АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №643/8432/16-ц Головуючий І інстанції Малихін О.Р.
Провадження №22ц/790/412/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія: недоговірні зобовязання
Р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів колегії - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участі секретаря -Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016р. ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь у відшкодування завданої йому злочинними діями відповідача матеріальну шкоду в сумі 10 900,00 грн., моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн.

В обґрунтування позову вказував, що ОСОБА_4 було визнаний винним у скоєнні злочину відносно нього, передбаченого ст.128 КК України.

В результаті злочину йому були завдані тілесні ушкодження, у вигляді тяжкої черепно-мозкової травми із забиттям головного мозку тяжкого ступеня з пошкодженням лобних та скроневих часток. На лікування він витратив 10 900,00 грн.

Моральну шкоду оцінює в 50 000,00 грн., яка виразилась в тривалих фізичних і душевних стражданнях, із-за отриманих травм він став інвалідом 3 групи і був звільнений з роботи, у звязку з чим змінився його образ життя і він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні першої інстанції позивач позовні вимоги підтримав, посилався на обставини зазначені в позовній заяві.

Справу розглянуто за відсутності відповідача.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 10 900,00 грн., моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн., на користь держави судовий збір в сумі 1102,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги і вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, з підстав передбачених п.п. 3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції керувався доведеністю її позивачем.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.01.2015 року ОСОБА_4, діючи з необережності у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, умисно завдав ОСОБА_5 удар кулаком в область голови, від якого відбулось падіння потерпілого на землю та послідуючий удар тімяною частиною голови по асфальтовому покриттю проїзної частини.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2016 року ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, засуджений до 2 років обмеження волі із застосуванням ст.ст.75 і 76 КК України з іспитовим строком в 2 роки.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно п.5 Постанови ПВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», судом зясовані, факти на підтвердження заподіяння потерпілому моральних страждань, за яких обставин вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює повязані з ними витрати та з чого при цьому виходить, а також інші обставини які мають значення для вирішення даного спору.

З врахуванням обставин справи, наданих позивачем доказів, судова колегія погоджується з визначеною судом першої інстанції сумою, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1)протиправної поведінки; 2)шкоди; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4)вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до медичної документації з отриманими ним 14.01.2015 року травмами проходив лікування з 14.01.2015 по 04.02.2015 року в КЗОЗ ХКЛШНМД ім. проф. Мещанинова, з 27.03.2015 року по 08.04.2015 року в КЗАЗ ХМКЛ 327, проходив медичне обстеження і амбулаторне лікування у квітні 2015 року в ДП «Інститут неврології, психіатрії та наркології», а в червні 2015 року в Харківські обласній лікарні.

До суду першої інстанції позивачем надано копії чеків на придбання ліків та інших медичних препаратів на загальну суму 10 900,00 грн.

Однак, матеріали справи не містять доказів, що саме зазначені в копіях чеків медичні препарати були прописані лікарями під час лікування, їх не було надано медичним закладом, в якій кількості та за чий рахунок були придбані, мають причинно-наслідковий звязок з отриманими травмами.

Відповідно до ст.212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 3 ст.10 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Згідно з вимогами ч.3 ст.10, частин 1, 4 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

ОСОБА_5 не доведено, що неподання зазначених вище доказів до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Не надано належних доказів на підтвердження доводів щодо його витрат, пов'язаних із лікуванням і до суду апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, зміни рішення суду першої інстанції шляхом його скасування в частині задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2016 року змінити, скасувавши його в частині задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди та в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І.С. Кіпенко

судді колегії ОСОБА_2

ОСОБА_3