Справа №265/3602/16-ц
Провадження №2/265/54/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

за участю секретаря судового засідання Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості спадкодавця по аліментам із спадкоємця,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості спадкодавця по аліментам із спадкоємця, який 26 жовтня 2016 року уточнила. В обґрунтування позову зазначила, що 11 грудня 2013 року помер її колишній чоловік ОСОБА_4, який за життя повинен був на підставі рішення суду, сплачувати на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 2500 гривень щомісяця, починаючи з 15 вересня 2009 року та до повноліття сина. За життя ОСОБА_4 утворилась заборгованість по аліментам в сумі 62507,96 гривень, яку ОСОБА_4В за життя не виплатив. На час звернення до суду позивачу стало відомо, що колишній чоловік на користь відповідача ОСОБА_2Г, який є батьком померлого ОСОБА_4 та матері ОСОБА_6 залишив заповіт. Після смерті ОСОБА_4 з заявами про прийняття спадщини, до нотаріальної контори звернувся, відповідач ОСОБА_2 та його син ОСОБА_5 Мати померлого, ОСОБА_6 відмовилася від спадщини на користь свого чоловіка ОСОБА_2 Оскільки ОСОБА_5 на момент смерті батька був неповнолітній, він, відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, має обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Таким чином, розмір частки відповідача у спадщини, які відкрилась після смерті ОСОБА_4 складає 5/6. Про наявність заборгованості по аліментам у померлого ОСОБА_4, позивач повідомила відповідача через нотаріуса ОСОБА_7, у провадженні якої знаходиться спадкова справа, після смерті ОСОБА_4

Також в позові зазначила, що спадщина після смерті ОСОБА_4 складається з будівельних матеріалів у вигляді збудованих конструктивних елементів обєктів, розташованих в місті Маріуполі по вулиці Авіаційній, 171; по вулиці Купріна, 25; по вулиці Войнич, 2 та торгівельного обладнання, право власності на яке було визнано за померлим ОСОБА_4 ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 12 листопада 2013 року по справі № 263/2428/13ц. Станом на момент розгляду вказаної справи в суді загальна вартість обєктів спадкового майна, згідно висновку судово-будівельної експертизи за № 6631/23 від 04 травня 2012 року складала 1 126 382, 73 гривні. Враховуючи індекси інфляції, визначених на підставі даних Держкомстату України за період з червня 2012 року по листопад 2016 року, загальна вартість обєктів спадкового майна, після смерті ОСОБА_4, станом на грудень 2016 року складає 1 798 968,19 гривень. Відповідно вартість 5/6 часток спадкового майна, яке належить відповідачу, внаслідок прийняття спадщини становить - 1 499 140,16 гривень. Заборгованість по аліментам в сумі 62 507, 96 гривень входить до складу спадщини, оскільки вона утворилась за життя ОСОБА_4 Позивачу відомо, що відповідач, хоча і не отримав свідоцтво на право власності на спадкове майно, після смерті сина, але експлуатує його, що свідчить про прийняття ним спадщини. В добровільному порядку відповідач суму боргу не сплачує. З метою захисту своїх порушених прав позивач звернулася до суду. Посилаючись на норми діючого законодавства просить стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості по аліментам в сумі 62 507 гривень.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за участю її представника адвоката ОСОБА_8

Представник позивача адвокат ОСОБА_8, діюча на підставі договору про надання правової допомоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила задовольнити уточнені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення в яких просив справу розглядати в його відсутності, проти задоволення позову заперечував. В обґрунтування заперечень посилався, що він після смерті свого сина ОСОБА_4 хоча і звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса ОСОБА_7 йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на будівельні матеріали у вигляді збудованих конструктивних елементів обєктів, розташованих в місті Маріуполі по вулиці Авіаційній, 171; по вулиці Купріна, 25; по вулиці Войнич, 2 та торгівельного обладнання, внаслідок відсутності первинної реєстрації права власності на вказані обєкти нерухомого майна. Вважає відсутність свідоцтва про право на спадщину за заповітом свідчить про відсутність доказів про прийняття ним спадщини, після смерті сина. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості по сплаті аліментів. Також, зазначив, що позивач, свої вимоги до нього як спадкоємця про сплату боргу по аліментів у спадкодавця ОСОБА_4 повинна була направити протягом шести місяців, с дня коли дізналася про відкриття спадщини. Позивачці було відомо про відкриття спадщини після смерті її колишнього чоловіка ще в січні 2014 року. Проте з вимогою про повернення боргу позивач звернулася до нього поза межами строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, а саме у 2016 році. Також вважає підставою відмови у позові і відсутність визначення вартості обєктів спадкового майна на час розгляду справи. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали письмові справи, заслухавши представника позивача, суд виходить з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 032664 виданого 12 січня 1998 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану Маріупольського міського управління юстиції, ОСОБА_5 народився 11 листопада 1997 року, батьком якого є ОСОБА_4, матірю ОСОБА_3. (а.с. 5)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 738309, виданого 20 грудня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції, ОСОБА_4 помер 11 грудня 2013 року, актовий запис № 1582. (а.с.4)

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 14 січня 2014 року заведено спадкову справу за № 1/2014, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 55594003. (а.с.76)

Оглядом вказаної спадкової справи встановлено наступне.

28 листопада 2013 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 посвідчено заповіт від імені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до якого, він все своє майно заповів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частках кожному. Вказаний Заповіт зареєстровано в спадковому реєстрі заповітів за № 55393388. (а.с.87)

З заявами про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса звернулися, 14 січня 2014 року його син ОСОБА_5 та 03 липня 2014 року та батько ОСОБА_2. (а.с.69,88)

Згідно довідки ЖКП «АЖК№ від 21 грудня 2013 року, разом ОСОБА_4 за адресою м. Маріуполь, вулиця Пашковського 65-10. на день його смерті були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.75)

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець ОСОБА_2, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті сина ОСОБА_4, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_6, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, а саме 07 червня 2014 року відмовилась від прийняття спадщині за заповітом після сина ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, що підтверджено відповідною заявою. (а.с.84)

Оглядом спадкової справи встановлено, що розмір частки у спадщині спадкоємця ОСОБА_5 становить 1/6 частину, оскільки він на момент прийняття спадщини мав обовязкову частку у спадщині як неповнолітній. Відповідно розмір частки у спадщині спадкоємця та відповідача по справі ОСОБА_2 становить 5/6 частин.

Судом також встановлено, що на день відкриття спадщини, померлому ОСОБА_4 на праві власності на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 12 листопада 2013 року належали будівельні матеріали у вигляді збудованих конструктивних матеріалів елементів обєктів розташованих за адресами: м.Маріуполь вулиця Авіаційна, 171, м. Маріуполь вулиця Купріна, 25, м. Маріуполь вулиця вул. Войнич, 2 та торгівельне обладнання. Рішення набрало чинності 19 листопада 2013 року.

Відповідач ОСОБА_10, звертаючись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, вказав, що на час смерті його сина залишилось зазначене в увалі суду спадкове майно, яке належали померлому на праві особистої приватної власності на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 12 листопада 2013 року. (а.с.88)

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_7 від 03 липня 2014 року, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлого ОСОБА_4, в звязку з відсутністю первинної реєстрації права власності на обєкти які входять до складу спадкового майна та розяснено питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному власнику ( спадкоємцю) в судовому порядку. (а.с.91)

Статею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Проте відповідач, своїм правом щодо захисту своїх порушених прав не скористався та до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на час розгляду даної справи не звернувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Рішеннями Маріупольської міської ради від 22 вересня 2016 року за №7/11-720 та № 7/11-720, відповідачу ОСОБА_2 надані в оренду земельні ділянки за містом розташування обєктів, які входять до складу спадкового майна, зокрема по вулиці Авіаційній,171 та вулиці Купріна, 25 для експлуатації магазинів за вказаними адресами.

Вказане свідчить, що ОСОБА_2 не тільки набув, а і володіє та користується спадковим майном після смерті ОСОБА_4 незалежно від визнання за ним права власності в порядку спадкування.

Щодо строку предявлення вимоги про оплату боргу до спадкоємця.

В матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_3 від 09 квітня 2014 року, якою вона через нотаріуса повідомила спадкоємців померлого ОСОБА_4, про наявність у нього перед нею боргу по виплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в сумі 88217,74 грн. (а.с.80)

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зазначена норма не встановлює певного порядку пред'явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов'язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов'язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Таким чином, пред'явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить положенням ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Щодо наявності та розміру боргу спадкодавця ОСОБА_4 перед позивачкою суд виходить з наступного.

Згідно виконавчого листа за № 2-5442 від 29 червня 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя, ОСОБА_4 зобовязаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 15 вересня 2009 року та до повноліття дитини. (а.с.6)

Довідкою Лівобережного відділу державної виконавчої служби Маріупольської міської ради за № 3982/3.3-16/6 від 13 жовтня 2016 року, заборгованість боржника ОСОБА_4 по виконавчому листу за № 2-5442 від 29 червня 2011 року станом на 12 грудня 2013 року становить 81509,55 гривень. (а.с.95)

Дослідивши копії квитанцій про перерахування грошових коштів та розписок наданих відповідачем на аркушах справи 44-62, суд погоджується з твердженнями представника позивача, про те, що більшість з них свідчить, про передачу відповідачем певних сум грошових коштів або їх перевід через банк на імя ОСОБА_5 В той час, як борг у спадкодавця ОСОБА_4 був перед позивачкою ОСОБА_3

Розписки ОСОБА_3 про отримання грошових коштів від ОСОБА_4 за його життя, зокрема від 26.01.2012 р., 26.03.2012 р., 25.04.2012 р., 29.05.2012 р., 25.03.2013 р., 05.05.2013 р., 27.05.2013 р., 28.06. 2013 р., та 30.07.2013 р. враховані в довідці державного виконавця від 13 жовтня 2016 року.

Копії розписок ОСОБА_3 від 02.08.2013 р. на суму 1500 гривень, 26.12.2012 р. на суму 2500 гривень та 04.06.20111 р на суму 2500 гривень визнані позивачкою, в звязку з чим нею було зменшено розмір позовних вимог на загальну суму 6500 гривень

Таким чином, судом встановлено, що розмір боргу по оплаті аліментів спадкодавця ОСОБА_4 перед позивачем ОСОБА_3 становить 75009,55 гривень.

Враховуючи розмір частки у спадщині відповідача ОСОБА_2, який становить 5/6 частин, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2, як спадкоємець зобов'язаний задовольнити вимоги позивача ОСОБА_3, як стягувача, у розмірі який відповідає його частці у спадщині, тобто на суму 62507,96 гривень. (75009,55:6 х 5 = 62507,96)

Визначаючи вартість спадкового майна суд виходить з наступного.

Дотримуючись принципу змагальності сторін під час розгляду справи, за клопотанням представника позивача у судовому засіданні була оглянута цивільна справа за № 263/2428/13ц, про розділ майна подружжя за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за результатами розгляду якої постановлено ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 12 листопада 2013 року.

Згідно висновку будівельно-технічної експертизи за № 6631/23 від 04 травня 2012 року, яка міститься на аркушах 178-191 т.2 цивільної справи № 263/2428/13ц, ринкова вартість нежитлового приміщення ( магазин «Продукти+») по вулиці Куприна, 25 в м. Маріуполі на дату оцінки складає - 662652 гривні; ринкова вартість нежитлового приміщення (магазин «Магазинчик») по вулиці Авіаційна, 171 в м. Маріуполі складає - 353762 гривні; нежитлове приміщення за адресою вулиця Войнич, 2 в м. Маріуполі є обєктом незавершеного будівництва, загальна вартість матеріалів, виробів та конструкцій затрачених на будівництво складає -109969, 73 гривні.

Таким чином, загальна вартість зазначених обєктів нерухомого майна, які увійшли до складу спадщини після померлого ОСОБА_4 станом на 04 травня 2012 року складає 1 126 382,73 гривні. Відповідно вартість 5/6 часток зазначеного спадкового майна складає суму 938652, 25 гривні.

Разом з тим, з урахуванням рекомендацій наданих в численних постановах ВССУ та ВСУ України, вартість спадкового майна при розгляді судами спорів даної категорії, повинна визначаться на день розгляду справи.

Враховуючи індекси інфляції визначені судом на підставі даних Держкомстату за затвердженими показниками складає за період: з червня по грудень 2012 року включно -99,4%; за 2013 рік - 100,5 %; за 2104 рік - 124,9 %; за 2015 рік -143,3 % за період з січня по грудень 2016 року -111,36 %.

Згідно розрахунку наданого представником позивач, який судом було перевірено,загальна вартість, обєктів спадкового майна з урахуванням індексу інфляції на час розгляду справи складає 1 798 968, 19 гривень. при цьому вартість обєкту по вулиці Купріна становить -25873401, 15 грн.; вартість обєкту по вулиці Авіаційній, 171 становить -706078, 83 грн. ; вартість обєкту по вулиці Войнич, 2 становить - 219488, 21 грн.

Відповідно вартість 5/6 часток зазначеного спадкового майна складає суму 1 499 140, 16 (один мільйон чотириста девяносто девять тисяч сто сорок) гривень 16 копійок.

Відповідач ОСОБА_2 не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доказів, зокрема розрахунку наданого суду представником позивача тим самим не оспорював вказаний розрахунок.

Підсумуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу по сплаті аліментів в сумі 62507, 96 гривень, заявлені в межах вартості майна, одержаного спадкоємцем ОСОБА_2 в спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4, а тому саме така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду ОСОБА_3 було сплачено судовий збір в сумі 882,18 грн., проте в ході судового розгляду розмір позовних вимог зменшено.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір відповідно до розміру уточнених позовних вимог у сумі 625,07 гривень.

Питання про повернення суми сплаченого судового збору в разі зменшення розміру позовних вимог судом не вирішується, оскільки з відповідною заявою позивач та її представник до суду не зверталися, як це передбачено ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості спадкодавця по аліментам із спадкоємця задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІНН НОМЕР_1), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІНН НОМЕР_2), яка мешкає за адресою: місто Маріуполь, пр. Мира (Леніна) буд. 129 кв.74 заборгованість по аліментам в сумі 62507 (шістдесят дві тисячі пятсот сім) гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІНН НОМЕР_1), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІНН НОМЕР_2), яка мешкає за адресою: місто Маріуполь, пр. Мира (Леніна) буд. 129 кв.74 судовий збір у сумі 625 ( шістсот двадцять пять) гривень 07 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області в місті Маріуполі протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ______________________ І.М. Міхєєва