Справа № 585/4931/16-ц
Номер провадження 2/585/151/17
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Євтюшенкової В.І.,
з участю секретаря Ковган О.В.,
представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в останній редакції вимог якого просив визнати незаконним наказ керівника Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» № 247 від 23.11.2016 року про звільнення його з посади бурильника капітального ремонту свердловин 6-го розряду цеху капітального та підземного ремонту свердловин з 18 листопада р. у зв`язку із вступом на військову службу за п. З ст. 36 КЗпП України; визнати незаконним наказ в.о. начальника Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» № 144-к від 23.11.2016 року «Про внесення змін до наказу про припинення трудового договору № 247 від 23.11.2016 року», яким змінено дату звільнення з «18.11,2016 року» на «28.11.2016 року»; поновити його ( ОСОБА_4 ), на посаді бурильника капітального ремонту свердловин 6-го розряду цеху капітального та підземного ремонту свердловин Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» з 18 листопада 2016 р.; стягнути з відповідача на його ( ОСОБА_4 ) користь середній заробіток, обрахований за період з 18 листопада 2016 р. по день винесення рішення суду про поновлення на роботі включно та судові витрати, пов`язані з розглядом справи; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць (а.с.25).
Свої вимоги мотивував тим, що позивач працював на посаді бурильника капітального ремонту свердловин 6-го розряду цеху капітального та підземного ремонту свердловин у Нафтогазовидобувному управлінні «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта». 16 листопада 2016 року він отримав припис Роменського об`єднаного міського військового комісаріату Сумської області від 16.11.2016 р. № 3229/1, яким йому запропоновано 17 листопада 2016 року вибути у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 для прийняття на військову службу за контрактом за ВОС 124182А/144, строк прибуття 18.11.2016 року. На виконання вказаного припису позивач вибув до військової частини НОМЕР_1 і 18.11.2016 р. між Міністерством Оборони України в особі командира військової частини п/п НОМЕР_1 , з одного боку, та ним ( ОСОБА_4 ), з іншого боку, було укладеного контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу. Контракт укладено на шість місяців. Пунктом 8 контракту передбачено не менше одного року виконувати бойові (службові) завдання в зоні проведення АТО. Наказом командира військової частини п/п НОМЕР_1 від 18.11.2016 р. № 494 позивача визнано таким, що прибув з Роменського районного військового комісаріату для проходження служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 з 18 листопада 2016 року на підставі припису ІНФОРМАЦІЯ_1 №3229/1 від 16.11.2016, таким, що уклав контракт для проходження військової служби на шість місяців на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.11.2016 року № 113-РС, таким, що з 18 листопада 2016 року прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 685 гривень на місяць. Наказом керівника НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 247 від 23.11.2016 року позивача звільнено із займаної посади з 18.11.2016 р. у зв`язку із вступом на військову службу за п. 3 ст. 36 КЗпП України. Наказом № 144-к від 23.11.2016 року внесені зміни до наказу № 247 від 23.11.2016 року «Про припинення трудового договору» з ОСОБА_4 , а саме змінено дату звільнення з «18.11,2016 року» на «28.11.2.016 року»; бухгалтерії наказано провести повний розрахунок за фактично відпрацьований час. В останньому редакцію наказу № 247 від 23.11.2016 року «Про припинення трудового договору» залишено без змін.

Позивач не погоджується зі звільненням його з роботи, посилаючись на ч. 3 ст. 119 КЗпП України. Зазначає, що на час укладення ним контракту з Міністерством Оброни України існувала кризова ситуація, що загрожує національній безпеці України, а невідкладні заходи, запроваджені рішенням Ради національної безпеки та оборони України, щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету та територіальної цілісності України вимагали, крім іншого, проведення часткової мобілізації, з початком якої, настав особливий період діяльності усіх інституцій України, який не закінчився на даний час. З цим періодом та наявністю кризової ситуації частиною третьою статті 119 КЗпП України пов`язане його право на збереження за ним на час дії контракту місця роботи та посади у НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта». Укладення контракту в таких умовах не може бути підставою для припинення з ним трудового договору за п. З ст. 36 КЗпП України.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти заяви заперечував, пояснив про обставини, викладені у запереченні. Крім цього пояснив, що наказ № 144-к був виданий у зв`язку з тим, що позивач вже під кінець дня повідомив про відбуття на військову службу, фізично неможливо було здійснити з ним розрахунок у встановлені законодавством строки, тому внесли дату звільнення. При цьому на виробництві ОСОБА_4 не працював, хоча проводилось табелювання без оплати.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановив наступні правовідносини та відповідні їм обставини.

Між сторонами склалися правовідносини з приводу поновлення на роботі, які регулюються КЗпП України та спеціальними Законами.

