У Х В А Л А

19 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Романюка Я.М.

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и л а :

Косівський районний суд Івано-Франківської області заочним рішенням від 26 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2016 року, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі − ПАТ «Ідея Банк») задовольнив частково: в рахунок погашення заборгованості в розмірі 145 тис. 219 грн 90 коп. за кредитним договором, укладеним 19 березня 2008 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_4, звернув стягнення на предмет застави − транспортний засіб марки ВАЗ 21154, 2008 року випуску, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної суб'єктом оціночної діяльності, з наданням ПАТ «Ідея Банк» усіх прав та повноважень на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах, установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати, виготовляти ключі, їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб, особу власника, які пов'язані з продажем автомобіля; у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 25 липня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Ідея Банк» відхилила, ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2016 року та заочне рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог про вилучення у відповідача предмета застави та передачу його банку залишила в силі.

У грудні 2016 року до Верховного Суду України звернулось ПАТ «Ідея Банк» із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі − ЦК України), статей 32, 61 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх вимог заявник надав ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі − ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Ідея Банк» у частині вилучення у відповідача предмета застави та передачу його банку, суд першої інстанції, з яким погодились суди апеляційної й касаційної інстанцій, дійшов висновку, що звернення стягнення на предмет застави є самостійним способом виконання рішення, а його вилучення у боржника, передача на зберігання та реалізація в процесі примусового виконання рішення відноситься до компетенції державного виконавця, який діє в межах своїх повноважень, що визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала від 5 жовтня 2016 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення суду апеляційної інстанції та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин вважати заяву ПАТ «Ідея Банк» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави за заявою публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 липня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк