Провадження № 4-с/727/9/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю: скаржника ОСОБА_2

державного виконавця ЧМВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області Донського В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 до державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3, Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на другу протиправну постанову №51087911 від 16.12.2016 року державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із скаргою до державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3, Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на другу протиправну постанову №51087911 від 16.12.2016 року державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3 мотивуючи тим, що на виконанні в Чернівецькому ВДВС знаходиться виконавчий лист №727/5615/15 ц від 18.03.2016 року, відповідно до якого він повинен був передати малолітніх дітей їх матері ОСОБА_4 На виконання судового рішення від 10.03.2016 року та на вимогу державного виконавця Донського В.Б. від 17.11.2016 року він прибув 25.11.2016 року до ВДВС за адресою м.Чернівці вул.Руська, 183 каб.301 на 15.00 год. разом зі своїм сином ОСОБА_5, якого мав передати його матері, що він робив вже тричі. Під час передачі дитини його матері за вказівкою державного виконавця Кирстюка Д.І. він неодноразово брав за руку свою дитину і підводив його до матері, проте дитина весь час виривалася з його руки і втікала від матері. Після декількох спроб передачі дитини матері державний виконавець Кирстюк Д.І. почав вимагати, щоб він вмовив дитину піти до матері, на що він просив дитину, але дитина не бажала йти до матері. Після чого державний виконавець припинив подальші дії по виконанню рішення суду і зачитав акт, в якому вказав неправдиву інформацію: «Боржник відмовився передавати дитину матері», не розяснивши йому права, не надав можливості ознайомитись з актом і вписати в нього свої зауваження. В подальшому він неодноразово приходив до ВДВС з метою отримання акту про передачу дитини матері від 25.11.2016 року, а 05.12.2016 року він дізнався, що відносно нього складена постанова про накладення штрафу серії ВП №51087911 від 02.12.2016 року державним виконавцем Донським В.Б. Вважає, що державний виконавець не може примушувати його робити те, що йому підказує представник органу опіки, а має робити тільки те, що вказано в рішенні суду. Постанову про накладення штрафу серії ВП №51087911 від 16.12.2016 року державним виконавцем Донським В.Б. вважає незаконною, оскільки він не перешкоджав виконанню рішення суду, в чому саме полягало його перешкоджання в постанові не вказано, крім того державний виконавець проігнорував той факт, що рішення суду було фактично виконано і що дитина неодноразово передавалась ним матері, але дитина весь час втікав від матері до нього. Постанову серії ВП №51087911 від 16.12.2016 року державного виконавця Донського В.Б. про накладення на нього штрафу він отримав 20.12.2016 року. Просив скаргу задовольнити.

Скаржник ОСОБА_2 в судовому засіданні свою скаргу підтримав в повному обсзяі, в своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені в скарзі, просив їх задовольнити.

Державний виконавець Чернівецького МВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області Донський В.Б., який також представляв інтереси відділу, в судовому засіданні скаргу не визнав в просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_2, державного виконавця ЧМВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області Донського В.Б., розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що на виконанні державних виконавців Чернівецького МВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області знаходиться виконавче провадження за рішенням суду від 10.03.2016 р. про передачу заявником малолітніх дітей його колишній дружині ОСОБА_4 (а.с.21).

Спроби виконня рішення суду від 10.03.2016 р. відбувались 18.04.2016 року, 13.06.2016 року, 26.07.2016 року, проте згідно актів державного виконавця встановлено, що під час проведення виконавчих дій була задіяна фото і відеофіксація, малолітній ОСОБА_6 при передачі його матері ОСОБА_4 на вимогу батька піти до матері в присутності представника органів опіки, психолога та представника внутрішніх справі відмовився (а.с.22-24).

25.11.2016р. в приміщенні ВДВС відбулась спроба виконання рішення суду, але виконання рішення суду від 10.03.2016 р. не відбулось, оскільки дитина не бажала йти до матері, в акті від 25.11.2016 року державний виконавець зазначив, що ОСОБА_2 відмовився передавати ОСОБА_4 малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проведення виконавчих дій була задіяна фото та відеофіксація, боржнику неодноразово запропоновано взяти сина за руку та передати ОСОБА_4, однак останній відмовився, дитину не передав і не спонукав його йти до мами. ОСОБА_4 із записів осіб, які були залучені до проведення виконавчих дій вбачається, що на прохання матері її син ОСОБА_6 відмовляся від спілкування з нею та не хотів до неї підходити; ОСОБА_2 передавав сина ОСОБА_6 однак син категорично відмовлявся йти до матері, що супечить зазначеним обставинам державним виконавцем в даному акті (а.с.25).

Постановою від 02.12.2016 р. державний виконавець Чернівецького МВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області Донський В.Б. наклав на скаржника ОСОБА_2 за умисне невиконання рішення суду штраф в сумі 1700,00 грн. (а.с.26), а постановою від 16.12.2016 р. державний виконавець Чернівецького МВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області Донський В.Б. наклав на скаржника ОСОБА_2 за умисне невиконання рішення суду штраф в сумі 3400,00 грн.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобовязаний сумлінно виконувати службові обовязки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України, законами України.

Як передбачено ст.6 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом ст.14 ч.1-2 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім наведеного, державним виконавцем встановлені обставини, які не відповідають дійсності, й покладені в основу оскаржуваної постанови про накладення штрафу в розмірі 3400,00 грн. від 16.12.2016 року, не вжито всіх належних і допустимих заходів для належного виконання рішення суду в межах наданих Законом державному виконавцеві повноважень, що мали б бути підтвердженні відповідними актами тощо. При цьому, суд вважає, що аналогічне було встановлено і при з"ясуванні обставин за розглядом справи скаржника про накладення на нього штрафу в сумі 1700 грн., постанова державного виконавця ДОнського В.Б. згідно ухвали суду яка наюбрала чинність від 28.12. 2016 року постанова державного виконавця від 02.12. 2016 року про накладення штрафу була скасована..

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у п. 18 роз'яснив, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Аналізуючи зібрані по скарзі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги скаржника є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують вимоги, судом не встановлені.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.6, 7, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 210, 213, 383, 387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 до державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3, Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на другу протиправну постанову №51087911 від 16.12.2016 року державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3 серії ВП №51087911 від 16 грудня 2016 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Чернівецької області через Шевченківський районний суд м .Чернівці протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Слободян Г.М.