Наказом № 153 від 10.08.2015 року ОСОБА_4 був прийнятий на посаду помічника бурильника капітального ремонту свердловини цеху капітального і підземного ремонту свердловини НГВУ «Охтирканафтогаз» (а.с.43).

Наказом № 36-к від 11.04.2007 року ОСОБА_4 був переведений на посаду бурильника 6 розряду цеху капітального і підземного ремонту свердловин НГВУ „Охтирканафтогаз (а.с. 44).

Наказом НГВУ «Охтиранафтогаз» ПАТ «Укрнафта» №133-к від 05.09.2014 року увільнено від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації ОСОБА_4 . Зберегти за ОСОБА_4 починаючи з 05.09.2014 року на особливий період, але не більше одного року, робоче місце (посаду) та середній заробіток (а.с.45).

Відповідно до наказу НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 174-к від 11.09.2015 року ОСОБА_4 приступив до роботи з 11.09.2015 року у зв`язку із звільненням в запас з військової служби (демобілізацією) (а.с.46).

Приписом Роменського об`єднаного міського військового комісаріату Сумської області від 16.11.2016 року старшому сержанту ОСОБА_4 запропоновано 17 листопада 2016 року вибути у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 для прийняття на військову службу за контрактом ВОС 124182А/144, строк прибуття 18.11.2016 року (а.с. 6).

Згідно умов контракту, укладеного між Міноборони в особі командира в/ч польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_4 на підставі Конституції України та ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, гр. ОСОБА_4 контракт є строковим та укладається … на 6 (шість) місяців (п. 3 Контракту).

При вирішенні питань, не передбачених цим Контрактом, сторони керуються вимогами законів та інших нормативно-правових актів (п. 6)

Пунктом 8 Інші умови контракту оговорено, «не менше одного року виконувати бойові дії (службові) завдання в зоні проведення АТО».

Посилання представника відповідача на те, що п. 8 Контракту суперечить його загальному змісту, суд відхиляє, оскільки умови контракту в цілому відповідають типовому контракту, зазначеному у Додатку до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України
від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, в якому вказано, що ** Пункт 8 Контракту заповнюється в разі виникнення нових обставин або прийняття сторонами додаткових зобов`язань, які не суперечать законодавству.
Ураховуючи, що в країні проводиться антитерористична операція, що є загальновідомим фактом, визначено нормативними актами, суд уважає, що п. 8 контракту не суперечить чинному законодавству та умовам контракту, не суперечить їм, а лише пролонгує дію контракту за відповідних умов на строк не менше, ніж один рік.
Наказом командира військової частини п/п НОМЕР_1 від 18.11.2016 р. № 494 ОСОБА_4 визнано таким, що прибув з Роменського районного військового комісаріату для проходження служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 з 18 листопада 2016 року на підставі припису ІНФОРМАЦІЯ_1 №3229/1 від 16.11.2016 р., таким, що уклав контракт для проходження військової служби на шість місяців на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.11.2016 року № 113-РС, таким, що з 18 листопада 2016 року прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 685 гривень на місяць. Виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 515 % посадового окладу, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60 % від місячного грошового забезпечення. Підстава: наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18.11.2016 року № 113-РС (а.с.9).

Наказом керівника НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 247 від 23.11.2016 року ОСОБА_6 звільнено із займаної посади з 18.11.2016 року у зв`язку із вступом на військову службу за п. З ст. 36 КЗпП України (а.с.10).

Згідно наказу НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 144-к від 23.11.2016 року «Про внесення змін до наказу про припинення трудового договору № 247 від 23.11.2016 року», з метою забезпечення дотримання трудового законодавства під час звільнення працівника, внесено зміни до наказу № 347 від 23.11.2016 року, а саме: змінено дату звільнення з 18.11.2016 року на 28.11.2016 року. Наказано бухгалтерії провести повний розрахунок з ОСОБА_4 , таб.№1057 бурильником капітального та підземного ремонту свердловини 6-го розряду, цеху капітального та підземного ремонту свердловини за фактично відпрацьований час. В останньому редакцію наказу № 247 від 23.11.2016 року «Про припинення трудового договору» залишено без змін (а.с.27).

Листом НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» № 21-01/6503 від 25.11.2016 року ОСОБА_4 проінформовано, що у зв`язку зі вступом на військову службу за контрактом з 18.11.2016 року, на підставі наданих ним до адміністрації НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта» документів, з ним був припинений трудовий договір. Також роз`яснено, що йому необхідно з`явитися у відділ кадрів для одержання трудової книжки, або надати належним чином оформлений письмовий дозвіл для відправки її поштою, так як він звільнений з роботи 18.11.2016 року наказом № 247 від 18.11.2016 року (а.с.11).

Згідно ч. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» від 21.01.1993 року з наступними змінами і доповненнями, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.

Часткова мобілізація також оголошувалась: Указом Президента України від 06 травня 2014 року №454/2014 тривалістю 45 діб; Указом Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014, тривалістю 45 діб, Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015, тривалістю 210 діб у три черги.

Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15 також постановлено провести у період з 18 березня по 1 травня 2015 року звільнення в запас (демобілізацію) військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» від 26 вересня 2016 року № 411/2016 постановлено провести у вересні-жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 «Про часткову мобілізацію», крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.

Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу, після видачі цих Указів, Президент не приймав.

Листом Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України № 322/2/6917 від 18.10.2016 року роз`яснено, що з огляду на зміст заходів мобілізації та демобілізації, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», закінчення заходів мобілізації не припинило особливий період, який діє в Україні з 17 березня 2014 року. Зважаючи на кризову ситуацію, яка виникла на сході України у квітні 2014 року та безпосередньо загрожувала національній безпеці України, відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» (Указ № 405/2014) було розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей. На час проведення Антитерористичної операції триває. Враховуючи зазначене, наразі існує кризова ситуація, що загрожує національній безпеці України (а.с.13).

Вищий адміністративний суд України в постанові від 16 лютого 2015 року у справі № 800/582/14, виходячи із системного аналізу норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Тому суд вважає помилковим посилання відповідача на ту обставину, що в умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, закінчення строків, особливий період не діє.

Відповідно до ст. 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, наказ № 247 від 23.11.2016 року про звільнення позивача за п. 3 ст. 36 КЗпП України слід визнати незаконним.
Щодо наказу № 144-к від 23.11.2016 року, яким внесено зміни до наказу № 247, а саме змінено дату звільнення з 18.11.2016 року на 28.11.2016 року, суд вважає його незаконним у зв`язку з наступним. З вищевказаних матеріалів та пояснень представника відповідача вбачається, що ОСОБА_4 припинив роботу фактично 17.11.2016 року.
П. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 р. № 58, де прямо зазначається, що «днем звільнення вважається останній день роботи».
Отже наказ № 144-к від 23.11.2017 року також слід визнати незаконним.
Задля поновлення прав позивача його слід поновити на попередній посаді на підставі ст. 235 КЗпП України у зв`язку з незаконним звільненням та стягнути на користь позивача середній заробіток з 18.11.2016 року по 25 січня 2017 року включно у розмірі 13182,56 грн. згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с.62), який у суду сумнівів не викликає, оскільки він здійснений відповідно до Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати».
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу, які належать до судових витрат згідно ст. 79 ЦПК України, та підтверджені квитанцією № 60 від 13.12.2016 року (а.с. 17) з урахуванням часу представника на представництво інтересів позивача у судовому засіданні. Також з відповідача підлягають стягненню в прибуток держави 551,20 грн. судового збору.
Керуючись ч. 1 ст. 36, 3 ч.3 ст. 119, ст.. ст. 232, 235 КЗпП України, Згідно ч. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», », Указом Президента України від 06 травня 2014 року №454/2014, Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15 , Указом Президента «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» від 26 вересня 2016 року № 411/2016 , ст. ст. 10,11, 60, 61, 88, 212, 214-215, 218, 292, 294, 296 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати наказ керівника Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 23 листопада 2016 року № 247 про звільнення ОСОБА_4 з посади бурильника капітального ремонту свердловини 6-го розряду цеху капітального та підземного ремонту свердловини з 18 листопада 2016 року у зв`язку зі вступом на військову службу за п. 3 ст. 36 КЗпП України.
Визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 23 листопада 2016 року № 144-к «Про внесення змін до наказу про припинення трудового договору № 247 від 23 листопада 2016 року», яким змінено дату звільнення з «18.11.2016 року на 28.11.2016 року».
Поновити ОСОБА_4 на роботі на посаді бурильника капітального ремонту свердловини 6-го розряду цеху капітального та підземного ремонту свердловини Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» з 18 листопада 2016 року.
Стягнути з Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь ОСОБА_4 середній заробіток з 18 листопада 2016 року по 25 січня 2016 року включно в розмірі 13182 (тринадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн. 56 коп.
Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення присудженого середнього заробітку в межах суми платежів за один місяць.
Стягнути з Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь ОСОБА_4 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.
Стягнути з Нафтогазовидобувного управління «Охтирканафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» у дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня виготовлення 30 січня 2017 року повного тексту рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні при проголошенні - з дня отримання повного тексту рішення.
Суддя: підпис…
Копія вірна:
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова