Справа № 382/480/16-ц Головуючий у І інстанції Бурзель Ю. В.
Провадження № 22-ц/780/385/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 12.01.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивувала наступним:

14 листопада 2013 року вона надала ОСОБА_3 та її донці ОСОБА_4 у позику кошти для придбання житла ОСОБА_4 у розмірі 11600 доларів США і 5000 грн. Згідно усної домовленості між сторонами кошти мали бути повернуті до 13 лютого 2014 року.

В подальшому ОСОБА_3 повернула позивачу кошти лише у розмірі 5 000 грн. і 4300 доларів США. Після повернення зазначеної частини боргу ОСОБА_3 надала позивачу розписку від 04.02.2015 року, в якій зазначила ще неповернуту частину боргу.

Позивач зазначала, що відповідачі не виконали свої зобов'язання в повному обсязі, у звязку з чим після закінчення строку дії договору вона неодноразово зверталася до відповідачів з вимогою повернути позику, однак отримала відмову. Станом на 29 березня 2016 року залишок боргу склав 7300 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 191 844,00 грн.

Зважаючи на наведене, позивач просила суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь суму позики в розмірі 7300 доларів США та понесені судові витрати.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. В рахунок погашення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто 182 759,00 грн. 33 коп., а також стягнуто судовий збір у розмірі 2103 грн. 19 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. Обґрунтувала скаргу тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним доказам у справі. Зазначає, що суд дійшов хибного висновку про те, що грошові кошти отримала у позику лише ОСОБА_3, тому зобовязання у ОСОБА_4 по поверненню позики відсутні. За таких умов вважає, що борг слід стягнути солідарно з обох відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду в повній мірі відповідає наведеним вимогам.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

В ході розгляду справи суд прийшов до обґрунтованого висновку про отримання відповідачем ОСОБА_3 в борг грошових коштів від позивача, що ОСОБА_3 й не заперечувала в ході розгляду справи. В той же час належних та допустимих доказів з приводу отримання від позивача таких коштів ще й ОСОБА_4, відтак виникнення у неї зобовязань перед позивачем, до суду представлено не було. Більш того, такі твердження позивача спростовуються матеріалами, представленими до справи нею ж самою, адже як в розписці від 04.02.2015 року, так і в видатковому касовому ордері, була зазначена лише ОСОБА_3 При цьому мета, з якою ОСОБА_3 отримувала від позивача кошти в борг, зокрема придбання житла ОСОБА_4 (як це стверджує апелянт), не може породжувати виникнення боргових зобовязань у інших ніж позичальник осіб, зокрема у ОСОБА_4 За таких умов посилання апеляційної скарги на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи в цій частині не можуть бути прийняті колегією суддів апеляційного суду.

Критично колегія суддів відноситься й до посилань апелянта на те, що вона не отримувала від боржника суму в 300 доларів США, яку суд визнав сплаченою, оскільки підпис на відповідній розписці не її. Так як позивачем таке своє твердження не було належним чином доведене, воно залишилося голослівним та не може бути прийняте судом.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим. Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: М.В. Мережко

ОСОБА_5