Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 50 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.,

секретаря судового

засідання Ковальська Я.В.,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 травня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. З відповідачем шлюбні відносини припинені з весни 2015 року, коли відповідач пішов з дому, залишивши її вагітну з маленьким сином. Відповідач декілька разів надсилав гроші, а потім і це перестав робити. Батько дітьми не цікавиться, не бере участі у їх розвитку, вихованні та утримані. Усної домовленості про розмір і порядок утримання дітей у них з відповідачем не досягнуто.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі в розмірі 677,50 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20.10.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Цим же рішенням стягнуто із ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить зазначене рішення суду змінити, зменшивши розмір стягнутих з нього аліментів до 500 грн. щомісячно на кожну дитину та виключити із мотивувальної частини рішення посилання на те, що він ухиляється від утримання дітей. Зазначає, що він з дня народження дітей і по теперішній час утримував та не припиняє утримувати, матеріально забезпечувати дітей. На думку апелянта, саме з вини позивачки вони не досягли домовленості про спосіб утримання дітей. Зокрема, він пропонував виконувати свої зобов'язання щодо утримання дітей в переважній більшості в натуральній формі (їжею, одягом, лікування та ін.), проте, вона намагалась встановити виключно грошову форму забезпечення. На протязі 2016 року він офіційно надав позивачці допомогу на утримання дітей у розмірі 26 595грн., що підтверджується випискою із картки Приватбанку. В січні 2017 року на прохання позивачки він купив дитині ліки вартістю 1035 грн. На даний час він створив нову сім'ю, його дружина вагітна, за станом здоров'я не може працювати. Він утримує також і дитину дружини від першого шлюбу.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 06.04.2013 року (а.с.6).

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.7,8).

Згідно з довідкою комунального підприємства «Виробниче житлове-ремонтно-експлуатаційне підприємство №13» від 29 березня 2016 року №812, ОСОБА_4 зареєстрована в АДРЕСА_1 і до складу її сім'ї входять: ОСОБА_3- чоловік; ОСОБА_5- син; ОСОБА_6- донька (а.с.9).

Матеріали справи свідчать про те, що син сторін хворіє на дитячий аутизм (а.с.10-11).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 31.10.2016 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.41).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на відповідача слід покласти обов»язок по утриманню дітей шляхом стягнення щомісячних аліментів.

При цьому судом враховано, що згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В даному випадку судом встановлено, що відповідач не має офіційного постійного місця роботи. Зазначена обставина підтверджується повідомленням Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №1803/09 від 02.02.2017 року, згідно з яким відомості по персоніфікованому обліку ОСОБА_3 станом на 02.02.2017 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 2015 р. по 2016 р. відсутні (а.с.40).

Згідно з ч.1.ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідачем не надано доказів про перебування на його утриманні інших осіб, про існування обмежень щодо працевлаштування та можливості утримання дітей.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 677,50 грн. на кожну дитину щомісячно, що становить 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час ухвалення рішення.

Із врахуванням загальновідомих обставин про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах гігієни, необхідності забезпечення дітям загального розвитку, належних побутових умов та істотне зростання цін на дитячі товари, продукти харчування, ліки, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про зменшення розміру аліментів.

Безпідставними, на думку суду, є також і доводи апеляційної скарги в частині виключення із мотивувальної частини рішення посилання на ухилення відповідача від утримання дітей.

Доводи відповідача в цій частині висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, оскільки нерегулярне, разове надання матеріальної допомоги на лікування дитини (додаткові витрати) на вимогу самої позивачки не може вважатися належним виконанням ОСОБА_3 своїх батьківських обов»язків щодо утримання дітей.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: