Ухвала

іменем україни

16 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Гусакове» до ОСОБА_4, правонаступниками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, фермерського господарства «Зернятко Плюс» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та договорів суборенди земельних ділянок, за касаційною скаргою фермерського господарства «Зернятко Плюс» на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 31 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Гусакове» (далі - СТОВ «Гусакове») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, правонаступниками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, фермерського господарства «Зернятко Плюс» (далі - ФГ «Зернятко Плюс») про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та договорів суборенди земельних ділянок.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що 19 серпня 2009 року на підставі розпорядження Звенигородської райдержадміністрації від 13 липня 2009 року № 152/2009-рп між Звенигородською райдержадміністрацією та СТОВ «Гусакове» було укладено договір оренди землі, зареєстрований у Державному реєстрі земель 19 серпня 2009 року за № 28.

За умовами цього договору оренди землі позивачу передана в короткострокове платне користування (оренду) земельна ділянка сільськогосподарського призначення із земель резервного фонду, яка знаходиться в адміністративних межах Гусаківської сільської ради, за межами с. Гусакове, загальною площею 240,2384 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 5 років, тобто до 19 серпня 2014 року.

Згідно даних кадастрового плану зазначена земельна ділянка складається із трьох масивів площами: 82,1584 га, кадастровий номер НОМЕР_1; 138,5200 га, кадастровий номер НОМЕР_2; 19,56 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

Договором оренди передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін, проте 30 січня 2015 року Головне управління Держземагенства у Черкаській області (орендодавець) уклало з ОСОБА_4 нові договори оренди зазначених вище земельних ділянок, строком на 49 років, про що СТОВ «Гусакове» не повідомлялось. У свою чергу, ОСОБА_4 16 лютого 2015 року уклав договори суборенди спірних земельних ділянок із ФГ «Зернятко Плюс».

Враховуючи викладене, позивач просив визнати недійсними з моменту укладення договори оренди землі від 30 січня 2015 року, укладені між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_4 на земельні ділянки площею: 82,1584 га, кадастровий номер НОМЕР_1; 138,5200 га, кадастровий номер НОМЕР_2; 19,56 га кадастровий номер НОМЕР_3; визнати недійсними з моменту укладення договори суборенди землі, укладені 16 лютого 2015 року між ОСОБА_4 та ФГ «Зернятко Плюс» на вказані земельні ділянки.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 липня 2015 року здійснено заміну відповідача Головного управління Дерземагенства у Черкаській області на належного відповідача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 24 лютого 2016 року здійснено заміну померлого відповідача ОСОБА_4 на належних відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 31 серпня 2016 року, позовні вимоги СТОВ «Гусакове» задоволено повністю.

Визнано недійсними з моменту укладення договори оренди землі від 30 січня 2015 року, укладені між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_4 на земельні ділянки площею 82,1584 га, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 138,5200 га, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 19,56 га кадастровий номер НОМЕР_3, розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Гусаківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Визнано недійсними з моменту укладення договори суборенди землі від 16 лютого 2015 року, укладені між ОСОБА_4 та ФГ «Зернятко Плюс» на земельну ділянку площею 19,56 га кадастровий номер НОМЕР_3, площею 82,1584 га, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 138,5200 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовані за межами населеного пункту в адміністративних межах Гусаківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ФГ «Зернятко Плюс» просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 19 серпня 2009 року на підставі розпорядження райдержадміністрації від 13 липня 2009 року № 152/209-рп між Звенигородською районною державною адміністрацією (орендодавець) та СТОВ «Гусакове» (орендар) було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого останньому було передано у платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 240,2384 га із земель резервного фонду, яка знаходиться в адміністративних межах Гусаківської сільської ради за межами с. Гусакове для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 8 вказаного договору оренди встановлено, що договір укладається строком на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Тобто, укладений з позивачем договір оренди земельної ділянки діяв до 19 серпня 2014 року.

Встановлено, що 03 червня 2014 року, тобто своєчасно, орендар у встановленому порядку звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (у зв'язку зі змінами у законодавстві права та обов'язки орендодавця за договором оренди землі від 19 серпня 2009 року перейшли від Звенигородської районної державної адміністрації до Головного управління Держземагенства у Черкаській області) із клопотанням про поновлення договору оренди землі, подавши відповідний пакет документів.

Наказами Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 03 жовтня 2014 року № 23-3817/14-14-СГ, № 23-3816/14-14-СГ та від 27 жовтня 2014 року № 23-5022/14-14-СГ затверджено проекти землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок та передано ОСОБА_9 земельні ділянки в довгострокову оренду на 20 років.

03 жовтня 2014 року та 27 жовтня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_9 було укладено договори оренди вказаних земельних ділянок, які зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

30 січня 2015 року Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області було прийнято рішення про припинення ОСОБА_9 права користування земельними ділянками на підставі нотаріально посвідчених заяв від 27 січня 2015 року, згідно з якими орендар не заперечує проти вилучення з користування земельні ділянки та надання їх в оренду гр. ОСОБА_4 На підставі чого у цей же день між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_4 було укладено договори земельних ділянок.

Згідно з довідкою нотаріальної контори від 08 грудня 2015 року № 1264/01-16 спадщину після померлого ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняли ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які ухвалою суду від 24 лютого 2016 року були залучені до розгляду в справі як відповідачі.

Судами встановлено, що на час розгляду справи спірними земельними ділянками продовжує користуватися СТОВ «Гусакове» та сплачувати орендну плату, що підтверджено довідкою управління агропромислового розвитку від 22 червня 2016 року № 01-07/102, річною формою № 29-сг, щодо підсумків збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 01 грудня 2014 року, договором про надання послуг від 01 вересня 2014 року, актом здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг), податковим розрахунком (форма 1-ДФ) за 1-2 квартал 2015 року, за 4 квартал податкової декларації платника єдиного податку - юридичної особи.

Межі спірних земельних ділянок та їх цільове призначення не змінилися, земельні ділянки продовжують використовуватися позивачем для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З оспорюваних договорів, укладених 30січня 2015 року між Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та ОСОБА_4, вбачається, що договори оренди укладено строком на 49 років - до 30 січня 2064 року, для ведення фермерського господарства.

16 лютого 2015 року ОСОБА_4 передав вказані земельні ділянки в суборенду ФГ «Зернятко Плюс».

Крім того, рішенням господарського суду Черкаської області від 30 червня 2016 року, що вступило в законну силу, у справі за позовом ТОВ «Гусакове» до Головного управління Держземагенства у Черкаській області про визнання переважного права на поновлення договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим та визнання укладеними додаткових угод про поновлення договору оренди землі на тих самих умовах і на той самий строк, позов задоволено частково. Визнано за СТОВ «Гусакове» переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, укладеного 19 серпня 2009 року, зареєстрованого у Звенигородському районному відділі Черкаської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 серпня 2009 року за № 28; визнано поновленим договір оренди землі від 19 серпня 2009 року, зареєстрованого у Звенигородському районному відділі Черкаської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 серпня 2009 року за № 28, на тих самих умовах і на той самий строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки при наданні Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області в оренду іншим особам спірних земельних ділянок, останній порушив вимоги ч. 5 ст. 116, ст. 123 ЗК України, ст. ст. 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» та порушив встановлене ст. 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача перед іншими особами на укладення договору оренди землі (поновлення) на новий строк та є недійсними з моменту їх укладення в силу ч. 1 ст. 215 ЦК України, з підстав недодержання в момент їх вчинення вимог, які встановлені законом.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фермерського господарства «Зернятко Плюс» відхилити.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 13 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана