У Х В А Л А

16 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14 вересня 2016 року в справі за позовом заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації до публічного акціонерного товариства «Київенерго», ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_4, про визнання ордера недійсним,

встановила:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року, в задоволенні позову заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року з підстави передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 1044 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави, заявник посилається на рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2012 року, в якому, на його думку, зазначені норми матеріального права застосовані по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні про перегляд якого подано заяву, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, встановивши, що на час видачі ОСОБА_5 ордера на жиле приміщення спірної квартири в будинку для малосімейних, зазначений будинок перебував у володінні публічного акціонерного товариства «Київенерго», дійшов висновку про правомірність видачі ордера ОСОБА_5 на спірне жиле приміщення. Також суд, встановивши, що ОСОБА_4 самовільно займає жиле приміщення спірної квартири, дійшов висновку про те, що факт проживання ОСОБА_4 у цій квартирі не може бути підставою для визнання недійсним оспорюваного ордера відповідно частиною 2 статті 58 ЖК України.

Разом з тим, у наданому для порівняння рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2012 року суд касаційної інстанції розглядав справу про виселення без надання іншого жилого приміщення у зв'язку із закінченням обумовленого терміну дії договору оренди жилого приміщення.

Отже, в рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2012 року, наданому заявником для порівняння, та в судовому рішення про перегляд якого подано заяву, наявні різні: правовідносини, підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені судами фактичні обставини та матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. При цьому, суд касаційної інстанції у зазначеному рішенні, наданому заявником для порівняння не застосовував положення статті 1044 ЦК України.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації до публічного акціонерного товариства «Київенерго», ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_4, про визнання ордера недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко