АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 654/2779/16-ц Головуючий в І інстанції Третьякова І.В.
Номер провадження 22-ц/791/47/17 Доповідач Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів: Кутурланової О.В.

ОСОБА_1

секретар Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого від імені ОСОБА_3, та апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів на санаторно-курортне лікування та компенсації за час невиконання судового рішення

В С Т А Н О В И Л А:

29 серпня 2016 року ОСОБА_3, від імені якої діє ОСОБА_2, звернулась із позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів на санаторно-курортне лікування та компенсації за час невиконання судового рішення.

В обґрунтування заявлених вимог послалась на те, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.04.2014р., зміненого ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20.06.2014р. ОСОБА_4 визнано винним у заподіянні ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та задоволено цивільний позов, стягнуто з відповідача на її користь 148,35 грн. матеріальної шкоди та 18000 грн. моральної шкоди. Оскільки відповідач не виконує судове рішення просила стягнути з нього компенсацію знецінення грошових коштів за час затримки виконання рішення суду в сумі 9698,94 грн., 3% за час затримки розрахунку в сумі 778,88 грн. та вартість санаторно-курортного лікування, рекомендовану позивачу, в сумі 2160 грн.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Ухвалено: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти на санаторно-курортне лікування в сумі 2160 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи від імені ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, встановлених ст. 625 ЦК України за весь час невиконання рішення суду, яким відповідач зобовязаний до відшкодування заподіяної ним шкоди та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення вартості санаторно курортного лікування скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог, оскільки в ході розгляду справи не доведено наявності причинного звязку між фактом заподіяння шкоди здоровю позивача та необхідність для його відновлення проходження санаторно-курортного лікування.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.04.2014р., зміненим ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 20.06.2014р. у частині визначення розміру майнової шкоди, встановлена вина ОСОБА_4 у заподіянні шкоди здоровю ОСОБА_3 внаслідок побиття. Цим же вироком суду на користь потерпілої стягнуті витрати на лікування в сумі 148,35 грн. та на відшкодування заподіяної моральної шкоди 18 000 грн. (а.с.4-12).

Вказане судове рішення звернуто до примусового виконання в ході якого станом на серпень 2016р. залишок невиконаного зобовязання становить 12981,30 грн. (а.с.13).

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобовязання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Як встановлено судом, вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.04.2014 року вже було встановлено розмір завданої позивачці шкоди та стягнуто на її користь із ОСОБА_4

Встановлений судовим рішенням у кримінальній справі розмір майнової і моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, має преюдиційне значення для суду при вирішенні справи, що розглядається, а тому суд не вправі змінювати його, в тому числі шляхом застосування положень ст. 625 ЦК України.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 13.01.2016р. у справі №6-3019цс15, та постанові № 6-2759цс15 від 20.01.2016р., які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковими для всіх судів України, які зобовязані приводити свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні вимог позивачки щодо стягнення компенсації знецінення коштів за час затримки виконання рішення суду в сумі 9698,94 грн. та 3% річних - 778,88 грн.

Крім того, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення 2160 грн. вартості рекомендованого позивачки санаторно курортного лікування, суд першої інстанції виходив із того, що неправомірними діями відповідача завдана шкода здоровю позивачки внаслідок чого настало її загальне захворювання, а тому остання потребувала санаторно курортного лікування, витрати на яке мають бути відшкодовані відповідачем.

Однак з таким висновком погодитись не можна.

За змістом ч.1 ст.1195 ЦК України шкода, завдана фізичній особі ушкодженням здоровя складається, зокрема, із понесених потерпілою особою додаткових витрат у тому числі і на санаторно курортне лікування.

Порядок стягнення додаткових витрат передбачений ч.2 ст.1202 цього Кодексу, згідно якої таке стягнення може бути здійснено на основі висновку відповідної лікарської експертизи.

Суд першої інстанції встановив, що санаторно курортне лікування ОСОБА_3 рекомендоване через встановлене загальне захворювання копчеково - крижового хребта.

За матеріалами судової медичної експертизи встановлено, що позивачка задовго до часу отримання травми, а саме з 22.06.2011р. скаржилась на болі у куприку та ще у 2011 році встановлений діагноз «Дегенеративно- дистрофічне захворювання хребта».

Санаторно курортне лікування у санаторії «Гопри» рекомендовано з приводу «Остеохондроз попереково - крижового відділу хребта» та згідно діагнозу у санаторно курортній картці «розповсюджений остеохондроз хребта», спричинений загостренням вказаного в анамнезі дегенеративного дистрофічного захворювання хребта.

Встановити прямий причино наслідковий звязок між травмою, отриманою 23.07.2013р. та курортно санаторним лікуванням ОСОБА_3 з діагнозом «Остеохондроз попереково - крижового відділу хребта» у період з 06.09.2016р. по 19.09.2016р. комісії не вбачається можливим.( а.с.112-126).

Враховуючи викладені обставини справи, слід дійти висновку, що позивачкою не доведена необхідність здійснених нею витрат на санаторно курортне лікування у звязку із отриманою травмою, яка спричинена неправомірними діями відповідача, що мали місце 23.07.2013р.

Отже, вимоги про стягнення суми 2160 грн. задоволенню не підлягають, а тому рішення суду першої інстанції належить скасувати у цій частині ухвалити нове про відмову у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого від імені ОСОБА_3, відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 21 вересня 2016 року в частині стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрат на санаторно-курортне лікування в сумі 2160 грн. та на користь держави судового збору в сумі 551,20 грн. скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів на санаторно-курортне лікування в сумі 2160 грн. залишити без задоволення.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _________________ Н.В.Орловська

Судді: _________________ О.В.Кутурланова

_________________ ОСОБА_1