Номер провадження: 22-ц/785/2078/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Сєвєрової Є.С., Дрішлюка А.І.,

при секретарі: Поліхрановій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 02 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до правонаступника реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк», треті особи уповноважений представник спілки співвласників майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» ОСОБА_3, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Терра» про захист права власності, стягнення вартості майнового паю шляхом викупу належної ОСОБА_2 частки (паю) користувачем-правонаступником реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» та стягнення втраченої вигоди за використання цього паю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до правонаступника реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про захист права власності, стягнення вартості майнового паю шляхом викупу належної ОСОБА_2 частки (паю) користувачем-правонаступником реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» (4061 грн.) та стягнення за рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» користувача-правонаступника втраченої вигоди за використання його частки в майні (7309,80 грн.), мотивуючи це тим, що ОСОБА_2 отримав у спадщину майновий пай своєї матері як члена колгоспу ім. Щорса (КСП «Маяк) згідно сертифіката серії ОД-ХІІ-ХІХ №001056 на суму 4061 грн. 25 січня 2001 року, громадяни, які мали право на майнові паї колишьного КСП «Маяк», с. Шершенці, для задоволення і захисту своїх законних спільних економічних інтересів, створили спілку співвласників майнових паїв «Маяк» та уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності та делегували свої повноваження ОСОБА_3, як голові Спілки. Пайовий фонд вартістю 3178164 грн. був забезпечений виділеним майном. 30 квітня 2000 року згідно договору, який затверджено 25 січня 2001 року, між загальними зборами громадян співвласників майна та утвореним СТОВ «Маяк», все майно пайового фонду передалось в оренду на п`ять років цілісним майновим комплексом СТОВ «Маяк», яке є повним правонаступником реформованого КСП «Маяк». В подальшому частина майна пайового фонду передана у новостворене СТОВ «Терра». До цього часу ОСОБА_2 не може використати своє право, гарантоване Конституцією України щодо вільного володіння, користування та розпорядження належної йому частки майна пайового фонду. Позивач двічі звертався до Спілки громадян - співвласників майнових паїв та безпосередньо до уповноваженого - ОСОБА_3 з проханням вирішити питання стосовно належної йому частки майна, на що отримував відмову, оскільки все передане майно пайового фонду, належне громадянам співвласникам перебуває у володінні і користуванні СТОВ «Маяк», яке після спливу дії договору оренди майна пайового фонду й відмовляється повертати це майно. З метою дотримання процедури, ОСОБА_2 публікував оголошення в пресі про час та місце зборів співвласників майнових паїв, однак ці збори так і не відбулися. Крім того, вважає, що СТОВ «Маяк», як правонаступник рефорованого КСП «Маяк» використовувало п`ятнадцять років частку майна позивача, вартість якого складає 4061 грн. і не сплачувало за таке використання ніяких коштів, з урахуванням того, що якби зазначена грошова сума знаходилась в банківській установі під вісім відсотків річних, то за п`ятнадцять років позивач отримав би прибуток в розмірі 7309 грн. 80 коп.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача вартість майнового паю - 4061 грн. та втрачену вигоду - 7309 грн. 80 коп.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 02 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Кодимського районного суду Одеської області від 02 червня 2016 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на наступних підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що:

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВВС № 432875від 08 червня 2004 року ОСОБА_2 отримав у спадщину після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 02 січня 1999 року, право на майновий пай як КСП СТОВ «Маяк» села Шершенці Кодимського району, належного спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХІХ №001056, виданого Шершенецькою сільською радою 07.06.2001 року вартістю 4061 грн.

Згідно договору оренди від 30 квітня 2000 року, затвердженого загальними зборами громадян співвласників майна 25 січня 2001 року, між Спілкою громадян-співвласників майна і СТОВ «Маяк», співвласники передають належні їм на праві спільної власності основні засоби господарству в оренду строком на п`ять років.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 15 червня 2011 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до спілки громадян співвласників майнових паїв «Маяк» с. Шершенці Кодимського району Одеської області про зобов`язання видати грошову компенсацію вартості майнового паю відмовлено з посиланням на те, що питання про виділення майнового паю ОСОБА_2 в його грошовому еквіваленті (в натурі) загальними зборами співвласників майнових паїв не вирішувалося, правонаступники КСП «Маяк» не наділені правом виділяти грошовий еквівалент паю або в натурі.

23.10.2012 року ОСОБА_2 звернувся до голови спілки співвласників майнових прав, як уповноваженої особи з вимогою вирішити питання про належну йому частку майна.

Згідно із відповіддю уповноваженої особи голови спілки власників майнових прав «Маяк» від 29.11.2012 року вбачається, що передане за договором оренди майно цілісний майновий комплекс» перебуває у використанні СТОВ «Маяк», яке в свою чергу не виконувало умови укладеного договору та жодному із співвласників майнових прав за час дії договору оренди не сплатило жодної копійки із передбаченої договором орендної плати. Близько 1,5 млн. грн.. майна, яке належить власникам на даний час не існує внаслідок неналежного використання майна орендарем СТОВ «Маяк». Повертати майно на вимогу спілки орендар добровільно відмовляється, тому спілка не може здійснити його повернення, ревізію та переоцінку (а. с. 7-8).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що члени КСП мають право отримати майновий пай лише відповідно до структури, визначеної рішенням загальних зборів співвласників паїв у порядку виділу своє частки зі спільного майна, в тому числі шляхом пред`явлення позову до всіх співвласників. Рішення зборів співвласників про виділення в натурі паю не приймалося, а позов пред`явлено лише до одного із них.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, заснований на законі і є правильним.

Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема Законом України від 14 лютого 1992 року №2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки»; постановою Кабінету Міністрів України №177 від 28 лютого 2001 року «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», Рекомендаціями, щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України №315 від 20 травня 2008 року (надалі Рекомендації), а також Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (далі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62.

За змістом ст. ст. 5, 7-9 зазначеного Закону України майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства).

Відповідно до п. 9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Відповідно до підпунктів 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 пункту 4 Рекомендацій співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній часткові власності, подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву.

Частка майна, що перебуває у спільній часткові власносі, виділяється її співвласнику в натурі у розмірі, еквівалентному вартості частки, визначеної договором про порядок володіння та користування майном. Для виділення спільної частки в натурі співвласник може об`єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі.

Якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній часткові власності, є неможливим (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової компенсації вартості його частки.

Як вбачається з матеріалів справи у зв`язку із реформуванням КСП «Маяк» с. Шершенці все майно цього підприємства перейшло до спільної власності його членів на загальну суму 3372177 з визначенням кожному його частки у грошовому розмірі. Частка, яка належна ОСОБА_2 складає грошовий еквівалент 4061 грн. від загальної вартості.

Майно колишнього КСП «Маяк», яке було розпайоване, у приватній власності СТОВ «Маяк», СТОВ «Терра», не перебуває, і дані підприємства договорів оренди майна з позивачем не укладали. Не є власником майна колишнього КСП «Маяк» і спілка власників майнових прав «Маяк» Майно колишнього КСП «Маяк», знаходиться у фактичному володінні СТОВ «Маяк», яке зверталося до позивача з пропозицією про укладення договору оренди майнової частки (паю), яка однак останнім прийнята не була. Зі вказаної пропозиції крім того, вбачається, що більшість власників майна колишнього КСП «Маяк» такі договори оренди з СТОВ «Маяк» вже уклала.

В розумінні Закону України від 14 лютого 1992 року №2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України №315 від 20 травня 2008 року (надалі Рекомендації), Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (далі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі визначеному рішенням зборів співвласників паїв або у порядку виділу своєї частки із спільного майна шляхом пред'явлення позову до інших співвласників.

Суд першої інстанції, правильно встановив обставини. Справи вірно застосував норми матеріального права, які врегульовують правовідносини, що виникли між сторонами та надав встановленим обставинам належну оцінку.

При цьому судом роз`яснено позивачеві, що відмова в задоволенні позову до одного зі співвласників не позбавляє позивача права на звернення з такими вимогами до всіх співвласників майнових паїв.

На стадії апеляційного провадження не передбачено процесуальної можливості вирішувати питання про заміну неналежного відповідача (відповідачів) та про зміну позовних вимог.

Крім того, рішенням апеляційного суду Одеської області від 02.10.2014 року вже ухвалювалося рішення за позовом ОСОБА_5 до СТОВ «Маяк», Спілки громадян співвласників майнових паїв «Маяк», третя особа СТОВ «Терра» про стягнення вартості майнового паю та втраченої вигоди за використання цього паю, яким було відмовлено у задоволенні вимог з таких же підстав.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 02.10.2014 року перевірялося в касаційному порядку і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2015 року залишено без змін.

Разом з тим, підстав для закриття провадження з підстав п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України у суду першої інстанції при розгляді даного позову не було. Тому судова колегія погоджується з висновком районного суду, який відмовив по суті заявлених вимог з огляду на процесуальні підстави.

Вимоги про втраченої (упущеної) вигоди за використання паю до вирішення питання про його виділ, є передчасними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і спрямовані на переоцінку належним чином встановлених районним судом обставин і правильно оцінених доказів, що долучені до справи.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи порушень матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи та є підставою для обов`язкового скасування або зміни рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 02 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

ОСОБА_6