З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"22" березня 2017 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Шепеля К.А.,
за участі секретаря Райчук Б.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача в судове засідання не з'явився. В клопотанні, що надійшло до суду разом з позовною заявою, представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі. Не заперечував щодо винесення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.
Суд відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Як видно з матеріалів справи, 11 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у в сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.5).
Відповідно до ст. 509 ЦК України між сторонами виникло зобов'язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку.
Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу (ст.526 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.
Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).
Доказів на спростування позовних вимог відповідач не надав.
Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.
Кожна сторона, згідно зі ст.10 та ст.60 цього ж Кодексу, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно зі ст.258 цього ж Кодексу, спеціальна позовна давність, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується в один рік.
Як видно з правової позиції Верховного Суду України, яка висловлена у постанові від 04 лютого 2015 року по справі № 6-239цс14, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Якщо із заявою про застосування позовної давності відповідач до суду першої інстанції не звертався, правові підстави для застосуванням судом позовної давності відсутні.
Відповідач у судове засідання не з'явився, такої заяви не подавав.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.
Крім того, з відповідача, в силу ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.1), в розмірі 1600 грн.
Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 549, 610, 625, 634, 1048, 1049 ЦК України, ст.. 88 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 10 днів з дня отримання його копії через Жмеринський міськрайонний суд.

Головуючий К.Шепель