Провадження №2/751/91/17
Рішення

Іменем України

19 січня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

при секретарі Дасюк Н. В.

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Чернігові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 170 000 грн заборгованості за договором позики від 02.03.2016 року та понесені судові витрати (а.с.2-3).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.03.2016 року надав відповідачу у борг грошові кошти в сумі 170 000 грн, які останній зобов'язувався повернути в строк до 01.09.2016 року. В порушення своїх зобов'язань, відповідач у вищезазначений строк позику не повернув. Посилаючись на ст. 526, 1049 ЦК України просить стягнути суму позики.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити повністю, на стягненні судових витрат не наполягала.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що 02.03.2016 року ОСОБА_2 була власноруч написана розписка про те, що він взяв в борг у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 170 000 грн., в строк до 01.09.2016 року (а.с.24).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, ст.1046 ЦК України визначає договір позики як реальний. Він не може вважатися укладеним, поки не відбулося передання позикодавцем позичальникові грошей або речей.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував факт написання ним розписки та отримання коштів від позивача.

Відповідно до ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Оскільки позивачем було представлено суду оригінал розписки (а.с.24), за правилами ст. 545 ЦК України, вказана обставина свідчить про наявність у ОСОБА_2 невиконаного у строк боргового зобов`язання перед ОСОБА_3, а відтак, суд враховуючи положення ст. ст. 509, 525, 526, 1046, 1049 ЦК України, знаходить вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 170 000 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 292 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 611, 625, 1046, 1049,1050 ЦК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 170 000 грн (сто сімдесят тисяч) грн. заборгованості за договором позики від 02.03.2016 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В. Маслюк