Справа №487/6388/16-ц 30.01.2017 30.01.2017 30.01.2017
Провадження №22-ц/784/399/17
Справа №487/6388/16-ц
Провадження№22-ц/784/399/17 Головуюча першої інстанції: Разумовська О.Г.
Категорія - Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2017 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Серебрякової Т.В.

Лисенка П.П..

із секретарем: Тищенком Л.С.

з участю:

стягувача - ОСОБА_3

представника:

відділу ДВС - Буділовської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.12.2016 р., постановлену за скаргою ОСОБА_3 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Заводського відділу держаної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ( далі - Заводський ВДВС м. Миколаїв, або державний виконавець)

встановила:

08.12.2016 р. ОСОБА_3 звернулася зі скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця Заводського ВДВС м. Миколаїв.

Скаржниця зазначала, що на примусовому виконанні у Заводському ВДВС м. Миколаїв перебуває зведене виконавче провадження № 48567747 з виконання таких виконавчих документів:

Виконавчий лист № 2/412/570/12, виданий 28.04.2014 р. Заводським районним судом м Миколаєва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 80.000 грн.в межах вартості спадкового майна,яке належало спадкодавцю ОСОБА_6 та 1500 грн. витрат на проведення судової експертизи;

виконавчий лист № 2/487/3065/15-ц, виданий 22.02.2016 р. Заводським районним судом м Миколаєва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 збитків від інфляції на суму 27802 грн. 96 коп. та три відсотка річних у розмірі 622 грн. 43 коп.

З часу отримання виконавчого провадження, тобто з 20.10.2015 р., державний виконавець Буділовська О.О., не вжила усіх необхідних заходів для виконання перелічених виконавчих документів, чим порушуються його права.

Вважаючи зазначену бездіяльність неправомірною, скаржниця просила про задоволення скарги та визнання дій державного виконавця неправомірними.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.12.2016 р. постановлено про відмову у визнання дій державного виконавця неправомірними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування ухвали з постановленням нової про задоволення скарги, з посиланням на порушення державним виконавцем вимог закону щодо строків здійснення виконавчого провадження.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з приписами ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р. ( з наступними змінами далі - Закон № 606-XIV), виконавчі дії державного виконавця щодо примусового виконання рішень полягають у зверненні стягнення на кошти чи інше майно ( майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають у інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату ( доходи); вилучення у боржника і передача стягувачу певних предметів; інші заходи, передбачені виконавчим документом.

У відповідності до ч. ч. 5, 6 статті 12 Закону № 606-XIV боржник зобов'язаний протягом трьох робочих днів після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження повідомити державного виконавця про повне або часткове самостійне виконання виконавчого документа, зміну місця проживання, перебування або місця роботи.

Державний виконавець відповідно до приписів ч.2 та ч.3 ст. 11 Закону № 606-XIV здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

При цьому строки здійснення виконавчого провадження визначаються відповідно до вимог ст.. 30 Закону № 606-XIV

Зокрема, державний виконавець проводить виконавчі дії до завершення виконавчого провадження, а саме закінчення виконавчого провадження, згідно зі ст.49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно зі ст.. 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу, який його видав - згідно зі ст. 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дні винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникові, проводити їх огляд;

звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення;

залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб ;

накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень та інших процесуальних документів у випадках передбачених Законом та іншими нормативними актами ( п. 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень)

Згідно з вимогами п.2 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV, державний виконавець повертає виконавчий документ без виконання, лише тоді, коли незважаючи на усі передбачені законом заходи у боржника не виявлено майна, на яке може бути звернено стягнення.

Законом № 606-XIV не була передбачена можливість звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстроване за ним в установленому законом порядку.

Законом «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 р. ( далі - Закон №1404-VIII) передбачена новела, регламентована ч.4 ст. 50 зазначеного закону про те, що у разі, коли право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення зі скаргою на примусовому виконанні у Заводському ВДВС м. Миколаїв перебуває зведене виконавче провадження № 48567747 з виконання таких виконавчих документів:

Виконавчий лист № 2/412/570/12, виданий 28.04.2014 р. Заводським районним судом м Миколаєва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 80.000 грн. в межах вартості спадкового майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_6 та 1500 грн. витрат на проведення судової експертизи;

виконавчий лист № 2/487/3065/15-ц, виданий 22.02.2016 р. Заводським районним судом м Миколаєва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 збитків від інфляції на суму 27802 грн. 96 коп. та три відсотка річних у розмірі 622 грн. 43 коп.

