АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/380/17 Головуючий у 1 інстанції Сіромашенко Н.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15 жовтня 2015року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська ОленаВолодимирівна, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі - ПАТ «ДБ Сбербанку Росії») і просив винести рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12.08.2014 року за реєстровим №6320, вчинений 3-ю особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ВерповськоюОленою Володимирівною, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» про звернення стягнення на житловий будинок літ. «Н» загальною площею 967,6 кв.м., житловою площею 303,6 кв.м., розташований по АДРЕСА_1, який належить на праві власності позивачу, в рахунок погашення кредитного боргу ТОВ»БК «Ахіград-Буд» перед ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» у сумі 4.568.927 грн.

Позивач послався на порушення нотаріусом ст.88 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні ним виконавчого напису, оскільки нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, і не врахував, що сума заборгованості, зазначена у вимозі, не відповідає сумі, визначеній у виконавчому написі.

Крім того, позивач послався на те, що у виконавчому написі неправильно указані його паспортні дані.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 15 грудня 2015 року у позові відмовлено /т.2 а.с.173-182/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на аргументи, викладені ним у позовній заяві, які, на думку скаржника не були враховані судом першої інстанції, просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15 жовтня 2015року, як ухвалене з порушенням вимог матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позову /т.2 а.с.189-191/.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Як слідує з матеріалів справи 3.07.2013 року між ПАТ «ДБ Сбербанку Росії», як кредитором, та ТОВ «БК «Архіград-Буд», як позичальником, укладений договір про відкриття кредитної лінії за №14-Н/13/08/КЛ-КБ з лімітом кредитування: з часу укладення договору по 01.04.2016 року - у розмірі 4.000.000 грн.; з 02.04.2016 року по 01.05.2016 року - 3.400.000 грн.; з 02.05.2016 року по 01.06.2016 року - 2.000.000 грн.; з 02.06.2016 року по 01.07.2016 року - 1.000.000 грн./т.1 а.с.20-35/.

Того ж дня, 3.07.2013 року, в рахунок погашення кредитного боргу ТОВ «БК «Ахіград-Буд» перед ПАТ «ДБ Сбербанку Росії», між сторонами укладено договір іпотеки, згідно якого, на забезпечення указаних кредитних зобов»язань позивач ОСОБА_1 передав в іпотеку ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» належні йому на праві власності: 1. житловий будинок літ. «Н» загальною площею 967,6 кв.м., житловою площею 303,6 кв.м., розташований по АДРЕСА_1; 2. земельну ділянку (кадастровий НОМЕР_1) площею 0,0748 за вище зазначеною адресою: АДРЕСА_1/т.1 а.с.36-42/.

Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями 87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.33 Закону України «Про іпотеку», постановою КМ України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року №1172, а також положенням Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3.03.2004 року №20/5, а також Наказом Міністерства юстиції України від 31.12.2008 року №2368/5.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Так, для одержання виконавчого напису нотаріусу передаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов»язань.

Згідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, що може бути передбачено в іпотечній угоді, зокрема, право банку задовольнити свої вимоги шляхом вчинення виконавчого напису, в разі невиконання позичальником умов основного договору з погашення кредиту.

У зв»язку з неналежним виконанням позичальником договірних умов щодо погашення кредиту та відсотків, 11.07.2014 року Банком надіслано позивачу письмову вимогу про повне погашення кредитної заборгованості за порушення строків погашення платежів за договором, яку позивач отримав 22.07.2014 року /т.2 а.с.122-127, 129/.

Колегія суддів вважає, що позивач належним чином був повідомлений про дострокове погашення кредиту та сплату заборгованості.

Так, позивачу пропонувалось протягом 30-дененого строку погасити заборгованість за договором шляхом сплати повної суми кредитної заборгованості позичальника ТОВ»Архіград-Буд», яка станом на 7.07.2014 року становила 4.568.927 грн.99 коп.

У зв»язку з неналежним виконанням позичальником зобов»язань за кредитним договором, строк платежу якого настав 03.07.2014 року, Банк звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису про примусове стягнення кредитного боргу з позичальника за період з 3.02.2014 року по 7.07.2014 року .

Для вчинення виконавчого напису відповідачем ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» була надано нотаріусу копії повідомлення-вимоги із доказами про їх відправку та вручення, а також оригінали кредитного та іпотечного договорів, меморіальні ордери про видачу кредиту на ім»я ТОВ «Архіград-Буд», виписки по особовому рахунку позичальника, відомість про сплату процентів та документи щодо відповідача з його анкетними даними та ідентифікаційним кодом.

На підставі указаного звернення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною вчинено виконавчий напис від 12.08.2014 року за реєстровим №6320, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» про звернення стягнення на житловий будинок літ. «Н» загальною площею 967,6 кв.м., житловою площею 303,6 кв.м., розташований по АДРЕСА_1, та на земельну ділянку (кадастровий НОМЕР_1) площею 0,0748 за вище зазначеною адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві власності позивачу, в рахунок погашення кредитного боргу ТОВ»БК «Ахіград-Буд» перед ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» у сумі 4.568.927 грн./т.1 а.с.12-13/.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів. Згідно указаного Закону одним із виконавчих документів є виконавчий напис нотаріуса, який підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою.

Згідно п.284 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3.03.2004 року №20/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що для вчинення виконавчого напису відповідачем ПАТ «ДБ Сбербанку Росії» були подані нотаріусу всі необхідні документи, перелік яких передбачено Постановою КМ України №1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв»язку з чим, суд дійшов правомірного висновку, що оспорюваний виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною вчинено у відповідності до вимог передбачених ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат».

При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі, суд відхиляє, як безпідставні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, посилання скаржника на те, що сума заборгованості за кредитним договором, яка зазначена у виконавчому написі - 4.568.927 грн. є відмінною від суми, яка зазначена у вимозі - 4.209.121 грн.70 коп., не відповідає дійсності, оскільки в обох зазначених документах указана однакова сума боргу - 4.568.927 грн./т.1 а.с.13,125/.

При цьому, сума боргу 4.209.121 грн.70 коп., на яку посилається скаржник, була зазначена у першій надісланій позивачу вимозі від 28.04.2014 року, про отримання позивачем якої, в матеріалах справи відсутні дані, а тому Банк вимушений був надсилати позивачу наступну вимогу від 17.07.2014 року, в якій сума боргу - 4.568.927 грн., відповідає боргу, зазначеному у виконавчому написі /т.1 а.с.12-13,14,122/.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді