РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/1195/16-ц

19.01.17 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого - судді Сєчко В.Л.

при секретарі Паращенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» про стягненняс майнової шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 50000 грн. та 1201,25 грн. шкоди завданої ушкодженням здоров'я.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.01.2015 о 12 год. 00 хв. на автодорозі с. Вівсяники - с .Білопілля , в напрямку м. Козятин , ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1 , в порушення вимог п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього України, при зміні напрямку руху, не переконалась, що даний маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху керованого транспортного засобу, внаслідок чого не змогла постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з технічно-справним автомобілем "ЗАЗ ТЕ 698К", державний номерний знак НОМЕР_2, під його керуванням, який рухався по належній смузі у зустрічному напрямку, та внаслідок зіткнення останній транспортний засіб загорівся.

Внаслідок дорожньо -транспортної пригоди пасажир автомобіля "Дєу Сенс", державний номерний знак НОМЕР_3, - ОСОБА_3, загинула , а він отримав тілесні ушкодження , які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та легкі тілесними ушкодженнями.

25 січня 2015 року слідчим відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод СУ УМВС України у Вінницькій області за даним фактом було відкрито кримінальне провадження № 0000042 , після проведення досудового розслідування, обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України був направлений на розгляд до Козятинського міськрайонного суду.

Протиправними діями ОСОБА_2 йому було завдано матеріальну шкоду, яка полягає в понесених витратах на стаціонарне та амбулаторне лікування в сумі 1201 гривня 25 копійок; в знищенні його автомобіля НОМЕР_4, оскільки він після зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 загорівся та відповідно до висновку авто-товарознавчої експертизи № 22 від 23.03.2015 року розмір завданого матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля "ЗАЗ TF 698К", державний номерний знак НОМЕР_2 становить 60002 гривень; в знищенні майна та грошей на суму 15800 грн. Загальна вартість матеріальної шкоди становить 77003 грн. Моральна шкода оцінена в 20000 грн.

Відповідно до Полісу № АС/7156791 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано на строк з 08.03.2014 року по 07.03.2015 року в Подільському регіональному страховому центрі ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Страхова сума за полісом (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю становить 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн. Франшиза нульова.

Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2015 року ОСОБА_2 була визнана винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначене покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст. ст.75,76 КК України з іспитовим строком, з неї на його користь було стягнено 23302 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди, всього 33302 грн., цивільний позов до ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» був залишений без розгляду для пред'явлення в порядку цивільного судочинства. Вирок набрав законної сили 23.02.2016 року.

Він ,09.03.2016 звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування , на яку отримав лист вих. №1732/18 від 12.05.2016 року про те, що відповідно до п. 37.1.4 статті 37 Закону України № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, згідно з наданими документами, дорожньо-транспортна пригода мала місце 25.01.2015 року, а була подана до ПрАТ «УПСК» 22.04.2016 року, тобто після спливу одного року з моменту скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, тому у виплаті страхового відшкодування йому відмовлено.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали обставини та вимоги викладені у позові в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та в поданих запереченнях вказав , що згідно із п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-

правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що підставою

для відмови у здійсненні страхового відшкодування є: неподання заяви про страхове

відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну, з моменту скоєння

дорожньо-транспортної пригоди. Дорожньо-транспортна пригода сталась 25 січня 2015 року, а звернувся ОСОБА_1 до страховика із заявою про страхове відшкодування за пошкодження ТЗ ЗАЗ ТР968 р.н. НОМЕР_5 лише 22 квітня 2016 року. Однак, позивач у позовній заяві зазначає, що подав заяву про страхове відшкодування 09 березня 2016 року, тобто все одне за спливу одного року, після дорожньо-транспортної пригоди. Посилання позивача про те, що страховик в телефонному режимі був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди та подавав письмові заперечення під час розгляду кримінального провадження не скасовує дії правової норми, яка визначена у п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вимога щодо стягнення у судовому порядку із відповідача витрат на лікування у сумі

1 201,25 грн. є безпідставною, оскільки: позивач не звертався до страховика щодо відшкодування витрат даної категорії. Підтвердження цього є заява про страхове відшкодування, в якій зазначено лише вимога щодо відшкодування витрат за транспортним засобом , а також вимога щодо відшкодування вартості лікування не підтверджена документально.

Також зазначив , що у спірних правовідносинах має пріоритет Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено , що 25 січня 2015 року о 12.00 год., на автодорозі не доїжджаючи с. Сигнал Козятинського району Вінницької обл., сталася ДТП автомобілів ЗАЗ ТF 698К", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, та автомобіля «Дєу Сенс», д.н.з АВ 4367 АЕ, під керувнням ОСОБА_2 В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди водій ОСОБА_1, отримав тілесні ушкодження, а автомобіль "ЗАЗ ТF 698К", державний номерний знак НОМЕР_2 згорів.

Відповідно до Полісу № АС/7156791 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано на строк з 08.03.2014 року по 07.03.2015 року в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Страхова сума за полісом (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоровю становить 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн. Франшиза нульова.

Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.02.2015, який набрав законної сили, ОСОБА_2, визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 23302 грн., у відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 33302 грн.(тридцять три тисячі триста дві грн.).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 до Подільського регіонального страхового центру ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» залишено без розгляду для предявлення в порядку цивільного судочинства.

09.03.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування на яку отримав лист вих. №1732/18 від 12.05.2016 року про те, що відповідно до п. 37.1.4 статті 37 Закону України № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, згідно з наданими документами, дорожньо-транспортна пригода мала місце 25.01.2015 року, а була подана до ПрАТ «УПСК» 22.04.2016 року, тобто після спливу одного року з моменту скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, тому у виплаті страхового відшкодування відмовлено (а.с.11).

Із оглянутого в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, вбачається, що відповідно висновку експерта №22 від 23.03.2015 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля марки "ЗАЗ ТF 698К", державний номерний знак НОМЕР_2, 2010 року випуску, з ПДВ складає 182893 грн. 36 коп. Розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки "ЗАЗ ТF 698К", державний номерний знак НОМЕР_2, 2010 року випуску, в результаті його пошкодження складає з ПДВ 60002 грн.00коп. Дані обставини встановлені вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 грудня 2015 року .

Згідно з приписами п.4 ст.61 ЦПК України , вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Завдання в результаті ДТП шкоди здоровю ОСОБА_1, підтверджується виписним епікризом з історії хвороби №453, оглянутого в судовому засіданні і в якому зазначене лікування призначене потерпілому.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої

настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

У п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено , і не заперечується представником відповідача , що відповідач був повідомлений про ДТП, представник відповідача оглядав пошкоджений автомобіль разом із ОСОБА_1 Із оглянутого в судовому засіданні обвинувального акту №133/986/15-к у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 вбачається , що відповідач отримав копію позовної заяви потерпілого ОСОБА_1 про відшкодування шкоди та подав заперечення на дану позовну заяву від 03.07.2015 року, а тому відповідно , відповідачу було достовірно відомо про настання страхового випадку в межах визначеного законом строку.

Відповідно до положень закріплених в ст 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з положенням закріпленими в ст 988 ЦК України, страховик зобов'язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Таким чином в разі настання страхового випадку страхувальник зобов'язаний протягом двох робочих днів вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальнику (тобто скласти страховий акт (аварійний сертифікат), запросити у відповідних органів інформацію про страховий випадок тощо.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати в разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, встановлено, що у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків є підставою для відмову у виплаті страхових сум.

Відповідно п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю; потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Рішенням, Конституційного Суду, від 09.07.2002, № 15-рп/2002 «У справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України ( в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), (справа про досудове врегулювання спорів) «Положення частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Хоча норма передбачена п. п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності» є спеціальною нормою, але вона асоціюється із загальними положеннями визначених в ст 16 Закону України "Про страхування" ст. 989, 991 ЦК України.

Спів ставляючи досліджені докази з нормами права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, підлягають задоволенню, оскільки позивач звернувся для захисту свого права на отримання страхових виплат до відповідача до спливу строку встановленого у п. п. 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності», та відповідно до п. 35.3. ст 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності» особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов'язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Натомість , відповідач не сприяв ОСОБА_1 в реалізації його прав ,передбачених законодавством, в належному оформленні страхових виплат, у тому числі обовязку подати письмову заяву, та правильного її заповнення.

Заперечення представника відповідача, що позивач не подавав до страхової компанії заяву про відшкодування шкоди завданої здоровю суд вважає неприйнятними, оскільки позивач подає тільки одну заяву про страхове відшкодування, в які зазначає завдану йому шкоду.

Разом із тим копії квитанцій на придбання ліків відповідачем, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, відповідають призначеному лікуванню і доводить розмір шкоди завданої ушкодженням здоров'я в розмірі 1201,25 грн.

Керуючись ст.ст. 979 ЦК України, ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності наземних транспортних засобів» ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_1 майнову шкоду завдану ОСОБА_2 внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_6, у розмірі 50 000 гривень, та 1201,25 грн., шкоди завдану ушкодженням здоровя.

Стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (), на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень, зарахувавши кошти до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 10 діб з часу проголошення до Апеляційного суду Вінницької області, через Козятинський міськрайонний суд.

Суддя - підпис- ОСОБА_4

Суддя Секретар

Дата документу 19.01.17