Справа №498/1202/16-ц
Провадження по справі №2/498/17/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року смт ОСОБА_1

Одеської області

Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Ткачук О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Козачінської Л.Г.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» про визнання договору оренди нечинним,

В С Т А Н О В И В :

До Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулась ОСОБА_3 з позовною заявою до ТОВ «Моноліт» про визнання договору оренди між нею та ТОВ «Моноліт» нечинним, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №018711 від 10.09.2003 року вона є власницею земельної ділянки загальною площею 4,12га з кадастровим номером :01:002:0351, яка розташована на території Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із договором оренди землі від 01.02.2009 року вказана земельна ділянка була передана нею в оренду відповідачу. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації, відповідно до ст.6 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до п.2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року №2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державного факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі є дата засвідчення факту державної реєстрації. В підтвердження відсутності вищевказаної реєстрації, на її запит, Великомихайлівське відділення ДЗК надало їй відповідь №Т-946/0-1036/6-16 від 11.08.2016 року про те, що договір заключний між нею та ТОВ «Моноліт» не зареєстрований належним чином, запис в книзі реєстрації договорів оренди відсутній. Тобто, договір від 01.02.2009 року не пройшов державну реєстрацію, тому не є вкладеним і відповідач не мав права користуватись земельною ділянкою. На протязі цих років з 2009 року відповідач істотно порушував, змінюючи умови договору в односторонньому порядку. А саме, в п.9 розділу «Орендна плата» є, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній та відробітковій формах. При цьому грошові кошти видаються через касу підприємства. «Перелік, кількісні та якісні показники натуральної продукції, обсяги встановлюються додатковою угодою». Однак, ніяких угод ні разу не вкладалось. Вона отримувала, що давали. Голова ТОВ «Моноліт» сам вирішував скільки і що видавати. Договір та акт був виготовлений орендарем. Умови договору не узгоджувалися з орендодавцем. Орендар скористався її юридичною необізнаністю, в примусовому порядку будь як підписав договір. Тому вона вважає, що договору оренди не існувало, ТОВ «Моноліт» використовувало земельну ділянку незаконно і недобросовісно та просить суд визнати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:00351 між нею та ТОВ «Моноліт» від 01.02.2009 року нечинним, повернути їй безпідставно набуту ТОВ «Моноліт» земельну ділянку в натурі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась; надала клопотання про розгляд справи за її відсутності за участю її представника.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Вказала, що будь- якого договору між ТОВ «Моноліт» та позивачем не існує, оскільки він не пройшов державну реєстрацію. Крім того, форма зазначеного документу не відповідає вимогам законодавства; умови документу порушувались відповідачем, оскільки саме відповідач не узгоджував з власниками земельної ділянки розмір орендної плати, а виплачував оренду на власний розсуд. Вважає, що договір нечинний, так як не зареєстрований відповідно до чинного законодавства. Позивачка ОСОБА_3 дізналась про наявність договору оренди лише в суді. Стверджувати, чи підписувала ОСОБА_3 саме цей договір вона не може так і позовних вимог про визнання договору недійсним саме з цієї підстави не заявляє. Отримувала орендну плату не завжди і не в повному обсязі. В усному порядку зверталась до ТОВ «Моноліт» про несвоєчасне отримання орендної плати. Із письмовою заявою зверталась до ТОВ «Моноліт», так як мала намір забрати свою землю із незаконного користування. Укладений чи неукладений договір законодавством чітко не визначено, тому вважає, що він незаконний, так як договору у позивачки немає і ніколи не було, а земельна ділянка це не річ, яку можна пересувати, і відповідач ніяким чином не доведе про те, що він виконував письмові домовленості, згідно договору. Відповідач користувався земельною ділянкою позивачки по усній домовленості, поки вона не забажає обробляти її самотужки. Вважає, що спірний договір не вчинений і не укладений - це значить, що такого документу не існує.

Представник ТОВ «Моноліт» ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що дійсно позивач є власником земельної ділянки. 01.02.2009 року між сторонами був укладений договір оренди землі строком на 20 років. Вказаний договір належним чином підписаний позивачем, пройшов державну реєстрацію, про що свідчить позначка на його зворотному боці; копія договору зберігається в Держгеокадастрі. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Позивач не заперечує проти того, що договір був укладений, про що вона зазначила в абзаці другому позовної заяви. Підтвердженням наявності договору оренди між сторонами свідчить також лист позивача на адресу відповідача від 22.05.2016 року, в якому вона просить «расторгнуть договор аренды». Оспорюваний договір відповідає типовій формі договору оренди землі, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004р. №220. В договорі передбачені всі істотні умови у відповідності до ст.15 Закону України «Про оренду землі». Протягом всього часу з моменту укладання договору і до цього часу договір виконується сторонами належним чином, про що свідчить, зокрема, отримання позивачем кожного року орендної плати. Жодної заяви щодо розміру, кількості, якості орендної плати протягом всього часу дії договору від позивача не надходило. Таким чином, договір оренди від 01.02.2009 року відповідає вимогам чинного законодавства на момент його укладання, договір укладено в письмовій формі, є відмітка про державну реєстрацію відповідно до чинного законодавства на момент його укладання, позивач мала необхідний обсяг цивільної дієздатності на момент підписання договору, її волевиявлення було спрямоване на укладання договору оренди землі, до якого додано копію державного акту, підписано акт прийому-передачі земельної ділянки. За таких обставин відсутні підстави вважати договір «незаконним», як на цьому наполягав представник позивача. Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним (нечинним) не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що дійсно у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, оренди землі відсутній запис про реєстрацію договору оренди землі між гр.ОСОБА_3 та ТОВ «Моноліт» від 01.02.2009 року на земельну ділянку, розташовану на території Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, загальною площею 4,12 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0351 на підставі Державного акту серії ОД №018711 від 10.09.2003 року, але у другому примірнику договору оренди землі між ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_3, який знаходиться у них в архіві на зберіганні є відмітка про реєстрацію відповідного договору. Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, оренди землі передано відділу Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області Великомихайлівським відділом Одеської регіональної філії ДП «ЦДЗК» при Держкомземі України у 2011 році, а другі примірники договорів, після їх реєстрації, передано до їх архіву де і зберігаються на даний час. У їхньому відділі відсутні акти прийому-передачі від Великомихайлівського районного відділу Одеської регіональної філії ДП «ЦДЗК» при Держкомземі України договорів оренди землі від 01.02.2009 року, які були заключні з ТОВ «Моноліт» та фізичними особами, зокрема ОСОБА_3, земельна ділянка загальною площею 4,12 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0351.

Представник відповідача ОСОБА_4 двічи поспіль не зявилась в судове засідання, про дати розгляду справи повідомлялась належним чином, про що у справі свідчать розписки про отримання судової повістки. Суд вважає, що представник позивача повторно не зявилась в судове засідання без поважних причин, оскільки клопотання, про відкладення розгляду справи у звязку з поданням нею запиту до ДП ДЗК заявлялось нею вже 01.03.2017 року, так і підтверджуючих доказів надано не було. Приймаючи до уваги те, що представник позивача особисто брала участь в судових засіданнях, надавала всі пояснення та докази, з метою дотримання судом розумних строків розгляду справи, недопущення зловживання своїми процесуальними правами з боку учасників провадження, суд вирішив можливим закінчити розгляд справи за відсутності представника позивача ОСОБА_4

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази, розглянувши позов в межах заявлених вимог, оцінивши докази відповідно вимог ст. 212 ЦПК України, суд дійшов до наступного.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 4,12 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0351, що підтверджується копією державного акту серії ОД №018711 від 10.09.2003.

Згідно копії договору оренди землі від 01 лютого 2009 року, укладеного між ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_3, предметом якого є земельна ділянка площею 4,12 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, строком на 20 років. За умовами договору орендодавець передав орендарю зазначену ділянку в оренду, а орендар зобовязувався щорічно вносити орендну плату в грошовій, натуральній та відробітковій формах. Зазначений договір оренди містить всі необхідні умови, складений на підставі типового договору, форму якого затверджено КМУ, належним чином підписаний сторонами, на його зворотному боці є відмітка про реєстрацію договору в Великомихайлівському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» №94 від 15.07.2009 року.

Відповідно до інформацій відділу Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області №19-1512-0.12-2278/2-16 від 04.08.2016 р., №К-946/0-1036/6-16 від 11.09.2016 р., №Є-1432/0-1527/6-16 від 29.11.2016 р. 01.02.2009 року були заключні договори оренди землі з ТОВ «Моноліт» та фізичними особами, зокрема ОСОБА_3, земельна ділянка зальною площею 4,12га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0351, строк дії договору на 20 років, договір зареєстровано Великомихайлівським відділом Одеської регіональної філії ДП «ЦДЗК» при Держкомземі України від 15.07.2009 року за №94. Згідно наказу Державного комітету України по земельним ресурсах від 02.07.2003 року №174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2003року за №641/7962 (чинного на момент реєстрації вищезазначеного договору) повноваження щодо реєстрації договорів оренди землі належало структурним підрозділам Центру Державного земельного кадастру. Згідно наявних у відділі Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, оренди землі відсутній запис про реєстрацію вищезазначеного договору оренди землі між гр.ОСОБА_3 та ТОВ «Моноліт». У відділі Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області відсутні акти прийому-передачі від Великомихайлівського районного відділу Одеської регіональної філії ДП «ЦДЗК» при Держкомземі України договорів оренди землі від 01.02.2009 року, які були заключні з ТОВ «Моноліт» та фізичними особами, зокрема ОСОБА_3, земельна ділянка загальною площею 4,12 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0351.

Згідно копії листа позивачки ОСОБА_3 на імя директора ТОВ «Моноліт» ОСОБА_6 від 22.05.2016 року, вбачається, що вона просить розірвати договір на земельну ділянку між нею ОСОБА_3 та ТОВ «Моноліт» площею 4,12 га відповідно держакту на право особистої власності на земельну ділянку серія ОД №018711 від 10.09.2003 року по закінченню збору врожаю 2016 року у звязку з тим, що дану земельну ділянку вона буде обробляти самостійно. Просить розірвати договір за взаємною згодою сторін.

Під час розгляду справи із пояснень представників сторін, письмових доказів, судом встановлено, що фактично земельна ділянка позивача обробляється відповідачем, перебуває у користуванні відповідача; в свою чергу позивач отримує грошові кошти та зерно від відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що представник позивача (виходячи із змісту позовних вимог та пояснень, наданих в судовому засіданні) зазначаючи різні підстави недійсності правочину, одночасно вказувала як на його нікчемність, так і на його оспорюваність, тобто не розмежовуючи види недійсності правочинів.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини). Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх здійснення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недісними за певних умов (оспорювані).

Згідно з вимогами ст.215 ЦК України нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом, тобто коли є правова норма, яка безпосередньо визначає недійсність правочину без дотримання її вимог, а оспорюваним є той правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але який у разі, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути судом визнаний недійсним.

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Згідно з розясненнями, які містяться в п.5 постанови Пленуму ВСУ №9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року, вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Зі змісту розяснень вбачається, що звернутися з вимогою про встановлення нікчемності правочину позивач вправі, якщо є спір про наявність або відсутність такого факту.

На підставі наведеного суд дійшов до висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог про визнання оспорюваного договору оренди землі від 01.02.2009 року «нечинним» правочином, оскільки ці вимоги суперечать діючому законодавству.

Разом з тим, суд, перевіривши твердження представника позивача ОСОБА_4 стосовно того, що договір оренди ТОВ « Моноліт» та ОСОБА_3 не є дійсним, так як він містить суттєві порушення, а саме: договір від 01.02.2009 року належним чином не зареєстрований в Книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок. Однак доводи представника позивача, щодо відсутності запису у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по договору оренди від 01.02.2009 року являються безпідставними виходячи з наступного. У відповідності до вимог Постанови КМ України від 25 грудня 1998 р. N 2073, яка встановлювала Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, чинної на момент укладання договору між ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_3, встановлювався наступний порядок державної реєстрації договорів оренди землі:

- для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів перелік документів визначений п.5;

- у договорі оренди мають бути зазначені істотні умови відповідно до ст.14 Закону України "Про оренду землі". Відсутність у договорі оренди однієї з істотних умов, передбачених Законом України "Про оренду землі" є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до законів України. (пп.8-9);

- усі подані заявником документи формуються в окрему реєстраційну справу (п.10);

- державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обгрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідному виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації (п.11);

- факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом уповноваженої посадової особи (п.12);

- після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів(п.13);

- датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації. (п.14).

Порядок здійснення реєстрації договору оренди на момент укладання договору регламентувався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджено Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 № 43.

Таким чином ТОВ «МОНОЛІТ» були здійснені всі необхідні заходи щодо належної державної реєстрації договору оренди, про що, зокрема, свідчить реєстраційний номер, підпис посадової особи та печатка на всіх примірниках договору оренди. В т.ч. на примірнику, який зберігається в архіві відділу Держгеокадастру у Великомихайлівському районі, що підтверджується відповідним листом та наданими в судовому засіданні поясненнями їх представника.

В Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі фіксується вже факт державної реєстрації, тому суд вважає, що відсутність запису в Книзі свідчить лише про неналежне виконання посадовою особою своїх обовязків, а не про відсутність державної реєстрації і не залежить від волевиявлення сторін цього договору. Тобто, фактом реєстрації договору оренди землі є саме поставлення відповідної позначки на договорі, скріпленої підписом компетентної особи та гербовою печаткою, тоді як запис у відповідній Книзі є формою фіксації реєстрації договору, необхідної для ведення контролю та обліку зареєстрованих договорів оренди.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові ВСУ від 18.12.2013 року у справі № 6-127цс13, в якій зазначено, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст.203 ЦК України, є важливим чинником, без якого укладення договору оренди земельної ділянки неможливе. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

Так і проаналізувавши пояснення представника позивача в тій частині, що вказаний договір не виконується ТОВ «Моноліт», судом також не знайдені цьому підтвердження в судовому засіданні, оскільки згідно з наданими представником відповідача відомостями, позивач особисто отримувала в ТОВ «Моноліт» в якості орендної плати за землю грошові кошти та сільськогосподарську продукцію. Суду позивачем або її представником не надано жодного належного доказу того, що впродовж періоду з 2009 року по теперішній час позивач оспорювала розмір орендної плати, яку вона отримувала, що підтверджує згоду позивача з розміром орендної плати.

Таким чином, в судовому засіданні також не встановлено підстав для визнання оспорюваного договору оренди земельної ділянки недійсним, оскільки він відповідає вимогам ст.124 Земельного Кодексу України, ст.627, 626, 792, 210 Цивільного Кодексу України, ст.13, 14, 20 ЗУ «Про оренду землі», а саме укладений в письмовій формі, яка відповідає типовому договору, затвердженому КМУ на момент його укладення, належним чином пройшов державну реєстрацію, протягом тривалого часу сторони договору виконують його положення.

Будь-яких належних доказів для визнання зазначеного договору оренди недійсним з підстав, передбачених Цивільним Кодексом України позивачем та її представником суду не надано.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача, оскільки в судовому засіданні встановлена неможливість визнання договору оренди землі нечинним, відсутність підстав для визнання договору недійсним з обставин, викладених у позові, договір оренди є дійсним та таким, що виконується сторонами. Умовами укладеного договору не передбачена можливість його розірвання в односторонньому порядку, строк дії договору не сплив, тому сторони договору мають виконувати його умови.

Крім того, представник позивача ОСОБА_7 ставить також вимоги про повернення позивачці безпідставно набуту ТОВ «Моноліт» земельну ділянку в натурі. Оскільки не встановлено порушень закону в процедурі і порядку надання земельної ділянки в оренду, з чого слідує відсутність передбачених законом, обґрунтованих підстав для задоволення базової вимоги про визнання договору оренди земельної ділянки нечинним, тому і відповідні вимоги про повернення безпідставно набутої ТОВ «Моноліт» земельної ділянки в натурі, що має похідний характер, не підлягає до задоволення.

Таким чином, на підставі викладеного, суд, керуючись принципом змагальності, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та діючи в межах заявлених позовних вимог, дійшов до висновку про недоведеність порушень земельного, цивільного законодаства з боку відповідача при укладені та виконані договору оренди земельної ділянки та відсутністю підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,61,212-215ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» про визнання правочину нечинним - відмовити за необґрунтованістю вимог.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд Одеської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Ткачук

Повний текст рішення складений 27 березня 2017 року.

Суддя О.Л.Ткачук