Справа № 140/183/17
Провадження№ 2-з/140/1/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2017 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнко В.М.

при секретарі Ференець М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

заяву представника Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Вінниця про забезпечення доказів, -

В С Т А Н О В И В :

23.01.2017 року представника Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Вінниця звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, вказавши, що29.09.2008 року між АТ «Укрексімбанк» в особі філії в м. Вінниці та ОСОБА_1 (місце реєстрації: Вінницька область, Немирівський р-н, с.В.Бушинка, ід.номер ДРФО НОМЕР_1) був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ВРНО Вінницької області ОСОБА_2 за р.н.1599 (далі по тексту „Іпотечний договір), згідно з умовами якого ОСОБА_1 передав банку в іпотеку земельну ділянку площею 0,1500 га, розташовану за адресою: територія Агрономічної сільської Ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий № :03:001:0083. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 7991465, дата реєстрації 29.09.2008р.) та Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 7991333, дата реєстрації 29.09.2008 року).

Іпотечний договір був укладений для забезпечення виконання наступних кредитних зобовязань:

-кредитного договору №7407С12 від 05.04.2007 року (далі по тексту „Кредитний договір-1), укладеного між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м. Вінниці та ОСОБА_3 (далі-Позичальник) (сума кредиту - 47 000,00 дол.США, строком користування кредитними коштами до 03.04.2014 року);

-кредитного договору №74108С40 від 29.09.2008 року (далі по тексту „Кредитний договір-2), укладеного між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії в м.Вінниці та ОСОБА_3 (далі-Позичальник) (сума кредиту - 30 000,00 дол.США, строк користування кредитними коштами до 28.09.2015 року.

В травні 2014 року банку стало відомо, що ОСОБА_1 (Іпотекодавець та майновий поручитель ОСОБА_4) помер 03.04.2014 року (копія Свідоцтва про смерть додається). Згідно наявної у банка інформації, яку банк отримав від ОСОБА_4 (який є сином померлого ОСОБА_3А.) спадкова справа відкрита за останнім місцем проживання померлого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5.

Банком була направлена претензія (письмова вимога до спадкоємців) на адресу нотаріуса, проте інформація про видачу Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка є предметом іпотеки, в порядку п. 4.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 до банку не надходила.

Зобовязання за Кредитними договорами ОСОБА_4 не виконано, у звязку з чим банк в судовому порядку застосував заходи стягнення заборгованості з основного боржника (копії виконавчих листів додаються). Проте, заборгованість залишається непогашеною.

Водночас, банк має право відповідно до умов Іпотечного договору та ст.33 Закону України «Про іпотеку» задовольнити свої вимоги в тому числі за рахунок предмета іпотеки шляхом звернення на нього стягнення в передбаченому законом порядку.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України «Про іпотеку» - у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог кредитора.

Таким чином діюче законодавство та практика застосування норм матеріального права судами України свідчать про те, що позов про звернення стягнення на заставне майно може бути предявлений кредитором спадкодавця до спадкоємця після прийняття ним спадщини та до моменту оформлення Свідоцтва про право на спадщину.

Проте, на сьогоднішній день у банка відсутня документально підтверджена інформація про осіб, які прийняли спадщину померлого, що обмежує право банку на захист своїх прав та законних інтересів шляхом звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, необхідно документально визначити та підтвердити коло відповідачів, до яких може бути предявлений зазначений позов.

Згідно ст.133 ЦПК України - ссоби, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору (частина 1). Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів (частина 2). За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову (частина 3).

Згідно ст.135 ЦПК України - заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів (частина 1). Заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою (частина 2). У разі обґрунтованої вимоги заявника, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом пред'явлено позов, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю заявника (частина 3).

Згідно ч.8 ст.8 Закону України «Про нотаріат» - довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв'язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов'язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу, а також на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця, приватного виконавця за виконавчим провадженням з обов'язковим зазначенням номера виконавчого провадження та реквізитів виконавчого документа, на підставі якого здійснюється виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги терміновість для банку вирішення питання предявлення позову до спадкоємців з огляду на необхідність дотримання строків позовної давності, а також враховуючи той факт, що на сьогоднішній день не можна достовірно встановити, до кого саме може бути згодом пред'явлено позов, а також те, що в силу обмежень щодо розкриття таємниці нотаріальних дій згідно ст.8 Закону України «Про нотаріат» банк не має можливості безпосередньо отримати вказану інформацію від нотаріуса.

В судовому засіданні представник АТ «Укрексімбанк» ОСОБА_6, який діє згідно доручення в судовому засіданні заяву підтримує та просить задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення представник АТ «Укрексімбанк», дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення доказів слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову. У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у зв'язку із забезпеченням доказів.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

В силуст. 135 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

У разі обґрунтованої вимоги заявника, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом пред'явлено позов, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю заявника.

Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Якщо після вчинення процесуальних дій щодо забезпечення доказів позовну заяву подано до іншого суду, протоколи та інші матеріали щодо забезпечення доказів надсилаються до суду, який розглядає справу.

Таким чином, суд вважає, що заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Вінниця підлягає задоволенню, оскільки інформація про спадкоємців, які прийняли спадщину померлого 03.04.2014 року ОСОБА_7 необхідна для вирішення питання про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133-135 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Вінниця про забезпечення доказів задовольнити.

Витребувати у приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5 відомості про спадкоємців, які прийняли спадщину померлого 03.04.2014 року ОСОБА_1 (останнє місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, с.В.Бушинка (в заяві допущена орфографічна помилка. Прохання в ухвалі зазначити правильне найменування села відповідно до поданих документів), ід.номер ДРФО НОМЕР_1) з зазначенням їх ідентифікаційних даних (ПІБ, місце проживання, ідентифікаційний номер в Державному реєстрі фізичних осіб).

Зобов'язати приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5 надати витребувані відомості щодо спадкоємців померлого ОСОБА_1 не пізніше 3 робочих днів з моменту винесення ухвали.

Розяснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у зв'язку із забезпеченням доказів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення, але оскарження не зупиняє виконання ухвали.

Суддя: