Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 274/1297/15-ц Головуючий у 1-й інст. Потапова Т.М.
Категорія 30 Доповідач Широкова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 грудня 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами

по цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в інтересах яких діє ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_2, Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої смертю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 жовтня 2015 року позов ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8 в інтересах яких діє ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_2, Моторно-транспортного бюро України про відшкодування шкоди, завданої смертю внаслідок ДТП задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 25000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, а також на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 20000,00 грн. кожному на відшкодування спричиненої моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 231,20 грн. матеріальної шкоди, завданої смертю годувальника, щомісячно, починаючи з 18.03.2015 до досягнення дітьми чотирнадцяти років, тобто до 28.02.2027. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану смертю годувальника неповнолітнім дітям: ОСОБА_5 - у розмірі 231,20 грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2015 до досягнення дитиною повноліття до 23.10.2018, ОСОБА_6- у розмірі 231,20 грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2015 до досягнення ним повноліття до 24.09.2022, ОСОБА_5 - у розмірі 231,20 грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2015 до досягнення повноліття до 15.07.2025, ОСОБА_8 - у розмірі 231,20 грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2015 до досягнення повноліття до 28.02.2031. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 одноразово 439,47 грн. матеріальної шкоди, завданої смертю годувальника, за період навчання з 18.03.2015 до 12.05.2015. У решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю. У позові до МТСБУ відмовлено за безпідставністю. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17 грудня 2015 року вищевказане рішення районного суду в частині відшкодування моральної шкоди змінено, зменшено суми, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 - з 25000,00 грн. до 20000,00 грн., на користь ОСОБА_9 з 200000,00 грн. до 15000,00 грн., а також на користь ОСОБА_10 - з 20000,00 грн. до 15000,00 грн. У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.

У грудні 2016 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду заяву про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 грудня 2015 року у зв'язку із нововиявленими обставинами та його скасування. Зазначає, що висновком експертного автотехнічного дослідження № 76-10/16 від 12.10.2016 проведеного після перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом встановлено, що в дорожній обстановці виникнення небезпеки для руху та розвиток ДТП 27.12.2014 не залежали від ОСОБА_2, а тому уникнення ДТП не забезпечувалися односторонніми діями з його боку. Вважаючи вказаний експертний висновок нововиявленою обставиною, просив задовольнити заяву.

Заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 грудня 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у роз'ясненнях, що містяться у п.3 постанови від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» звертає увагу судів на те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч.2 ст.361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пп.1, 2 ч.2 ст.361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у роз'ясненнях, що містяться у п.7 зазначеної постанови від 30.03.2012 № 4 також зазначає, що обставини, які відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як на нововиявлену обставину, представник ОСОБА_2-ОСОБА_3 посилається на те, що проведеним експертним авто технічним дослідженням №76-10/16 від 12.10.2016 встановлено, що виникнення небезпеки як для руху, так і в подальшому розвиток дорожньо - транспортної пригоди 27.12.2014 не залежали від дій ОСОБА_2, а тому уникнення пригоди не забезпечувалися односторонніми діями з боку останнього, що свідчить про наявність непереборної сили в діях водія ОСОБА_2

Колегія суддів не вважає ці аргументи заявника нововиявленою обставиною в розумінні ст.361 ЦПК України, і вони не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену у рішенні Апеляційного суду Житомирської області від 17 грудня 2015 року.

Так, судами апеляційної та касаційної інстанцій у справі встановлено, що 27 грудня 2014 року близько 20 год.20 хв. на 46км автодороги Житомир-М.Подільський поблизу с.Семенівка Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ-2103, державний номерний знак А9418РВ, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_11, який перетинав проїзну частину. Внаслідок отриманих травм потерпілий загинув на місці пригоди.

Постановою слідчого СУ УМВС України в Житомирській області від 26 лютого 2015 року у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, кримінальне провадження по факту загибелі ОСОБА_11 закрито.

Виходячи з того, що відсутність складу злочину не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності та враховуючи положення ст.ст.1166,1187 ЦК України апеляційний суд, з яким погодився суд касаційної інстанції, дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим.

Наданий суду апеляційної інстанції висновок №76-10/16 експертного авто технічного дослідження за заявою ТОВ «Бюро експертиз та досліджень» у розумінні закону не є нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, які підлягають застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.2, ч.1 ст.8 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважує, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Поновлення розгляду справ за нововиявленими обставинами, за умови відсутності зловживання, не суперечить положенням Конвенції як таке. Однак концепція правової певності, яка характерна для Конвенції, передбачає дотримання принципу остаточності судового рішення. Цей принцип полягає в тому, що жодна із сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов'язкового судового рішення лише з метою нового розгляду та нового рішення у справі (див. "Рябих проти Росії", N 52854/99, п.п.51-52, ЄСПЛ 2003-X, «Правєдная проти Росії», заява №69529/01, пп.28, «Попов проти Молдови» №2, заява №19960/04, п.46).

Колегія суддів зазначає, що поданий заявником документ міг би бути доказом у справі, а не фактом, що може бути визнаний істотною обставиною, яка дає підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, та не спростовує факти покладені в основу судового рішення апеляційного суду.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, що містяться у п.1 постанови від 30.03.2012 року № 4 задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК України порушує принцип правової визначеності, яке гарантується п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).

Приймаючи до уваги всі обставини справи, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, не є тими обставинами, які в розумінні ст.361 ЦПК України можна вважати нововиявленими, відтак заяву про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 грудня 2015 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 209, 361-365 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 грудня 2015 року у звязку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: