Справа № 420/506/16-ц
Провадження № 22ц/782/1013/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі

головуючого Луганської В.М.,

суддів Стахової Н.В., Коротенка Є.В.

за участю секретаря: Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. ЕНГЕЛЬСА на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. ЕНГЕЛЬСА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : орган опіки та піклування при Кам'янській сільській раді Новопсковського району Луганської області про визнання договорів оренди земельних ділянок розірваними,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. ЕНГЕЛЬСА про визнання договору оренди земельних ділянок розірваними. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом малолітній донці позивача - ОСОБА_2 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 8,4038 га та земельна ділянка площею 1,2505 га., які належали померлому ОСОБА_3 на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку. Вищевказані земельні ділянки спадкодавцем згідно договору оренди землі №333 укладеного 01 лютого 2010 року а договору оренди землі №333/1 укладеного 06 вересня 2010 року передано в оренду строком на 10 років СТОВ ім. ЕНГЕЛЬСА .

Відповідно до п. 39договорів оренди землі розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Позивач посилається на те, що відповідності до норм діючого законодавства України та умов вищенаведених договорів оренди землі нею 12 лютого 2016 року були направлені на адресу відповідача рекомендованою поштою заяви про розірвання договорів оренди землі в односторонньому порядку. Відповідач отримав вказані заяви 19.02.2016 року.

Вважає, що нею було дотримано всі умови щодо процедури розірвання договорів оренди, відповідач ігнорує її вимоги, в звязку із чим вона вимушена була звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Просила суд визнати розірваними договір оренди землі №333 укладений 01лютого 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ ім ЕНГЕЛЬСА щодо оренди земельної ділянки площею 8,4038 га та договір оренди землі №333/1 укладений 06 вересня 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ ім ім.ЕНГЕЛЬСА щодо оренди земельної ділянки площею 1,2505 га .

При розгляді справи позивач уточнила заявлені вимоги, просила суд розірвати договір оренди землі №333 укладений 01 лютого 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ ім ЕНГЕЛЬСА щодо оренди земельної ділянки площею 8,4038 га, кадастровий номер :16:005:0034 та договір оренди землі №333/1 укладений 06 вересня 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ ім ЕНГЕЛЬСА щодо оренди земельної ділянки площею 1,2505 га, кадастровий номер :16:008:0103

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 задоволено. Розірвано договір оренди землі № 333, укладений 01 лютого 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ ім. ЕНГЕЛЬСА, щодо оренди земельної ділянки площею 8,4038 га (кадастровий номер :16:005:0034) та зареєстрований 24 березня 2010 року Луганською регіональною філією ДП «Центр Держземкадастру» за № 09; договір оренди землі № 333/1, укладений 06 вересня 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ ім. ЕНГЕЛЬСА, щодо оренди земельної ділянки площею 1,2505 га (кадастровий номер 0:16:008:0103) та зареєстрований 27 липня 2011 року Відділом Держкомзему у Новопсковському районі Луганської області за № 00330. Суд стягнув з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. ЕНГЕЛЬСА, код 03739220, на користь позивача судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Не погодившись з даним рішенням Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім.ЕНГЕЛЬСА подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до СТОВ ім.ЕНГЕЛЬСА відмовити повністю. Судові витрати віднести за рахунок ОСОБА_1 Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, про місце та час судового засідання повідомлена належним чином, на адресу апеляційного суду направила заперечення, в яких апеляційну скаргу не визнає, вважає, що підстав для скасування рішення суду не має, просить суд розглядати справу без її участі.

В судовому засіданні представник СТОВ ім. ЕНГЕЛЬСА апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на доводи апеляційної скарги, зазначивши, що відсутні підстави для розірвання договору в односторонньому порядку.

Заслухавши осіб, які зявилися до судового засідання, доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є матірю малолітньої ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 272747 виданого 25.04.2013 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганської міського управління юстиції.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого 10.12.2015 приватним нотаріусом в реєстрі за № 258 ОСОБА_2 на праві власності належать земельна ділянка загальною площею 8,4038 га, кадастровий номер якої: :16:005:0034, що розташована на території Каменської сільської ради Новопськовського району, ділянка №446, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ № 228563.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого 10.12.2015 приватним нотаріусом в реєстрі за № 2582 258 ОСОБА_2 на праві власності належать земельна ділянка загальною площею 1,2505 га, кадастровий номер якої: :16:008:0103, що розташована на території Каменської сільської ради Новопськовського району, ділянка №1623, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ № 812583.

01 лютого 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ імені ЕНГЕЛЬСА укладено договір оренди землі №303, щодо оренди земельної ділянки №446 площею 8,4038 га, що розташована на території Кам'янської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Вказаний договір оренди землі 24 березня 2010 року було зареєстровано у відділі Держкомзему Новопсковського району Луганської області.

06 вересня 2010 року між ОСОБА_3 та СТОВ імені ЕНГЕЛЬСА укладено договір оренди землі №331/1, щодо оренди земельної ділянки №1623 площею 1,2505 га, що розташована за межами населених пунктів, на території Кам'янської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Вказаний договір оренди землі 07 липня 2011 року було зареєстровано у відділі Держкомзему Новопсковського району Луганської області.

2 лютого 2016 року ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулась до СТОВ імені ЕНГЕЛЬСА з заявами про розірвання з 23 лютого 2016 року зазначених вище договорів оренди землі в односторонньому порядку відповідно до п. 39 даних договорів.

Відповідач вважає, що відсутні підстави для розірвання спірних договорів в односторонньому порядку.

Частиною 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до п. 40 спірних договорів передбачено, що у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також у разі реорганізації юридичної особи-орендаря ці обставини не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

У звязку з цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірні договори є чинними і права за цими договорами перейшли до спадкоємця ОСОБА_2

За змістом ст. 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У п. 38 кожного зі спірних договорів оренди землі сторони передбачили умову про те, що дія договорів припиняється за взаємною згодою; за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню; з інших підстав визначених законом.

Разом з тим відповідно до п. 39 спірних договорів оренди землі сторони передбачили умову про те, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати за шість місяців, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов'язань.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 2, 3 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Аналіз ст. ст. 525, 651 ЦК України, ст. 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить про те, що законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору.

Судом установлено, що п. 39 укладених між сторонами договорів оренди землі передбачено розірвання даних договорів в односторонньому порядку, вказаний пункт спірних договорів є чинним та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заявлених вимог позивача щодо розірвання договорів оренди землі в односторонньому порядку.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував в п.38 договору оренди в цілому, провів вибіркове його тлумачення, що призвело до неправильного вирішення справи, та те, що норми ч.3 ст.651 ЦК України до спірних відносин застосовані неправильно не заслуговують уваги, виходячи з наступного.

Як вбачається із тексту позовної заяви, позивач просив розірвати договори оренди землі в односторонньому порядку з 23 лютого 2016 року на підставі ч. 3 ст. 651 ЦК України та п. 39 договору оренди землі, укладеного між сторонами.

Ст. 2 Закону України «Про оренду землі»передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За положеннями ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 651 цього Кодексу зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом

Пунктом 37 спірних договорів оренди землі передбачено, що дія договору припиняється, зокрема, у разі розірвання договору.

Відповідно до умов п. 39 договору оренди землі розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

Тобто, сторони в договорі оренди землі передбачили можливість розірвання договору в односторонньому порядку без зазначення, будь яких застережень, що до розірвання договору оренди за ініціативою власника земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів судової палати вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. ЕНГЕЛЬСА відхилити.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Cудді: