Справа № 2-564/12
У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Шевчука О.П.

при секретарі Базік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 з звою про визнаття таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа № 2 - 564/12, виданого 18.03.2013 року Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 2 200 грн.

Заява обґрунтована тим, що постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа від 09.04.2015 року зазначений виконавчий лист повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Станом на час звернення з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягував повторно виконавчий документ на виконання до ДВС не подавав, а тому пропустив строк його звернення до виконання.

Посилаючись на викладене заявник просить свої вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заявник та стягувач за виконавчим листом на розгляд заяви про визнання його таким, що не підлягає виконанню, не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Оскільки відповідно ч. 3 ст. 369 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, суд розглядає заяву без їх участі.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволені заяви виходячи з наступного.

Відповідно ч. 4 ст. 369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Як вбачається з долучених до справи заявником письмових доказів, виконавчий лист державним виконавцем повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» - у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуте стягнення.

Аналіз ч. 4 ст. 369 ЦПК України надає підстави для висновку про те. Що виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у випадку, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Повернення виконавчого листа стягувачу не свідчить про неправильність або помилковість його видачі, про відсутність у боржника обов'язку перед стягувачем або його виконання боржником.

Приймаючи до уваги викладене суд підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа № 2 - 564/12 від 18 березня 2013 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя