Провадження 2/235/33/17
Справа №235/5289/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 січня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючого судді Хмельової С.М.

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_12

відповідача ОСОБА_3

третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8

секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 м. Покровськ цивільну справу за позовною заявою ПП «Землі Донбасу 2005», в інтересах якого діє директор ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про визнання недійсним розірвання договорів оренди землі та укладання нових договорів оренди землі, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11.

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулось ПП «Землі Донбасу 2005», в інтересах якого діє директор ОСОБА_1, з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання недійсним розірвання договорів оренди землі та укладання нових договорів оренди землі, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 16.06.2005 року було проведено державну реєстрацію приватного підприємства «Землі Донбасу 2005», директором якого на даний час виступає ОСОБА_1

03.12.2007 року між орендарем в особі приватного підприємства «Землі Донбасу 2005» та орендодавцем ОСОБА_5, яка діє на підставі державного акту НОМЕР_2 від 30.10.2007 року за № 23, кадастровий номер НОМЕР_3, орендодавцем ОСОБА_9, що діє на підставі державного акту НОМЕР_4 від 26.08.2004 року за № 72, кадастровий номер НОМЕР_5, орендодавцем ОСОБА_10, яка діє на підставі державного акту НОМЕР_6 від 08.12.2004 року за № 73, кадастровий номер НОМЕР_5, орендодавцем ОСОБА_7, що діє на підставі державного акту НОМЕР_6 від 08.12.2004 року за № 73, кадастровий номер НОМЕР_7, орендодавцем ОСОБА_8, що діє на підставі державного акту НОМЕР_8 від 02.08.2003 року за № 45, кадастровий номер НОМЕР_9, орендодавцем ОСОБА_11, кадастровий номер НОМЕР_10 та орендодавцем ОСОБА_6, кадастровий номер НОМЕР_11 було укладено договори оренди землі на різні строки їх дії. Дані договори зареєстровані у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

Згідно наказу № 3-К від 14.03.2014 року директором приватного підприємства «Землі Донбасу 2005» було назначено ОСОБА_3.

Відповідно до статуту, який визначає порядок діяльності та ліквідації приватного підприємства «Землі Донбасу 2005», який мав юридичну силу на момент праці на посаді директора ОСОБА_3, до компетенції директора підприємства входить розпорядження майном Підприємства, включаючи фінансові кошти, лише за наявності письмового рішення засновника. Також, директор приватного підприємства «Землі Донбасу 2005» має право укладати господарсько-правові угоди, що не перевищують 2 000 грн.

Так, перебуваючи на посаді директора приватного підприємства «Землі Донбасу 2005», громадянин ОСОБА_3, всупереч Статуту приватного підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем та ніяким чином не повідомивши Засновника підприємства, без письмової згоди останнього, 01.07.2014 року розриває договори оренди землі з орендодавцями, укладені 03.12.2007 року з приватним підприємством «Землі Донбасу 2005».

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України - Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою. Тобто, на момент розірвання договорів між орендодавцями та приватним підприємством «Землі Донбасу 2005», громадянин ОСОБА_3 взагалі не мав права розривати вищевказані договори.

01.07.2014 року розірвавши договори оренди землі, укладені 03.12.2007 року між вищевказаними орендодавцями та приватним підприємством «Землі Донбасу 2005», громадянин ОСОБА_3 звільняється з посади директора приватного підприємства за власним бажанням, про що свідчить наказ засновника даного приватного підприємства від 25.07.2014 року. З корисних цілей, не дотримуючись статуту підприємства та не повідомивши його засновника про розірвання даних договорів оренди землі, громадянин ОСОБА_3, укладає нові договори оренди землі з тими ж орендодавцями та заздалегідь створеним ним ще під час роботи на ПП «Землі Донбасу 2005» своїм ТОВ «Стара кузня».

Не знаючи про розірвання громадянином ОСОБА_3 договорів оренди землі між орендодавцями та приватним підприємством «Землі Донбасу 2005», останнє підприємство до червня 2016 року продовжувало користуватись орендованими земельними ділянками та регулярно сплачували орендну плату орендодавцям, про що свідчать чеки оплати оренди землі з підписами орендодавців.

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки орендодавців ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 займає орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «Стара Кузня», згідно договору оренди землі від 24.12.2015 року, але відомості про припинення дії договору оренди землі з приватним підприємством «Землі Донбасу 2005» відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки державний реєстратор використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; Отже розірвання договорів між вищевказаними орендодавцями та приватним підприємством «Землі Донбасу 2005» не зареєстровано належним чином, тому вважає реєстрацію нового договору оренди землі з ТОВ «Стара Кузня» незаконним.

Відомості про реєстрацію договору оренди землі з орендодавцем ОСОБА_5, кадастровий номер НОМЕР_3 взагалі відсутні в державному реєстрі речових прав, тобто уклавши новий договір оренди землі від 24.12.2015 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Стара Кузня» його не було зареєстровано належним чином в державному реєстрі речових прав. Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України - Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Тобто, вважає, що належним орендарем вищевказаної земельної ділянки виступає приватне підприємство «Землі Донбасу 2005».

Позивач вважає, що дії громадянина ОСОБА_3 є незаконними та протиправними, порушують права приватного підприємства «Землі Донбасу 2005» щодо поновлення строків договорів оренди земельних ділянок та право користування вказаними земельними ділянками, яке було оформлено на законних підставах.

Позивач просить суд визнати розірвання договорів оренди землі від 01.07.2014 року між орендарем ПП «Землі Донбасу 2005» та орендодавцями ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_6 недійсними. Визнати укладання договорів оренди землі від 24.12.2015 року між орендарем ТОВ «Стара Кузня» та орендодавцями ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_6 недійсними. Стягнути судовий збір.

В судовому засіданні представник ПП «Землі Донбасу 2005» ОСОБА_1 та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. ОСОБА_1 суду пояснив, що про існування угод про розривання договорів та оспорюваних договорів дізнався влітку 2016 року від правоохоронних органів. В бухгалтерії підприємства відсутні екземпляри додаткових угод. Саме підприємство, директором якого він є, обробляє земельні дільниці та сплачує орендну плату. ОСОБА_3 не мав права розривати договори оренди, розірвання договорів діє не на корить підприємства. Орендодавці не знали про розривання договорів, вони були введені в оману ОСОБА_3 та весь час отримували плату від ПП «Землі Донбасу 2005». Підприємство звернулось до правоохоронних органів, порушено кримінальне провадження за статтею 190 КК України.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що люди були не згодні працювати з підприємством, він мав права на розривання договорів, тому уклав ці додаткові угоди.

Третя особа ОСОБА_6 суду пояснив, що у нього є земельна ділянка, яку він передав у оренду ПП «Землі Донбасу 2005» у 2012 році. Плату отримував у вигляді зерна у кількості від 2,5 до 3,5 тон у 2013, 2014, 2015 роках, у 2016 році ще плату не отримував. Земельною ділянкою користувалось ПП «Землі Донбасу 2005». Він уклав договір з ТОВ «Стара кузня» за пропозицією ОСОБА_3 у 2015 році, при цьому орендну плату брав від ПП «Землі Донбасу 2005» відповідно до їх домовленостей.

Третя особа ОСОБА_10 суду пояснила, що про існування одночасно двох договорів вона не знала. В 2007році уклала договір з ПП «Землі Донбасу 2005» на 10 років. ОСОБА_3 запропонував укласти договір на землю та працювати. В 2014, 2015 року отримувала орендну плату грошима від ПП «Землі Донбасу 2005». Коли уклала договір з ТОВ «Стара кузня» не знала, що ПП «Землі Донбасу 2005» ще існують. В 2017 році бажає працювати з ПП «Землі Донбасу 2005».

Третя особа ОСОБА_5, яка є матір'ю відповідача, суду пояснила, що з ПП «Землі Донбасу 2005» розірвала договір та вирішила перейти до ТОВ «Стара кузня», оскільки їй мало заплатили. Своє бажання висловила усно, з письмовими заявами не зверталась. Земельну ділянку засіювало ПП «Землі Донбасу 2005». В подальшому бажає працювати з ТОВ «Стара кузня».

Третя особа ОСОБА_8 суду пояснила, що вона бажає працювати з ТОВ «Стара кузня». Коли укладали договір з ПП «Землі Донбасу2005» директором був ОСОБА_3 та її все влаштовувало. В 2014 році її стала не влаштовувати орендна плата. ОСОБА_3 запропонував працювати з ним, але сказав що потрібно спочатку розірвати договір з ПП «Землі Донбасу 2005». В 2014, 2015, 2016 роках земельною ділянкою користувалось ПП «Землі Донбасу 2005», орендну плату в 2014, 2015 року також отримала від них. Розривання договору пояснює тим, що її не влаштувала орендна плата, при цьому орендну плату отримала через півтора місяця після підписання угоди про розривання договору.

Третя особа ОСОБА_7 суду пояснив, що в 2007 р. уклав договір з ПП «Землі Донбасу 2005». Орендну плату отримував зерном в 2014 та 2015 роках від ПП «Землі Донбасу». Оскільки він особисто знає ОСОБА_3 бажає працювати з ним. Його земельну ділянку обробляло ПП «Землі Донбасу 2005».

Третя особа ОСОБА_11 до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_9 до судового засідання не з'явилась. В матеріалах справи перебуває декілька заяв про розгляд справи за її відсутністю. Заявою від 11.09.2016 р. (а.с.69) підтримує позовні вимоги, заявою від 14.09.2016р. (а.с.84-85) не підтримує позовні вимоги, в заяві від 20.10.2016р. (а.с.127) зазначила, що вважає дійсним договір оренди землі з ПП «Землі Донбасу 2005», заявою від 7.12.16р. (а.с.162) позовні вимоги не підтримала.

Суд, вислухавши позивача, представника, відповідача, третіх осіб, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі передбачені статтею 27 ЦПК України

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Права та обов'язки особам, які брали участь у даній справі роз'яснені судом у засіданні 16 вересня 2016 року (а.с.96). Судові засідання 16.09.2016 року та 5.10.2016 року відбувались за участю відповідача ОСОБА_3, 5.10.2016 року відповідач висловив свою думку щодо заявлених позовних вимог та заперечення. Судову повістку на засідання 21.10.2016р. відповідач отримав 5.10.2016р. (а.с.126). 21.10.2016р. відповідач до судового засідання не з'явився (а.с.128), причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надавав. 31.10.2016 року відповідач був присутнім в судовому засіданні. 14.11.2016 року відповідач до суду не з'явився, надав заяву про перенесення засідання у зв'язку з хворобою. Судову повістку, надіслану відповідачу рекомендованим листом про виклик відповідача на 8.12.2016 року, повернуто із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.160-161). 8.12.2016 року відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про надання йому часу, оскільки він хоче скористатися правовою допомогою. Судом роз'яснено відповідачу, що він повинен це зробити як можна скоріше, його представник повинен ознайомитись з матеріалами цивільної справи до наступного засідання, оскільки справа вже тривалий час перебуває у провадженні та затягуючи її розгляд порушуються права всіх учасників провадження. 19.12.2016 року відповідач до суду не з'явився, надав заяву про перенесення засідання, оскільки він перебуває у лікарні. Відповідач просив перенести засідання на період з 03.01.17 по 06.01.2017р. Враховуючи хворобу відповідача судове засідання перенесене на 4.01.2017 року, відповідача викликано за допомогою телефонограми та надіслано судову повістку рекомендованим листом. Але відповідач 4 січня 2017 року до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв до суду не подавав. Суд, з врахуванням думки позивача та представника позивача які наполягали на розгляді справи за відсутності відповідача, оскільки він свідомо ухиляється від участі у судовому засіданні та затягує розгляд справи, ухвалив розглядати справу у відсутності відповідача, який раніше вже висловив свою думку щодо позовних вимог та заперечував проти них. Також до суду не зверталась жодна особа в якості представника відповідача.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.58, 59 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи з аналізу зазначених норм, розподіл обов'язків щодо доказування в цивільній справі здійснюється на підставі принципу змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні вказаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

1.Договір оренди землі від 3.12.2007 року, укладено між ОСОБА_9 та ПП «Землі Донбасу 2005». Предметом договору є земельна ділянка 18.40 га, кадастровий номер :03:000:0127, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради. Договір укладено на 10 років. Договір зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.12.2007р. (а.с.12-13).

Акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки від 01.07.2014р., складений ОСОБА_9 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.112). Додаткова угода до договору оренди від 01.07.2014р. підписана ОСОБА_9та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.117).

Як було встановлено в судовому засіданні земельною ділянкою продовжувало користуватись ПП «Землі Донбасу 2005» та сплачувати ОСОБА_9 орендну плату, яку вона в свою чергу не відмовилась отримувати, тобто умови додаткової угоди дотримані не були, що свідчить про відсутність бажання орендаря та орендодавця на розірвання договору оренди.

Договір оренди ціє ж земельної ділянки від 24.12.2015 року укладено між ОСОБА_9 та ТОВ «Стара кузня» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.139). Акт приймання-передачі земельної ділянки від 24.12.2015р. (а.с.140).

2.Договір оренди землі від 3.12.2007 року, укладено між ОСОБА_8 та ПП «Землі Донбасу 2005». Предметом договору є земельна ділянка 7,7417 га, кадастровий номер НОМЕР_9, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради. Договір укладено на 10 років. Договір зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.12.2007р. (а.с.14-15).

Акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки від 01.07.2014р., складений ОСОБА_8 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.114). Додаткова угода до договору оренди від 01.07.2014р. підписана ОСОБА_8 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.119).

Як було встановлено в судовому засіданні земельною ділянкою продовжувало користуватись ПП «Землі Донбасу 2005» та сплачувати ОСОБА_8 орендну плату, яку вона в свою чергу не відмовилась отримувати, тобто умови додаткової угоди дотримані не були, що свідчить про відсутність бажання орендаря та орендодавця на розірвання договору оренди.

Договір оренди ціє ж земельної ділянки укладено 24.12.2015 року між ОСОБА_8 та ТОВ «Стара кузня» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.130). Акт приймання-передачі земельної ділянки від 24.12.2015р. (а.с.131).

3.Договір оренди землі від 3.12.2007 року, укладено між ОСОБА_5 та ПП «Землі Донбасу 2005». Предметом договору є земельна ділянка 15,98 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради. Договір укладено на 10 років. Договір зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.12.2007р. (а.с.16-17).

Акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки від 01.07.2014р., складений ОСОБА_5 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.107). Додаткова угода до договору оренди від 01.07.2014р. підписана ОСОБА_5 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.108).

Як було встановлено в судовому засіданні земельною ділянкою продовжувало користуватись ПП «Землі Донбасу 2005» та сплачувати ОСОБА_5 орендну плату, яку вона в свою чергу не відмовилась отримувати, тобто умови додаткової угоди дотримані не були, що свідчить про відсутність бажання орендаря та орендодавця на розірвання договору оренди.

Договір оренди ціє ж земельної ділянки від 24.12.2015 року укладено між ОСОБА_5 та ТОВ «Стара кузня» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.142). Акт приймання-передачі земельної ділянки від 24.12.2015р. (а.с.143).

4.Договір оренди землі від 04.04.2011 року, укладено між ОСОБА_11 та ПП «Землі Донбасу 2005». Предметом договору є земельна ділянка 8,4515 га, кадастровий номер НОМЕР_12. Договір укладено на 6 років. (а.с.19-20).

Акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки від 01.07.2014р., складений ОСОБА_11 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директра ОСОБА_3 (а.с.115). Додаткова угода до договору оренди від 01.07.2014р. підписана ОСОБА_11 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.116).

Як було встановлено в судовому засіданні земельною ділянкою продовжувало користуватись ПП «Землі Донбасу 2005» та сплачувати ОСОБА_11 орендну плату, яку він в свою чергу не відмовився отримувати, тобто умови додаткової угоди дотримані не були, що свідчить про відсутність бажання орендаря та орендодавця на розірвання договору оренди.

Договір оренди ціє ж земельної ділянки від 24.12.2015 року укладено між ОСОБА_11 та ТОВ «Стара кузня» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.145). Акт приймання-передачі земельної ділянки від 24.12.2015р. (а.с.146).

5.Договір оренди землі від 21.11.2012 року, укладено між ОСОБА_6 та ПП «Землі Донбасу 2005». Предметом договору є земельна ділянка 7,680 га, кадастровий номер НОМЕР_11. Договір укладено на 6 років. (а.с.22-23).

Акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки від 01.07.2014р., складений ОСОБА_10 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директра ОСОБА_3 (а.с.109). Додаткова угода до договору оренди від 01.07.2014р. підписана ОСОБА_6 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.111).

Як було встановлено в судовому засіданні земельною ділянкою продовжувало користуватись ПП «Землі Донбасу 2005» та сплачувати ОСОБА_6 орендну плату, яку він в свою чергу не відмовився отримувати, тобто умови додаткової угоди дотримані не були, що свідчить про відсутність бажання орендаря та орендодавця на розірвання договору оренди.

Договір оренди ціє ж земельної ділянки від 24.12.2015 року укладено між ОСОБА_6 та ТОВ «Стара кузня» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.148). Акт приймання-передачі земельної ділянки від 24.12.2015р. (а.с.149).

6.Договір оренди землі від 3.12.2007 року, укладено між ОСОБА_7 та ПП «Землі Донбасу 2005». Предметом договору є земельна ділянка 9,19 га, кадастровий номер НОМЕР_7, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради. Договір укладено на 10 років. Договір зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.12.2007р. (а.с.24-25).

Акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки від 01.07.2014р., складений ОСОБА_7 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.113). Додаткова угода до договору оренди від 01.07.2014р. підписана ОСОБА_7 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.118).

Як було встановлено в судовому засіданні земельною ділянкою продовжувало користуватись ПП «Землі Донбасу 2005» та сплачувати ОСОБА_7 орендну плату, яку він в свою чергу не відмовився отримувати, тобто умови додаткової угоди дотримані не були, що свідчить про відсутність бажання орендаря та орендодавця на розірвання договору оренди.

Договір оренди ціє ж земельної ділянки від 24.12.2015 року укладено між ОСОБА_7 та ТОВ «Стара кузня» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.136). Акт приймання-передачі земельної ділянки від 24.12.2015р. (а.с.137).

7.Договір оренди землі від 3.12.2007 року, укладено між ОСОБА_10 та ПП «Землі Донбасу 2005». Предметом договору є земельна ділянка 9,22 га, кадастровий номер НОМЕР_5, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради. Договір укладено на 10 років. Договір зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.12.2007р. (а.с.26-27).

Акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки від 01.07.2014р., складений ОСОБА_10 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директра ОСОБА_3 (а.с.109). Додаткова угода до договору оренди від 01.07.2014р. підписана ОСОБА_10 та ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.109/1).

Як було встановлено в судовому засіданні земельною ділянкою продовжувало користуватись ПП «Землі Донбасу 2005» та сплачувати ОСОБА_10 орендну плату, яку вона в свою чергу не відмовилась отримувати, тобто умови додаткової угоди дотримані не були, що свідчить про відсутність бажання орендаря та орендодавця на розірвання договору оренди.

Договір оренди ціє ж земельної ділянки від 24.12.2015 року укладено між ОСОБА_4 та ТОВ «Стара кузня» в особі директора ОСОБА_3 (а.с.133). Акт приймання-передачі земельної ділянки від 24.12.2015р. (а.с.134).

Наказом № 3-к від 14.03.2014р. з посади директора ПП «Землі Донбасу 2005» звільнено ОСОБА_5 та призначено директором ОСОБА_3 з 14.03.2014р. (а.с.28). Звільнено ОСОБА_3 з посади директора наказом № 13-К з 25.07.2014р. (а.с.29). З 01.08.2014р. на посаду директора призначено ОСОБА_1 (а.с.47).

Орендна плата за 2014, 2015 роки сплачена ПП «Землі Донбаса 2005» (а.с.31,32, 33, 34), в судовому засіданні треті особи-власники земельних ділянок не заперечували факт отримання орендної плати.

Компетенція директора ПП «Землі Донбасу 2005» передбачена розділом 11 Статуту підприємства (а.с.35-46). Відповідно до цього розділу до компетенції директора підприємства не входить право укладання та розривання договорів оренди землі.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, крім інших є договори та інші правочини.

Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, це передбачено ч. 2 статті 207 ЦК України.

ОСОБА_3 договори розірвано 1.07.2014 року, від імені ПП «Землі Донбасу 2005», але повноважень на вчинення таких дій від юридичної особи він не мав. Перед звільненням з посади директора приватного підприємства ОСОБА_3, не маючи підстав для припинення договорів оренди, які передбачені договорами оренди землі, уклав додаткові угоди. Засновникам підприємства ОСОБА_3 не повідомив про те, що він уклав угоди про розірвання договорів. Факт не повідомлення підтверджується тим, що підприємство продовжувало обробляти землю та сплачувати орендну плату.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Договорами оренди землі, які укладені від імені ПП «Землі Донбасу 2005» у розділі «Зміна умов договору і припинення його дії» передбачені підстави припинення дії договору. Такими підставами є закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельних ділянок у власність; викупу земельних ділянок для суспільних потреб або примусового відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря; інші випадки, передбачені договором. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Підстави для розірвання договорів, які передбачені договорами з ПП «Землі Донбасу 2005» або чинним законодавством, на час укладання додаткових угод про розірвання цих договорів були відсутні. ОСОБА_3 не мав повноважень на розірвання цих договорів. Крім того, оскільки безпосередньо сам ОСОБА_3 через деякий час уклав договори оренди земельних ділянок з орендодавцями від імені свого підприємства, в даному випадку вбачається що орендодавці помилися щодо обставин, які мають істотне значення, а ОСОБА_3 ввів другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 230 ЦК України передбачає, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Суд, відповідно до статті 212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як пояснили треті особи в судовому засіданні, що в певний час їх не влаштувала орендна плата, крім ОСОБА_3 вони не були ні з ким знайомі з керівництва ПП «Землі Донбасу 2005», тому звернулись саме до нього. В свою чергу ОСОБА_3 не довів до керівництва ці обставини, а скористався ними на свою користь.

Відповідно о частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПП «Землі Донбасу 2005» обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.207, 2016, 229, 230 ЦК України, ст. 10, 11, 13, 27, 57, 58, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПП «Землі Донбасу 2005», в інтересах якого діє директор ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про визнання недійсним розірвання договорів оренди землі та укладання нових договорів оренди землі, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, задовольнити.

Визнати розірвання договорів оренди землі від 01.07.2014 року між орендарем ПП «Землі Донбасу 2005» та орендодавцями ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_6 недійсними.

Визнати укладання договорів оренди землі від 24.12.2015 року між орендарем ТОВ «Стара Кузня» та орендодавцями ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_6 недійсними.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ПП «Землі Донбасу 2005», в особі директора ОСОБА_1, сплачений ним судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

В судовому засіданні 4 січня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено протягом п'яти днів.

Суддя