Державний виконавець Буділовська О.О. прийняла до свого провадження зазначене зведене виконавче провадження 20.10.2015 р., яке було відкрите 30.04.2014 р. ( т.6 а.с. 15)

Цим же державним виконавцем до зведеного виконавчого провадження доєднано останній виконавчий документ про стягнення збитків від інфляції постановою від 10.03.2016 р. (т.6 а.с 19)

Станом на 29.10.2015 р. державним виконавцем встановлено весь обсяг майна належного боржниці, при цьому вжиті заходи щодо його опису та арешту.

Зокрема, описано та арештовано рухоме майно: сервант, пральна машина та трюмо, яке передане на реалізацію 13.01.2016 р. за визначеною оцінкою на загальну суму 800 грн.(т.6 ас.34)

Крім того, виявлена зареєстрована на праві власності за боржницею ? частка квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстроване місце постійного проживання неповнолітніх дітей боржниці.

Листом, який отримано державним виконавцем 11.01.2016 р. ( т. 6 а.с. 35) Органом опіки відмовлено у наданні згоди на звернення стягнення на зазначену частку квартири.

З рішення апеляційного суду Миколаївської області від 04.04.2014 р., зміст якого став відомий державному виконавцю станом на час відкриття виконавчого провадження видно, що ОСОБА_5 прийняла спадщину у вигляді ? частки квартири АДРЕСА_2.

В той же час, запит до державного реєстру та до органу технічної реєстрації про юридичну належність цього нерухомого майна боржнику державний виконавець здійснив лише у листопаді 2016 р.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Миколаївського МБТІ зазначена квартира за ОСОБА_5 на праві власності не зареєстрована (т.6 а.с.-27, 30-33), що відповідно до вимог ст.. 47 Закону № 606-XIV перешкоджало зверненню стягнення на це нерухоме майно та унеможливлювало виконання виконавчого листа № 2/412/570/12 за рахунок його реалізації з публічних торгів.

Пунктом першим Перехідних та Прикінцевих положень Закону №1404-VIII від 02.06.2016 р. та пунктом першим Перехідних та Прикінцевих положень Закону №1403-VIII від 02.06.2016 р. встановлено трьохмісячний термін до набрання ними чинності.

При цьому, п.п 6, 7 Перехідних та Прикінцевих положень Закону №1404-VIII визначено, що рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом продовжують виконуватися цими органами відповідно до цього Закону до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Тобто, державному виконавцю заздалегідь було відомо, що з часу набрання чинності положеннями ч.4 ст. 50 Закону №1404-VIII він зобов'язаний без зволікання звернутися до суду з заявою про вирішення питання щодо звернення стягнення на майно боржниці, яке не зареєстроване за нею в установленому законом порядку.

В той же час, таке звернення до суду державний виконавець направив лише 19.12.2016 р., допустивши таким чином неправомірну бездіяльність з 06.10.2016 р.

Встановлені обставини всупереч вимогам ст. 212 ЦПК України залишені судом першої інстанції без уваги та належної правової оцінки, що свідчить про необгрунтованність ухвали суду та необхідність її скасування з постановленням нової ухвали про часткове задоволення скарги ОСОБА_3

Постановлюючи нову ухвалу колегія суддів виходить з доведеності факту неправомірної бездіяльності державного виконавця за період з 06.10.2016 до 19.12.2016 р. оскільки свій обов'язок щодо звернення до суду з питання звернення стягнення на майно боржниці державний виконавець виконав лише 19.12.2016 р.

Доводи апеляційної скарги щодо більшої тривалості періоду неправомірної бездіяльності державного виконавця Буділовської О.О. свого підтвердження наявними доказами не отримали, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

Оскільки скаржниця, як інвалід першої групи, звільнена від сплати судового збору, то витрати на нього, відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України мають бути стягнуті в доход держави з органу ДВС.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314-315 ЦПК України, колегія суддів ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.12.2016 р. - скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_3 частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Заводського відділу держаної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо примусового виконання виконавчого листа: № 2/412/570/12, виданого 28.04.2014 р. Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 80.000 грн. в межах вартості спадкового майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_6 та 1500 грн. витрат на проведення судової експертизи за період з 06.10.2016 до 19.12.2016 р.

Стягнути з Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на користь держави судовий збір у розмірі -275 грн. 60 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: Т.В.Серебрякова

П.П. Лисенко