справа № 462/409/17
УХВАЛА

25 січня 2017 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 24.01.2017р. звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього суму основного боргу в розмірі 6907447 грн. 75 коп. та 3 % річних за прострочення виконання договору в розмірі 638250 грн., а всього 7545697,75 грн.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява подається до суду у письмовій формі і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місця проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно ч.2 ст.79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, у матеріалах справи є заява, в якій позивач просить розстрочити та відстрочити сплату судового збору у розмірі 4000 грн. до моменту винесення рішення суду у справі покликаючись на те, що його майновий стан не дозволяє своєчасно сплатити повністю судовий збір, розмір якого є непомірно великим, так як відповідач не повертає борг, що в свою чергу погіршило фінансове становище позивача. Крім того, він опиниться у нерівному становищі із відповідачем, який може захищати свої права без сплати судового збору.

Положенням статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (ч.1).

Як вбачається, даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оскільки в порушення ст. 10 ЦПК України позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів того, що його матеріальне становище перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, то вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про розстрочку та відстрочку сплати судового збору.

У відповідності до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, вважаю що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали, для усунення недоліків такої, зокрема для доплати судового збору у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишити без руху.

Запропонувати позивачу в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали, усунути недоліки позовної заяви, в противному разі вважати таку неподаною.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: