Справа № 594/984/16-ц
21 березня 2017 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого Зушман Г. І.
з участю секретаря Кушнір Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, суд
Представник позивача, адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з даним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2015 року №24938675 про реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61 кв.м., яка є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки від 18 квітня 2008 року, зареєстрованого у реєстрі за №974/38, а також скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №11418286 від 01.10.2015 року, який здійснено відповідачем про державну реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" права власності на спірну квартиру. В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач є власником вищевказаної квартири та іпотекодавцем за договором іпотеки від 18 квітня 2008 року, який був укладений в забезпечення зобовязань за кредитним договором від 18 квітня 2008 року № 1907/0408/71-001, укладеним між ним та ВАТ «Сведбанк». На початку квітня 2016 року позивачу стало відомо, що відповідач ТОВ «ФК «Вектор плюс» на підставі іпотечного договору та наявного в його положеннях застереження здійснив державну реєстрацію права власності зазначеного предмету іпотеки його власної квартири за собою. Вважає, що державна реєстрація права власності на квартиру приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 проведена із порушенням вимог діючого законодавства. У нотаріуса були відсутні повноваження щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном. Окрім того, ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не було подано нотаріусу завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень та документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі. Також представник позивача посилається на те, що на спірну квартиру розповсюджується дія мораторію відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Відповідач, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 подала заперечення на позов, в яких просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не відповідають обєктивній дійсності та висуваються на підставі неправильного застосування норм діючого законодавства. Посилається на те, що у даному випадку звернення стягнення було здійснено на підставі застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, то відповідне відчуження вважається таким, що здійснене за згодою власника, а отже положення Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», на які вказує позивач, не можуть бути застосовані. Вказує, що нотаріус має необхідний обсяг повноважень щодо прийняття рішення про реєстрацію права власності за іпотекодержателем, оскільки ці повноваження прямо передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком №868. Щодо твердження позивача, про те, що проведена нею реєстрація права власності на спірну квартиру не була повязана із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном, посилається на те, що нею було вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, а саме посвідчено односторонній договір (у вигляді заяви), укладений ТОВ «ФК «Вектор Плюс» 01.10.2015 року.
Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог, представник товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» ОСОБА_4 подала заперечення на позов, в яких просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог та покласти на позивача судові витрати по справі. Посилається на те, що позивачем не доведено вимоги позову та не надано доказів на їх обгрунтування. Вказує, що ТОВ «ФК «Вектор плюс» обрало передбачений положеннями іпотечного договору та ст.35, 37 Закону України «Про іпотеку» спосіб захисту порушеного права позасудове врегулювання спору. Вказане в укладеному з позивачем договорі іпотеки, іпотечне застереження є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки у добровільному і узгодженому сторонами порядку. Таким чином, ТОВ «ФК «Вектор плюс» придбало право власності на підставі застереження, встановленого в іпотечному договорі, у відповідності до приписів законодавства та рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке було прийняте приватним нотаріусом ОСОБА_2 у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Іпотечний договір є чинним та не був оскаржений позивачем. Щодо дії мораторію вказує, що позивач посилаючись на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не врахував того, що закон тимчасово забороняє примусове відчуження майна без згоди власника. Рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно було прийняте відповідачем на підставі згоди позивача, передбаченої іпотечним договором, а тому положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можуть бути застосовані. Окрім того, у власності позивача є інша квартира за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується інформаційною довідкою з Держреєстру прав на нерухоме майно №62640284 від 04.07.2016 року.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, в поданій до суду заяві представник позивача просить справу слухати у їхній відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Відповідач, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2М в судове засідання не зявилася повторно, причини неявки суду не повідомила.
Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог, представник товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася в поданій до суду заяві просить справу слухати у відсутності представника ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», заперечує проти задоволення позову.
З огляду на наведене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно договору купівлі-продажу від 18 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 969 ОСОБА_1 придбав квартиру № 3, розташовану в будинку №3 по вулиці Катукова в м.Борщеві Тернопільської області, загальною площею 61 кв.м.
За даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18565026 виданого Борщівським районним бюро технічної інвентаризації 18.04.2008 року за позивачем ОСОБА_1 на підставі вказаного договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на квартиру №3, що знаходиться у будинку №3 по вул.Катукова Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер 22796760, номер запису 977 в книзі 7.
18 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» укладено кредитний договір № 1907/0408/71-001, згідно з яким позивач отримав кредит в розмірі 48 000 доларів США, а відповідач зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісію та інші платежі у сімі, строки, та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.
З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та банком 18 квітня 2008 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №973, відповідно до умов якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_3.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-IV (Закон України № 898-IV), у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
За приписами ч. 1 ст. 33 Закону України № 898-IV, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
У ч. 1 ст. 37 Закону України № 898-IV передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Отже, в межах процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель має право звернутися до органу державної реєстрації з метою державної реєстрації за собою права власності на об'єкт нерухомого майна і документом, який підтверджуватиме відповідний перехід права власності, слугуватиме або окремий договір між іпотекодавцем та іпотекодержателем, або застереження в іпотечному договорі.
При цьому згідно підпункту 12.3 пункту 12 іпотечного договору від 18 квітня 2008 року сторонами погоджено, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя, в тому числі, згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження задоволення вимог Іпотекодержателя, яке викладене у пп. 12.3.1 та пп. 12.3.2 цього пункту.
У п.п. 12.3.1 пункту 12.3 даного договору визначено, що договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.
28 листопада 2012 року між публічним акціонерним товариством "Сведбанк", яке виступає правонаступником ВАТ "Сведбанк", яке у свою чергу виступає правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк" (надалі-Банк), та ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (надалі-Фактор) укладено договір факторингу № 15, відповідно до умов якого Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначеними в реєстрі заборгованості боржників, в тому числі щодо заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1907/0408/71-001, зазначеним в реєстрі заборгованостей боржників за № 1-Б від 28.11.2012 року.
Згідно договору про відступлення прав за іпотечним договором, посвідченого 28.11.2012 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за №6970 укладеного між публічним акціонерним товариством "Сведбанк", яке виступає правонаступником ВАТ "Сведбанк", яке у свою чергу виступає правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк" (надалі-Банк), та ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" (надалі-Фактор), відповідно до умов якого іпотекодержателем за іпотечними договорами, в тому числі за договором іпотеки укладеним з ОСОБА_1, зазначеним у витязі з Додатку №1 до Договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року.
23 березня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» направило позивачу ОСОБА_1 повідомлення про анулювання боргу, рішення про яке прийнято 01.10.2015 року у звязку з реалізацією ТОВ «ФК «Вектор плюс» права на нерухоме майно, яким було забезпечено укладення кредитного договору від 18 квітня 2008 року № 1907/0408/71-001, на підставі ст.37, 38 Закону України «Про іпотеку», яке відбулося 01.10.2015 року, підтвердженням чого є Витяг з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44895143 від 01.10.2015 року.
Представник позивача в позовній заяві посилається на те, що на спірну квартиру розповсюджується дія мораторію відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», однак судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником ? частини квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2, що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №62640283 від 04.07.2016 року, а отже положення Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», на які вказує представник позивача, не можуть бути застосовані.
Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону №1952-IV, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Приписами частини 1 ст. 15 Закону №1952-IV встановлено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Абзацом 2, ч. 1 ст. 9 Закону №1952-IV встановлено, що державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.
Згідно п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Оскільки відповідачем жодна нотаріальна дія щодо спірного об'єкту нерухомого майна у порядку, встановленому абзацами 2-3 частини 5 статті 3 Закону України №1952-IV під час здійснення державної реєстрації речового права не вчинялась, рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24938675 від 01.10.2015 року, про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки прийнято з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1У та абз. 7 п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868».
Згідно п. 2 Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 року № 607/5 «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно у випадках, передбачених у пункті 1 наказу, проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно Мін'юсту відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868.
Згідно вимог п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2)документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).
Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем. Тому, обов'язок з надіслання вимоги може вважатися виконаним Іпотекодержателем лише у разі, якщо така вимога отримана іпотекодавцем і строк її виконання обчислюється з моменту отримання цієї вимоги.
Доказів отримання ОСОБА_1 будь-яких повідомлень від ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цієї вимоги суду не надано.
За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З огляду на встановлені обставини, враховуючи, що вимога про усунення порушень не була отримана безпосередньо іпотекодавцем у встановленому порядку, відповідач приймаючи оспорюване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.10.2015 року індексний номер 24938675 діяв без урахування усіх необхідних обставин, не дотримуючись вимог пункту 46 Порядку в частині отримання завіреної копії письмової вимоги про усунення порушень та доказів завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцями такої письмової вимоги іпотеко держателя, а також прийняв оскаржуване рішення вийшовши за межі повноважень, визначених Законом України № 1952-IV та Порядком, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір
На підставі ст.19 Конституції України, ч.1, 2 ст.1082 ЦК України, ч.1 ст.12, ч.1 ст.33, ч.1 ст.37 Закону України "Про іпотеку", ч.1 ст.2, абз.2 ч.1 ст.9, ч.4, ч.9 ст.15, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004, абз. 7 п. 2, п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868» та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 224 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.
Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1102,40 грн.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, в той же строк з дня отримання його копії, через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: