1 ЗАОЧНЕ РІШЕННЯСправа № 335/573/15-ц 2/335/143/2017
16 січня 2017 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа - Мелітопольська державна нотаріальна контора, про стягнення заборгованості зі спадкоємців,
У січні 2015 року ТОВ «Кей-колект» звернулось до суду з позовом, який в ході судового розгляду справи було уточнено щодо кола відповідачів, до ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 3-тя особа: Мелітопольська державна нотаріальна контора про стягнення заборгованості зі спадкоємців.
12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу №1, за яким останньому було відступлено права вимоги за Кредитним договором.
Інформація про те, що боржник за основним зобов'язанням помер, при укладенні зазначеного договору факторингу ТОВ «Кей-Колект» не надавалася.
У листопаді 2014 року від родичів позичальника ТОВ «Кей-Колект» стало відомо, що Позичальник за Кредитним договором, помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Оскільки про відкриття спадщини ТОВ «Кей-Колект» стало достовірно відомо лише у листопаді 2014 року, тому строк для пред'явлення претензії ТОВ «Кей-Колект» до спадкоємців не пропустив.
08.12.2014 ТОВ «Кей-Колект» звернулося до Мелітопольської державної нотаріальної контори за останнім місцем проживання боржника із вимогою до спадкоємців ОСОБА_5 погасити заборгованість за Кредитними договорами у разі прийняття спадщини.
Відповідно до листа державної нотаріальної контори вих. №3369/02-14 від 17.12.2014, до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2. В заяві про прийняття спадщини зазначено, що крім ОСОБА_2 є і інші спадкоємці - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4. Спадщина ще не оформлена.
Мати спадкодавця ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і від неї не відмовилась, а діти спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли спадщину в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України.
За таких обставин ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 прийняли спадщину в рівних частках, як спадкоємці першої черги за законом, а отже є належними відповідачами по справі.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Також від представника позивача надійшли письмові пояснення, за змістом яких представник позивача вказує, що позивач не пропустив строк позовної давності, оскільки строк позовної давності було перервано шляхом подання позову до боржника ОСОБА_2 у 2011 році.
Відповідачі неодноразово в судове засідання не з'являлись, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність суду не подавали.
Представник Мелітопольської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність.
Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність осіб, які не з'явилися до суду, та ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_3 позичальник ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.10.2009, актовий запис № 1697 від 02.10.2009 (том № 1 арк. справи 13).
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
З матеріалів спадкової справи № 165/10 (том № 3 арк. справи 6-191) вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася його дружина ОСОБА_2, і в силу ст. ст. 1261, 1269 ЦК України, вона є такою, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку.
Крім того, згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Мати померлого - ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, що вбачається з довідки житлово-експлуатаційної організації від 22.04.2010 з матеріалів спадкової справи. Протягом шестимісячного строку вона не заявляла про відмову від спадщини, у зв'язку з чим вважається такою, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку.
Такими, що прийняли спадщину у встановленому законом порядку після смерті ОСОБА_5 є також його малолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Такі права та обов'язки особи, як боржника, не входять до складу спадщини відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України.
Зобов'язання ОСОБА_5 за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов'язано з його особою, отже воно входить до складу спадщини.
Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
У жовтні 2011 року ТОВ «Кей-Колект» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_2 як спадкоємця боржника, про звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і за кредитним договором, який є предметом спору у цій справі.
Проте, рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15.04.2014 у задоволенні позову було відмовлено.
Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
За приписами ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.
З матеріалів спадкової справи вбачається відсутність договору про розподіл спадкового майна між спадкоємцями, а також відсутність рішень судів про розподіл спадщини. Відтак, суд доходить висновку, що в даному випадку частки у спадщині між спадкоємцями (відповідачами) розподілились порівну.
В цей же час відсутність у спадкоємців свідоцтв про право на спадщину не доводить факту неприйняття спадщини після смерті боржника за кредитним договором, а також не позбавляє спадкоємця права на спадщину в силу вимог ст. 1296 ЦК України.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність у відповідачів обов'язку задовольнити вимоги ТОВ «Кей-Колект» в межах вартості майна, одержаного у спадщину кожним зі спадкоємців.
При цьому, суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що станом на час придбання та передачі в іпотеку житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та відмітками у паспортах ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_5 Проте, як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 01.06.2016 за наслідками перегляду у касаційній інстанції рішень у даній справі, висновки та мотиви якого є обов'язковими для суду в силу вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України, матеріали справи не містять доказів про визнання за ОСОБА_2 права власності на цей житловий будинок, в т.ч. і в порядку поділу майна подружжя. В цей же час, право власності на вказаний будинок виникло у ОСОБА_5 в силу положень ст. 334 ЦК України з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Оскільки відповідачами з урахуванням принципу змагальності не доведено відповідними доказами наявність у ОСОБА_2 права власності на ? чи іншу частину вказаного будинку, та враховуючи наявний в матеріалах справи витяг ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 13899763 від 16.03.2007, за яким саме ОСОБА_5 є єдиним власником вказаного будинку, суд доходить висновку, що вказаний будинок належав на праві власності саме ОСОБА_5 Відтак відсутні підстави стверджувати про недоведеність позовних вимог у частині неможливості визначення часток спадкоємців у спадщині.
За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.
Що стосується заяви відповідачів, яка наявна в матеріалах справи, про застосування строків позовної давності, то суд дійшов висновку, що позивач вказаний строк не пропустив, з таких підстав.
Згідно з вимогами частини першої статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Частиною першою статті 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частиною п'ятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
За змістом частин першої-третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Як зазначено судом вище, у жовтні 2011 року ТОВ «Кей-Колект» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_2 як спадкоємця боржника, про звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і за кредитним договором, який є предметом спору у цій справі. Проте, рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15.04.2014 у задоволенні позову було відмовлено. Відтак, позовна давність у даному випадку була перервана.
За змістом поданої попередньому складу суду письмової заяви представника відповідача ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності (том № 1 арк. справи 177-178), він вказує на те, що право вимоги у ПАТ «УкрСиббанк» до спадкоємців боржника виникло у березні 2010 р., а тому строк позовної давності сплив у березні 2013 р. При цьому, інших, крім вищезазначених, підстав для застосування строку позовної давності заява не містить, зокрема, у ній не було враховано й того, що строк позовної давності було перервано поданням позову до ОСОБА_2 За таких обставин, враховуючи принцип змагальності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності за обставин, зазначених представником відповідача у відповідній заяві.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
На підставі статті 88 ЦПК України з відповідачів у рівних частках на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд,
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задовольнити.
Обмежити загальний розмір стягнення сумою у 19 479 (дев'ятнадцять тисяч чотириста сімдесят дев'ять) доларів США 45 центів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 913 (дев'ятсот тринадцять) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 913 (дев'ятсот тринадцять) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 913 (дев'ятсот тринадцять) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 913 (дев'ятсот тринадцять) гривень 50 копійок.
Копії заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення надіслати на адресу відповідачів рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя А.В. Шалагінова