п. 1. ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

У статті 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Судами встановлено, що при звільненні позивача відповідачем дотримані вказані вимоги закону. Так, із матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що вона була попереджена за два місяці про наступне вивільнення, на момент попередження про звільнення, та на момент звільнення позивача на підприємстві була вакантною посада контролера теплового господарства на період відпустки по догляду за дитиною. Від переведення на зазначену посаду позивач відмовилась (а. с. 25). Інших вакантних посад на момент попередження та звільнення позивача на підприємстві не було.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня В.М. Коротун