Справа №578/56/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/190/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого- Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 13 грудня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : Краснопільська селищна рада Краснопільського району Сумської області, про усунення перешкод в користуванні власністю

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : Головне Управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання незаконним та скасування рішення Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області, визнання недійсними та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ( на земельну ділянку ) та відновлення меж землекористування,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Краснопільського районного суду Сумської області з даним позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою, що знаходиться за адресою : смт. Краснопілля, вул. Словянська ( колишня назва вулиця Комсомольська ), 38, шляхом зобовязання ОСОБА_3 демонтувати стовпи нa погребі літ. « Б », повернути погріб в первісний стан, повернути верхній шар ґрунту, демонтувати огорожу до стіни вбиральні літ « В », що загрожує поступовим її розвалом.

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію земельних ділянок та кадастрові номери: 1) :01:004:0320 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0432 га, 2) :01:004:0321 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1068 га за адресою : смт. Краснопілля, вул. Словянська, 38 ; скасувати рішення 35 сесії 6 скликання Краснопільської селищної ради від 09 жовтня 2014 року про погодження протоколу погоджувальної комісії селищної ради №2 від 10 серпня 2014 pоку ; скасувати рішення 36 сесії 6 скликання Краснопільської селищної ради від 05 грудня 2014 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на ім'я ОСОБА_4

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 13 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобовязано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: смт. Краснопілля вул. Словянська, будинок номер тридцять вісім Краснопільського району Сумської області шляхом демонтажу стовпа на погребі літера « Б », повернути верхній шар ґрунту та демонтувати огорожу до стіни вбиральні літера « В ».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 551 грн. 20 коп. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його зустрічних позовних вимог.

При цьому посилається на те, що суд першої інстанції при дослідженні акту встановлення і погодження зовнішніх між земельної ділянки за адресою : смт. Краснопілля вул. Словянська, 38 від 01 липня 2014 року та від 09 березня 2016 року не звернув уваги на те, що даний акт був оформлений представниками Краснопільської селищної ради без підписів сусідів будинку №36 та №40, тобто без їх згоди з межами земельної ділянки ОСОБА_4 Вказує, що при узгодженні та закріпленні меж земельної ділянки комісією не застосовувались належні вимірювальні прилади.

Заслухавши пояснення апелянта та його представника, які підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення відповідачів, представників третіх осіб проти задоволення скарги, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_4, був побудований паркан без її дозволу. Отже, право власності ОСОБА_4 порушене, а відтак воно підлягає захисту шляхом демонтування стовпа на погребі, огорожі до стіни вбиральні та повернення верхнього шару ґрунту. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що при встановлені меж земельних ділянок порушуються його права.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_4 є спадкоємицею за законом на майно, після смерті ОСОБА_6, померлого 24 травня 1997 року, а саме : жилий будинок А-1 жилою площею 23,7 кв.м., сараї Г, Е, погріб Б, кухня Д, туалет В, навіс Ж, огорожа №№1-4 та земельна ділянка площею 0,15 га, в тому числі 0,11 га для ведення особистого підсобного господарства та під забудову 0,04 га за адресою : смт. Краснопілля, вулиця Словянська, 38 ( т. 1, а.с. 5-6, 10-12, 54-58 ).

ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом на майно, після смерті ОСОБА_7, померлої 14 червня 2006 року, а саме : житловий будинок А-1 за планом, жилою площею 31,5 кв.м., загальною площею 39,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, а саме: погребом п-г, кухнею В, вбиральнею Г, сараями Д, Е, огорожею 1-2, що розташовані за адресою : смт. Краснопілля, вул. Словянська, 36 ( т.1, а.с. 38-48 ).

З довідки Краснопільської селищної ради № 633 від 22 лютого 2016 року вбачається, що земельна ділянка за адресою : смт. Краснопілля, вул. Словянська, 36 приватизована на підставі рішення селищної ради №147 від 14 жовтня 1993 року, складає 0,15 га, в тому числі під забудовою 0,04 га, рілля 0,11 га, та значиться за ОСОБА_8 ( т. 1, а.с. 74 ).

Згідно з актом обстеження земельної ділянки від 01 липня 2014 року, ОСОБА_3 було встановлено два деревяних стовпи на території земельної ділянки ОСОБА_4, тому комісією було проведено розмежування та наведено межі між сусідніми земельними ділянками за адресами №№36 та 38 по вул. Словянська в смт. Краснопілля ( а.с. 13 ).

Як вбачається з акту від 14 липня 2014 року, комісійно встановлено правомірність проведення розмежування ділянки селищною погоджувальною комісією, якою було встановлено чотири межові знаки, з другим та третім з яких не погодився ОСОБА_3 ( т. 1, а.с. 68 )

Рішенням Краснопільської селищної ради від 09 жовтня 2014 року було затверджено протокол погоджувальної комісії Краснопільської селищної ради №2 від 10 серпня 2014 pоку про наведення межі між домоволодіннями громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по вулиці Словянська №38 і №36 і цілому на підставі наданих матеріалів ( т. 1, а.с. 8 ).

Рішення Краснопільської селищної ради від 05 грудня 2014 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості ) на ім'я ОСОБА_4.

Однак згідно акту обстеження межі між земельними ділянками по вул. Словянська, 36 та 38 від 09 березня 2016 року було виявлено, що встановлені раніше межові знаки відсутні, а паркан між садибами сторін по справі, котрий облаштував відповідач ОСОБА_3, знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_4 ( т. 1, а.с. 79-80 ).

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ( ч. 1 ст. 391 ЦК України )

У відповідності до положень ч.ч. 2-3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Частинами 2-3, 5 ст. 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ » від 16 квітня 2004 року №7, розяснено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Як убачається з матеріалів справи, між домоволодіннями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по вул. Словянська №38 і №36 у смт. Краснопілля були встановлені і закріплені в натурі ( на місцевості ) межі земельних ділянок.

Проте, на земельній ділянці ОСОБА_4, яка належить її на праві власності, був побудований ОСОБА_3 паркан між садибами, що підтверджується актом обстеження межі між земельними ділянками по вул. Словянська, 38 і 36 від 09 березня 2016 року.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, власником якої є ОСОБА_4, вірно застосувавши спосіб захисту, який відповідає сутності порушення, яке було допущено з боку ОСОБА_3 ( приведення земельної ділянки у належний стан, який існував до порушення, демонтаж стовпа та огорожі ).

Посилання в апеляційній скарзі на не підписання ним акту погодження меж земельних ділянок не заслуговують на увагу, оскільки така дія не має самостійного юридичного значення і не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що узгодження та закріплення меж земельних ділянок сторін проводилось на підставі чинних правовстановлюючих документів та з застосуванням необхідних приладів та обладнання.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, упередженості судді при розгляді даної справи, які були б підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 13 грудня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді