Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2017 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Лозінській В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба бабуся ОСОБА_3, на день смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,2500 га, яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,3308 га, яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства; земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач є спадкоємцем майна покійної заповітним розпорядженням, прийняла спадщину, але через втрату правовстановлюючого документа на спадкове майно не може оформити спадкові права нотаріально. А тому, звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без її участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини відповідно до вимог ст.1221 ЦК України - є АДРЕСА_1, про що свідчить довідка №449 від 15.08.2016 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, всі права та обов'язки, що належали її на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,2500 га, яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, відповідно до даних витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, який додається; земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,3308 га, яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства, відповідно до даних витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, який додається; земельна ділянка, кадастровий номерНОМЕР_3, яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Земельні ділянки, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Верхівської сільської ради від 10.11.2009 року; державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Верхівської сільської ради від 10.11.2009 року та державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 належали ОСОБА_3 на праві приватної власності.

ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, 28 вересня 2007 року зробила особисте розпорядження - заповіт, який було зареєстровано у реєстрі за № 46а, відповідно до якого позивача було призначено спадкоємцем та визначено обсяг спадщини, яка має спадкуватись за вищевказаним заповітом, зокрема все майно, де б воно не було і з чого не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право (копія заповіту додається).

На підставі вищевказаного заповіту, посвідченого секретарем виконкому Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, виданого на ім'я позивача, у ОСОБА_1 виникло право на спадкування за заповітом, відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України. На момент відкриття спадщини заповіт, відповідно до вимог ст. 1236 Цивільного кодексу України, чинний.

Спадщину за заповітом ОСОБА_1 прийняв, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Окрім позивача спадкоємицею за законом є його сестра ОСОБА_2, яка у встановлений строк не прийняла спадщину, а також не зверталась до суду, щодо продовження строку на прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 4 статті 334 Цивільного Кодексу України встановлено, що права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Барського районного нотаріального округу, з метою оформлення та реєстрації моїх спадкових прав, однак з огляду на те, що у нього відсутні правовстановлюючі документи, підтверджуючі право власності ОСОБА_3 на земельні ділянки, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та реєстрації майна, а також надано мотивоване роз'яснення щодо цього.

Пунктом 4.15 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Глава 13 Розділу І цього Порядку встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України та не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, оскільки відповідно до ст. 1218 цього кодексу, до складу спадщини входять всі права та обов'язки спадкодавця, а тому прийняття спадщини частинами неможливе.

Право власності на зазначені земельні ділянки за померлим виникло на підставі: державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Верхівської сільської ради від 10.11.2009 року; державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданого на підставі рішення 19 сесії 5 скликання Верхівської сільської ради від 10.11.2009 року та державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6.

За змістом роз'яснень абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові лише за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, у позивача відсутні належні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджене належними доказами, доданими до матеріалів справи.

За викладених обставин, позивач не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, хоча фактично прийняв її, а тому обґрунтовано звернувся до суду, задля визнання права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову, в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними» (реєстраційний номер в ЄДРСР - 14887466). Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 1235 ЦК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, а саме на:

1.на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,2500 га, яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

2.на земельну ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,3308 га, яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства;

3.на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Верхівської сільської ради Барського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: