Справа №333/7301/16-ц
Провадження №2/333/617/17
рішення

Іменем України

11 січня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Круглікової А.В.,

при секретарі Шевченко І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/7301/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання право власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

21.12.16 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Запорізької міської ради про визнання право власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.06.16 померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина: однокімнатна квартира загальною площею 36,56 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Разом з тим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.12.16 № 684/02-31 по спадковій справі № 42/2016 приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючого документа на квартиру, яка є спадковим майном. Позивач вказує, що свідоцтво про право власності на квартиру від 29.02.96 № 1779 було втрачено, а оскільки ОСОБА_2 померла, то отримати дублікат свідоцтва позивач не має можливості. З огляду на викладене, позивач просить суд позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Позивач в судове засідання не зявився, 11.01.17 на адресу суду надійшла заява представника позивача, якою останній просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання, призначене на 11.01.17 не зявився, 10.01.17 на адресу суду надійшла заява, якою останній просить суд розглянути справу за відсутності представника та ухвалити законне та обґрунтоване рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 13.06.16 № 360699 серії І-ЖС, виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 померла 12.06.16, про що 13.06.16 складено відповідний актовий запис № 4160.

Згідно з свідоцтвом про народження від 20.12.60 серії ІІІ-УР № 146229, ОСОБА_3 (позивач у цій справі) є донькою ОСОБА_2.

За змістом наявного в матеріалах справи свідоцтва про укладення шлюбу від 08.08.81 серії І-ЖС № 465983, ОСОБА_3 після укладення шлюбу було присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 29.02.96 № 7179, видане Комунарською районною адміністрацією, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.16 ОСОБА_2 складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, згідно з яким ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на випадок її смерті, заповіла ОСОБА_4. Вказаний заповіт зареєстровано приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу в реєстрі за № 627.

Заявою від 14.11.16 ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини після померлої 12.06.16 ОСОБА_2

14.12.2016 року представник позивача (ОСОБА_1Ю.) звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно: АДРЕСА_2.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. від 14.12.16 № 684/02-31, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 12.06.16 ОСОБА_2 на квартиру № 48, що розташована в будинку № 13-б по вул. Ситова в м. Запоріжжі у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують факт належності спадкодавцю зазначеної квартири.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1223 ЦК України вбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті . У разі відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Позивачем заявлені вимоги про визнання права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування після ОСОБА_2 з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на вказану квартиру, що позбавляє можливості оформити право на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вимогами ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи втрату правовстановлюючого документу на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що позбавляє можливості позивача, як спадкоємця, оформити право на спадщину та, відповідно, зареєструвати своє право власності на вказану квартиру, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є документально підтвердженими,обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру №48, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ситова, буд. 13-б, в порядку спадкування після ОСОБА_2, яка померла 12.06.2016 року.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В. Круглікова