Справа № 419/3530/16-ц
Провадження № 2/419/166/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

при секретарі Московченко О. В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду з даним позовом в інтересах ОСОБА_2 до Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.10.2014 року померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4, яка на момент смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4 заповіту не залишила, єдиним спадкоємцем померлої першої черги за законом є її донька ОСОБА_2

У встановлений законом строк ОСОБА_2 подала державному нотаріусу Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_4, на підставі якої нотаріусом 16.04.2015 р. заведено спадкову справу №9/2015 на ім`я ОСОБА_4 Інші особи спадщину після ОСОБА_4 І не приймали, спадкоємці першої черги спадкування за законом або особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_4, окрім ОСОБА_2, відсутні.

При зверненні ОСОБА_2 до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину після ОСОБА_4, їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що при перевірці наявності заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповітів за даними Спадкового реєстру, виявлено наявність заповітів, посвідчених від імені спадкодавиці, тобто заповітів від імені осіб, прізвище, ім`я та по-батькові яких повністю співпадають з прізвищем, ім`ям та по-батькові матері ОСОБА_2 Оскільки інформація зі спадкового реєстру не має посилань на місце проживання, дату та місце народження заповідача, нотаріус направляє запити до відповідних установ для її отримання, проте відповідний запит не може бути направлений у зв`язку з тим, що місцем зберігання заповітів є тимчасово непідконтрольні українській владі території України.

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1, посилаючись на те, що на ім`я ОСОБА_4 державним нотаріусом Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, заведено спадкову справу, яка зберігається в Щастинській державній нотаріальній конторі, з моменту відкриття спадщини минуло більше двох років, протягом яких, окрім, ОСОБА_2, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_4 ніхто не звертався, просив суд визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_1 у попереднє судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Щастинської міської ради ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Третя особа державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 у попереднє судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень з приводу позовних вимог не надала.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 28.10.2014 року померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4), яка на момент смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою №3058 від 25.11.2016 р. (а.с.5). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору дарування квартири від 27.05.2014 р. та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6, 9).

За життя ОСОБА_4 заповіту не залишила, єдиним спадкоємцем померлої першої черги за законом є її донька ОСОБА_2

Факт того, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4, яка померла 28.10.2014 р., підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10), копіями свідоцтв про укладення шлюбу (а.с.11, 12).

У встановлений законом строк ОСОБА_2 подала державному нотаріусу Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_4 (а.с.19), на підставі якої нотаріусом 16.04.2015 р. заведено спадкову справу №9/2015 на ім`я ОСОБА_4, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40151326 (а.с.20). Інші особи спадщину після ОСОБА_4 І не приймали, спадкоємці першої черги спадкування за законом або особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_4, окрім ОСОБА_2, відсутні.

При зверненні ОСОБА_2 до державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину після ОСОБА_4, їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що при перевірці наявності заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповітів за даними Спадкового реєстру, виявлено наявність заповітів, посвідчених від імені спадкодавиці, тобто заповітів від імені осіб, прізвище, ім`я та по-батькові яких повністю співпадають з прізвищем, ім`ям та по-батькові матері ОСОБА_2 Оскільки інформація зі спадкового реєстру не має посилань на місце проживання, дату та місце народження заповідача, нотаріус направляє запити до відповідних установ для її отримання, проте відповідний запит не може бути направлений у зв`язку з тим, що місцем зберігання заповітів є тимчасово непідконтрольні українській владі території України, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2016 р. (а.с.21).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За життя спадкодавець заповіту не залишила, тому спадкування належного їй майна повинно відбуватися за законом, відповідно до вимог ч.2 ст.1223 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, згідно ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Відповідач заперечень з приводу позовних вимог до суду не надала. Представник позивача наданими суду доказами, довів, що ОСОБА_2 має право на спадщину після померлої ОСОБА_4, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1268, 1296 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 56, 60, 88, 130, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: державний нотаріус Щастинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, після ОСОБА_4, яка померла 28.10.2014 року, а саме на:

квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30, 6 кв. м, житловою площею 16, 5 кв. м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В. Б. Мартинюк