Справа №712/9728/16-ц
Номер провадження 2/712/175/17
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2017року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді - Марцішевській О.М.

при секретарі - Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до Договору №CSXRRX05410214 від 17.02.2007 року ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 2127,90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.08.2007 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, спадкоємцями за законом стали його сини - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до яких перейшов обов'язок сплатити борги спадкодавця. Просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості в розмірі 9183,72 грн. за кредитним договором на дату смерті позичальника та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про час, день розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2007 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №CSXRRX05410214 на суму кредиту в розмірі 2127,90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.08.2007 року.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2007р. у справі № 2-2765/07 відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором від 17.02.2007р. на суму кредиту 2127,90 грн. Встановлено, що відповідач на початку 2007 року втратив свій паспорт та підтверджено його звернення з даного приводу до правоохоронних органів. На паспорті відповідача та копії паспорту особи, яка фактично отримала кредит, зображені різні особи, отже позивачем не доведено, що спірний кредит отримав саме ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Відповідно до наданого банком розрахунку станом на 18.01.2010 року заборгованість позичальника за кредитним договором складала 9183,72 грн, в тому числі заборгованість по відсотками в сумі 5430,19 грн, заборгованість по пені в розмірі 3753,53 грн.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена у Смілянській державній нотаріальній конторі за № 604/2012. 02 жовтня 2012 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. До складу майна увійшла 1/10 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Сміла, Черкаської області, по вул.Жуковського,37. 03.12.2013р. відповідачам видані свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна, тобто по 1/20 вказаного будинку вартістю 3285 грн.

Згідно матеріалів спадкової справи 21.11.2015р. до нотаріальної контори надійшла претензія ПАТ КБ Приватбанк від 08.11.2015р. про навність заборгованості спадкодавця перед банком на суму 9183,72 грн. 25.01.2016р. позивачу нотаріусом було повідомлено, що спадкоємцями померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 02 березня 2016 року позивач надіслав відповідачам лист-претензію про сплату заборгованості в розмірі 9183,72 грн., після чого у серпні 2016 року звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1230 ЦК України, до спадкоємця переходить право на стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв'язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх договірних обов'язків, яка була присуджена судом спадкодавців за його життя.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У статті 1281 ЦК України визначено порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців. При цьому згідно зі ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право. Недотримання кредитором строків, передбачених статтею 1281 ЦК України, пред'явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-33цс15 від 8 квітня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Суд виходить з того, у частині 3 ст.1281 ЦК України визначено, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Таким чином, в цьому випадку початок перебігу строку права пред'явлення вимоги до спадкоємців повинен відліковуватися з моменту настання строку вимоги, а не з моменту відкриття спадщини або з моменту, коли кредитор дізнався про відкриття спадщини.

В день остаточного повернення кредиту за кредитним договором - 17.08.2007р. для кредитодавця настав строк строк вимоги кредитної заборгованості та річний строк з даного моменту закінчився 17.08.2008р., тому суд приходить до висновку, що претензія кредитора до спадкоємців у листопаді 2015 року та пред'явлення даного позову у серпні 2016 року відбулось поза межами строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України.

Крім того, як вбачається з рішення Смілянського міськрайонного суду від 13.12.2007р., за життя спадкодавця банком пред'являвся до нього позов про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.02.2007р. на суму кредиту 2127,90 грн. та в задоволенні даного позову було відмовлено за недоведеністю існування кредитної заборгованості, що банкна той час не оскаржував. Вказане судове рішення набрало законної сили 24.12.2007р., що засвідчено у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже доводи позову про перехід до спадкоємців обов'язку погасити борги спадкодавця спростовуються встановленням рішенням суду від 13.12.2007р., яке набрало законної сили, недоведеності спірної кредитної заборгованості за життя спадкодавця.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст. 1054, 1216, 1218, 1230, 1281 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської обалсті на протязі 10 днів з дня його проголошення, особами, які брали участь в розгляді справи та не були присутні під час проголошення рішення - з моменту отримання його копії.

Суддя Марцішевська О.М.