У Х В А Л А

17 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2014 року, ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 29 листопада 2013 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 328 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали заявник має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні належні докази в оригіналах або завірені їх копії.

ОСОБА_2 у прохальній частині касаційної скарги просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що хворіє, у зв'язку з чим була позбавлена можливості отримати належним чином оформлені копії оскаржуваних судових рішень; крім того, судами попередніх інстанцій такі рішення їй не надсилались, у підтвердження чого надала ксерокопії медичних документів, проте будь-яких доказів недотримання судами попередніх інстанцій вимог, встановлених ст. 222 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, заявник не надала.

У підтвердження наведених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому законом порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Крім того, заявник відповідно до вимог п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 326 ЦПК України повинна зазначити у касаційній скарзі ім'я (найменування) осіб, які беруть участь у справі, їх місце проживання або місцезнаходження, а також долучити до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень, які повинні відповідати вимогам Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.п. 13.7. Інструкції копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п'ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.

Відсутність у касаційній скарзі зазначення ім'я (найменування) усіх осіб, які беруть участь у справі, у разі вирішення питання про відкриття касаційного провадження унеможливлює направлення останнім її копії та повідомлення про розгляд справи в суді касаційної інстанції.

Також у прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_2 просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України, посилаючись на те, що вона є безробітною, малозабезпеченою та хворіє, у підтвердження чого надала ксерокопії медичних документів.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Наведені підстави для звільнення від сплати судового збору та надані у їх обґрунтування докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють таку сплату, оскільки заявником не надано будь-яких належних доказів саме її матеріального стану (відповідний акт про майновий стан заявника з місця проживання або інші докази щодо матеріального стану), та доказів, які б підтверджували її перебування на обліку як безробітної та отримання відповідної допомоги (відповідна довідка з Управління праці та соціального захисту населення), а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що до касаційної скарги заяником не додано копій оскаржуваних судових рішень, а із змісту поданої касаційної скарги не вбачається ціни позову та заявлених позовних вимог, що унеможливлює визначення розміру судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, заявник касаційної скарги має надати належні докази щодо ціни позову та сплатити судовий збір у розмірі, визначеному п.п. 7 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3574-VI, в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності 01 вересня 2015 року (далі - Закон), надавши оригінал квитанції.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до розмірів ставок судового збору, встановлених ст. 4 вищезазначеного Закону, ставка судового збору за подачу касаційної скарги на рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судовий збір за подачу касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинно бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0007, КЕКД 22030103, символ звітності банку: 253.

Приписами ч. 2 ст. 328 ЦПК України передбачено, що у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 325, 326, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху для виконання вимог ухвали в строк, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду, визначених п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 326 ЦПК, та несплати судового збору, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

У разі невиконання вимог суду, визначених ч. 3 ст. 328 ЦПК України, заявнику буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур