РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на гараж, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на гараж, посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 особисто побудував гараж № 11 за адресою: м. Сєвєродонецьк, мікрорайон 75 та у грудні 2006 року отримав в оренду земельні ділянку під існуючий індивідуальний гараж, але юридично не оформив його. На початку січня 2017 року позивач вирішив узаконити вищезазначений гараж і звернувся до Сєвєродонецької міської ради з Декларацією про початок виконання будівельних робіт, але йому було відмовлено у прийнятті такої декларації у звязку із відсутністю дати затвердження проектної документації та запропоновано зазначити найменування обєкта будівництва відповідно до проектної документації для можливості його ідентифікації.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не зявився, проте надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив вирішити питання про задоволення чи відмову в задоволенні позовних вимог на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією Договору оренди землі № 78 укладеного між ОСОБА_1 та Сєвєродонецькою міською радою, та копією Акту передачі-прийняття земельної ділянки в натурі від 20 грудня 2006 року, передано ОСОБА_1 в оренду строком на 25 (двадцять пять) років земельну ділянку площею 0,0057 га, розташовану за адресою: м. Сєвєродонецьк, р-н буд. 9-А по пр. Космонавтів, мікрорайон 75, під існуючий індивідуальний гараж, без зміни меж земельної ділянки, її цільового призначення та без складання документації із землеустрою. Категорія земель - землі житлової та громадської забудови; цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; функціональне використання - землі житлової забудови (під існуючий індивідуальний гараж).

Позивачем було виготовлено в Сєвєродонецькому БТІ технічний паспорт на збудований гараж, з якого вбачається, що ним збудовано гараж № 11 в мікрорайоні № 75 м. Сєвєродонецька. Площа гаража складає 54,4 кв.м., площа погрібу 34,6 кв. м., гараж складається з бетонних блоків, цегли, цементної підлоги, тощо.

Згідно із ч. 1-3 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Абзацом 2 пункту 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» встановлено, що у разі пред'явлення позову про визнання права власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості до неналежного відповідача (наприклад, до бюро технічної інвентаризації чи лише до певної фізичної особи) суд залежно від предмета позову та обставин справи у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК, має вирішити питання про його заміну на належного відповідача або із власної ініціативи у порядку, передбаченому частиною другою статті 35 ЦПК, залучає відповідний державний орган чи орган місцевого самоврядування як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, також відповідно до частини третьої статті 45 ЦПК залучає до участі у справі відповідну інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю для надання висновків на виконання її повноважень.

Відповідно до висновку, наданого Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради № 13-03/17 від 13.03.2017 року, відсутність затвердженої проектно-технічної документації, сертифікатів якості на використані будівельні матеріали, документів, що свідчать про здійснення авторського та технічного нагляду є істотними порушенням будівельних норм при будуванні гаражу № 11 за адресою: м. Сєвєродонецьк, мікрорайон 75.

З Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, наданого Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Сєвєродонецької міської ради від 09.03.2017 року, вбачається, що гараж № 11 за адресою: м. Сєвєродонецьк, мікрорайон 75, побудовано з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: будівельні роботи виконано без належно розробленої та затвердженої проектно-технічної документації, що є порушенням частини 5 статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 4.5 ДБН А.3.1-5:2016; будівельні роботи виконано без забезпечення технічного та авторського нагляду, що є порушенням частин 2 та 3 статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 8.3. ДБН А.3.1-5:2016; будівельні роботи з будівництва гаражу виконано без оформлення документів, що дають право на виконання зазначених робіт, що є порушенням частини 1 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; експлуатація обєкта відбувається без реєстрації документів, що дають право на експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що є порушенням частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення та припис про усунення виявлених порушень.

З вищевикладених відомостей вбачається, що порушень законних прав та інтересів інших осіб або істотних порушень будівельних норм, які можуть привести до порушень прав інших осіб, під час будівництва гаражу № 11 за адресою: м. Сєвєродонецьк, мікрорайон 75, не виявлено. Порушення позивачем ОСОБА_2 будівельних норм, на які вказано в акті та у висновку, стосуються порядку оформлення будівництва та є притаманним будь-якому самочинному будівництву, яке за своєю природою здійснюється без відповідних дозвільних документів, тобто самочинно.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на гараж підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що цей спір виник виключно внаслідок дій позивача і позивачем судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на гараж задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на гараж № 11 за адресою: м. Сєвєродонецьк, мікрорайон 75.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін