Номер провадження: 22-ц/785/824/17
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Гайворонського С.П.

-- Сидоренко І.П.

при секретарі - Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право власності недійсним, про визнання спадщини відумерлою, про визнання права власності, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про встановлення порядку виконання рішення, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2016 року, -

встановила:

Позивач Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_5, в якому просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 від 28 серпня 2014 року, спадкова справа № 681/2012, видане державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Туйск Ф.Л. ОСОБА_4; визнати спадщину після смерті ОСОБА_6, що складається з двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 36,7 кв. м., у тому числі житловою площею 22,5 кв. м., - відумерлою; визнати за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36,7 кв. м., у тому числі житловою - 22,5 кв. м.; витребувати квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36,7 кв. м., у тому числі житловою - 22,5 кв. м., з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради; встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого це рішення після набрання ним законної сили є підставою для реєстрації Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції права власності за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36,7 кв. м., у тому числі житловою - 22,5 кв. м.

Обґрунтовувала свої вимоги тим, що 28 серпня 2014 року державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Туйск Ф.Л. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6

Підставою для видачі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом стало рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 січня 2013 року у цивільній справі № 1527/19411/12 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, про визнання права на спадкування за законом, яким суд встановив факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 із ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартирі АДРЕСА_1 з грудня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, визначив за ОСОБА_4 додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 протягом трьох місяців з дня набрання рішення законної сили, визнав за ОСОБА_4 право на спадкування квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6

20.05.2015 року апеляційний суд Одеської області ухвалив рішення у вищезазначеній цивільній справі, яким рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 січня 2013 року скасовано, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права на спадкування за законом.

Позивач вказував, що рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 січня 2013 року на підставі якого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_6 скасовано, а тому у відповідача відсутні підстави для набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 від 28 серпня 2014 року, видане державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Туйсик Ф.Л. ОСОБА_4, є недійсним.

Територіальна громада міста Одеси є універсальним правонаступником вказаного майна, оскільки вищевказані факти свідчать про відсутність спадкоємців за заповітом чи за законом на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 та спливу одного року з часу відкриття спадщини, при цьому на Одеську міську раду законодавством покладено обов'язок у судовому порядку визнати цю спадщину відумерлою при наявності умов і підстав зазначених у статті 1277 ЦК України незалежно від того, чи відчужено (незаконно) це майно, або ні.

Позивач просив позовні вимоги задовольнити посилаючись на ст.ст. 16, 321, 327, 286, 387, 1277 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 та представник відповідачки ОСОБА_4 не з'явилися.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2016 року позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право власності недійсним, про визнання спадщини відумерлою, про визнання права власності, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про встановлення порядку виконання рішення задоволені.

Визнано свідоцтво про право на спадщину за законом від 28 серпня 2014 року, реєстровий № 4-557, яке видано державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Туйск Ф.Л., після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, на ім'я ОСОБА_4 недійсним.

Визнано спадщину, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, що складається з квартири АДРЕСА_1, загальною площею 36,7 кв. м., у тому числі житловою площею 22,5 кв. м. відумерлою.

Визнано за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36,7 кв. м., у тому числі житловою - 22,5 кв. м..

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_4, на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36,7 кв. м., у тому числі житловою - 22,5 кв. м..

Встановлений порядок виконання рішення суду, відповідно до якого це рішення після набрання ним законної сили є підставою для реєстрації Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції права власності за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36,7 кв. м., у тому числі житловою - 22,5 кв. м.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.04.1994 року, яке видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1, на праві приватної власності (а.с.22);

Згідно довідки КП «БТІ» Одеської міської ради № 5349-02/289 від 12.09.2014 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_6 (а.с.21);

Технічним паспортом, який виготовлений КП «МБТІ та РОН» підтверджується, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 36,7 кв. м, житловою площею 22,5 кв. м., складається з двох житлових кімнат, кухні, вбиральні, коридору та вбудованої шафи (а.с.23-24);

З довідки КП ЖКС «Північний» вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1, з 03.03.1975 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.31);

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, про що Першим Суворовським ВРАЦС Одеського міського управління юстиції складений актовий запис №755 від 12.05.2011 року (а.с.28);

В період розгляду справи до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла копія спадкової справи за № 681/2012, яка заведена Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (а.с.91-124);

Із матеріалів спадкової справи вбачається про те, що 06.06.2012 року, третя особа ОСОБА_5 звернувся до Четвертої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, зазначив про те, що з померлою ОСОБА_6 з 2006 року вони проживали однією сім'єю та він є спадкоємцем четвертої черги за законом (а.с.92), також 22.10.2012 року відповідачка ОСОБА_4 звернулася до Четвертої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, зазначила про те, що з померлою ОСОБА_6 з 2006 року вони проживали однією сім'єю та вона є спадкоємцем четвертої черги за законом (а.с.93);

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2013 року по цивільній справі № 1527/19411/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права на спадкування за законом, встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 із ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартирі АДРЕСА_1, з грудня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, визначено за ОСОБА_4 додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, протягом трьох місяців з дня набрання рішення законної сили, також суд визнав за ОСОБА_4 право на спадкування квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (а.с.18);

19.03.2013 року, відповідачка ОСОБА_4 звернулася до Четвертої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, зазначила про те, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 15 січня 2013 року встановлено факт проживання однією сім'єю відповідачки ОСОБА_4 із ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартирі АДРЕСА_1 з грудня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_2; визначив за ОСОБА_4 додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, протягом трьох місяців з дня набрання рішення законної сили, визнано за ОСОБА_4 право на спадкування квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (а.с.93об.);

28.08.2014 року Четвертою одеською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 - ОСОБА_4, реєстровий №4-557 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.120);

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2015 року, скасовано рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 січня 2013 року, і ухвалено нове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права на спадкування за законом відмовлено. Рішення суду набуло законної чинності. (а.с.15-17);

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Заповіту за життя ОСОБА_6 не залишила.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2015 року, скасовано рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 15 січня 2013 року, і ухвалено нове рішення. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права на спадкування за законом відмовлено.

Будь-які інші спадкоємці не зверталися з заявами про прийняття спадщини.

При таких обставинах суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що спадщина після ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що складається з квартири АДРЕСА_1, загальною площею 36,7 кв. м., у тому числі житловою площею 22,5 кв. м., що належала їй на праві власності є відумерлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про право власності недійсним, про визнання спадщини відумерлою, про визнання права власності, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про встановлення порядку виконання рішення підлягають задоволенню.

Що стосується обставин зазначених в апеляційній скарзі, то вони або спростовуються матеріалами справи, або не є підставою для скасування рішення суду.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді: І.П. Сидоренко

С.П. Гайворонський