СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1649/17
30 березня 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - Войтенко Ю.В.
за участю: секретаря - Самчик І.С.
третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, просить суд постановити рішення, яким визнати таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_7. Аргументує позов тим, що після розірвання шлюбу відповідач більше 10 років не проживає в АДРЕСА_1, проте на нього нараховується плата за комунальні послуги, він продовжує бути зареєстрований у вказаній квартирі..
У судовому засіданні позивач та треті особи позовні вимоги підтримали у повному обсязі, позов просили задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 18-20, 38-39), в тому числі шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №44 від 7 березня 2017 року, про причини неявки суду не повідомив, заперечень, пояснень щодо позову не надавав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України (а.с.39).
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Згідно з ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 04 липня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 04.07.2006 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено запис за № 655 від 04.07.2006 року (а.с. 5).
Факт не проживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом Житлово-експлуатаційної дільниці № 7 від 25.10.2016 року (а.с. 7).
Відповідно до довідки Форми №3 від 26.10.2016 р., у спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 (а.с.4).
Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, в разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Згідно роз'яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.85 р. (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.89 р., № 13 від 25.12.92 р., № 15 від 25.05.98 р.) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову.
Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Передбачених ч. 2 ст. 71 ЖК України випадків, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім наймача понад шість місяців, у судовому засіданні не встановлено. Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_7 більше 10 років не проживає в даній квартирі. Витрати по оплаті квартирної плати та комунальних послуг відповідач не несе. Підстав для продовження строку відсутності особи у квартирі понад шість місяців не виявлено.
Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.
Відповідно, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що відповідач з 23.04.2012 року не проживає у спірній квартирі, договору бронювання жилого приміщення між ним та позивачем не укладався, суд приходить до висновку, що позов Подільської районної в м. Києві державної адміністрації підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551,20 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58-60, 61, 88, 209, 212-215, 224, 228, 233 ЦПК України, суд
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати ОСОБА_7 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551,20 грн.
На це заочне рішення відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана заява до Святошинського районного суду м. Києва про перегляд цього заочного рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Войтенко