БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2306/16-ц
Провадження № 2/497/162/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом (а.с.2-3), який згодом уточнив (а.с.30) та просить постановити рішення, яким:

- визнати дійним договір купівлі-продажу житлового будинку від 10 серпня 1985 року, укладеного між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

- визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником вищеназваного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.08.1985 року, укладеного між ним, позивачем та ОСОБА_2. Позивач зазначає, що він не може зареєструвати своє право власності на даний будинок, оскільки в договорі купівлі-продажу не вказана повна адреса об'єкта нерухомості, а саме вулиця та номер будинку. Крім того, площа домоволодіння вказана «58 кв.м», а в дійсності вона складає 92.2 кв.м, згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Болградське БТІ». З цих причин позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки отримав рішення Державної реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Позивач в судове засідання не прибув, повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.29). Надав заяву, якою підтримав позовні вимоги та уточнення до них, наполягав на їх задоволенні, та просив справу розглянути у його відсутність (а.с.37).

Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином згідно вимог чинного законодавства (а.с.36). До суду подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність (а.с.38).

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено 10.08.1985 року договір купівлі нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: с. Кубей (колишня назва Червоноармійське), Болградський район, Одеська область, площею 58 кв.м., який посвідчений секретарем Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.5-6).

05 вересня 2003 року на даний житловий будинок виготовлено технічний паспорт КП «Болградське БТІ», в якому зазначено житлова площа будинку АДРЕСА_1, що належить позивачу - 92.2 кв.м. Жодних відміток про наявність самочинно збудованих споруд в даному домоволодінні в технічному паспорті не має (а.с.7-11).

Згідно довідки Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 15.10.2016 року за № 146 позивачу ОСОБА_1, належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. За даними записів по господарської книги № 11, за номером об'єкта по господарського обліку: НОМЕР_2, закріплений особовий рахунок № 920 (а.с.12).

Позивач мав намір здійснити державну реєстрацію права власності на належний йому житловий будинок, проте Державний реєстратор прав на нерухоме майно Нікіта І.В., відмовила у державній реєстрації права власності на приватний житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, з тих підстав, що згідно наданих документів неможливо встановити у зв'язку з чим змінилася та відрізняється площа об'єкта та не вказана повна адреса об'єкта нерухомості, а саме вулиця та номер будинку (а.с.25).

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивач будучи власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, та з урахуванням довідки Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 15.10.2016 року за № 146 на цей житловий будинок, не може вчинити реєстрацію прав на нерухоме майно, в зв'язку з чим порушуються його права як власника.

За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.16, 317-319, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 131, 208, 209, 212-215, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на домоволодіння - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, укладений 10.08.1985 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений секретарем Кубейської (колишня назва Червоноармійська) сільської ради Болградського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 92.2 кв.м., житловою площею 48.8 кв.м., допоміжною 43.4 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Кодінцева