САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6626/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.02.2017 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. Відповідач ОСОБА_2 є її рідним братом. Їх батьку ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.12.1994 року, виданого Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці на підставі розпорядження від 26.12.1994 року № 2136, належала квартира АДРЕСА_1. Частки батьків в праві власності на квартиру були рівними, кожному належало по ? частині квартири. Спірна квартира складається з 2-х житлових кімнат площею 31,4 квм., загальна площа квартири складає 44,3 кв.м. Вартість квартири згідно звіту про оцінку від 04.11.2016 року складає 200720,00 грн.. ОСОБА_3 помер 24.04.2015 року. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину спірної квартири. Спадщину після смерті батька прийняли його дружина ОСОБА_4, його син відповідач ОСОБА_2, які на момент смерті батька проживали з ним та були зареєстровані з батьком за однією адресою, а також позивач ОСОБА_1 шляхом подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Частка кожного спадкоємця після смерті батька склала по (1/2:3) 1/6 частині спірної квартири. Таким чином, після смерті батька частка матері ОСОБА_4 в спірній квартирі склала (1/2+1/6) 2/3 частини квартири АДРЕСА_2. 28.07.2010 року мати склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №1-1120, яким належну їй частку спірної квартири заповіла позивачу ОСОБА_1 ОСОБА_4 померла 05.10.2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частини спірної квартири. Позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви. ЇЇ частка в праві власності на спірну квартиру після смерті батька та матері складає (1/6+2/3) 5/6 її частин. Після сплину шести місяців з моменту смерті матері позивач запропонувала відповідачу оформити спадщину в нотаріальній конторі шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на спірну квартиру та надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, який знаходиться в нього, але відповідач категорично відмовився надати нотаріусу свідоцтво про право власності на квартиру. У видачі свідоцтва про право на спадщину після батьків позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею ОСОБА_1, право власності на 5/6 частин квартири №51 жилою площею 31,4 кв.м., загальною площею 44,3 кв.м., в будинку №7 по вул. Іларіонівській в м. Дніпро в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 24.04.2015 року та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 05.10.2015 року.

В судове засідання представник позивача не зявилась, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, у звязку з чим суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України.

Представник третьої особи - Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що батькам позивача та відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.12.1994 року, виданого Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці на підставі розпорядження від 26.12.1994 року № 2136, належала квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 27.12.1994 року (а.с.5).

Спірна квартира складається з 2-х житлових кімнат площею 31,4 квм., загальна площа квартири складає 44,3 кв.м. Вартість квартири згідно звіту про оцінку від 04.11.2016 року складає 200720,00 грн, що підтверджується технічною характеристикою та планом квартири (а.с. 6).

24.04.2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8).

Як вбачається з копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с.53-87), спадщину прийняли його дружина ОСОБА_4, позивач та відповідач. Частка кожного спадкоємця після смерті батька склала по (1/2:3) 1/6 частині спірної квартири.

28.07.2010 року мати позивача склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-1120, яким належну частку спірної квартири заповіла позивачу (а.с.47).

05.10.2015 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

Позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори 08.10.2015 року (а.с.39), т.ч. частка позивача після смерті матері в квартирі складає 5/6 частин.

Відповідно до постанови нотаріуса від 15.11.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька та за заповітом після смерті матері у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оцінюючи докази, досліджені в ході судового засідання, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 у встановлений законом спосіб та строк прийняла спадщину після смерті своїх батьків, у звязку з чим вважає за можливе задовольнити її позовні вимоги про визнання права власності в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 1218, 1220, 1258, 1265 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 18, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (іпн.), право власності на 5/6 частин квартири №51, жилою площею 31,4 кв.м., загальною площею 44,3 кв.м., в будинку №7 по вул. Іларіонівській в м. Дніпро в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 24.04.2015 року, та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 05.10.2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.П.Румянцев