07.03.2017 Єдиний унікальний номер 205/542/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 рокум. ДніпроСправа № 205/542/17-ц
2/205/1363/17

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за ним право власності:

на 1/4 частину домоволодіння за адресою м. Дніпро, м/р Таромське, вул. Миколи Зерова, 2, яке складається з: будинку А-1 загальною площею 48,5 м2, житловою площею 28,3 м2, допоміжною площею 20,2 м2, підвалу під А-1, прибудови а-1, ганку а1, літньої кухні Б, літньої кухні б1, сараю В, сараю в1, сараю Г, входу в підвал Д, погребу Е, входу в погріб е1, душу И, вбиральні З, огорожі, споруд 1-11, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 29.01.2013р.;

на 1/4 частину домоволодіння за адресою м. Дніпро, м/р Таромське, пров. Кулішова, 1, яке складається з: будинку А-1 загальною площею приміщень 56,6 м2, загальною площею 54,4 м2, житловою площею 23,5 м2, допоміжною площею 30,9 м2, площею літніх приміщень 2,2 м2, погребу під А-1, тамбуру а-1, сараю Б, убиральні Д, огорожі, споруд, замощення № 1-5,І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 29.01.2013р.

Позивач звернувся з заявою до суду, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилась, натомість надала суду заяву, у якій позовні вимоги визнала.

Третя особа у судове засідання не зявилась, натомість звернулась до суду з заявою, у якій просила справу розглядати за її відсутності та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 помер 29.01.2013р., що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1324 (а.с.27).

ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про шлюб від 24.07.1965р., був одружений з ОСОБА_2 (а.с.25).

Під час шлюбу ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 19.07.1996р., реєстровий № 3066, зареєстрованого в ДМБТІ 20.08.1996р. і записаного в реєстрову книгу за № 4-2, придбав домоволодіння, розташоване в м. Дніпропетровську, м/р Таромське, вул. Островького (ОСОБА_6), 2, яке складалось з: А-1 житловий будинок, житловою площею 28,6 м2, загальною площею 49,2 м2, Б літньої кухні, В, Г сараїв, Д входу в підвал, Е погрібу, Ж вбиральні, К споруд, № 1,2 огорожі.

Окрім того, ОСОБА_4 відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого Таромською селищною радою 07.04.1994р., зареєстрованого в ДМБТІ 07.04.1994р. і записаного в реєстрову книгу № 34 за реєстровим № 148, належало домоволодіння, розташоване у м. Дніпропетровську, м/р Таромське, пров. Кулішова, 1, яке складалось з: А-1 житлового будинку, житловою площею 11,6 м2, загальною площею 49,5 м2, Б сараю.

Враховуючи не надання позивачем доказів оформлення у встановленому порядку прав на самочинні будівництва, які були побудовані після оформлення та реєстрації права власності ОСОБА_4 на вищевказані домоволодіння, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині складових домоволодінь, визначених технічними паспортами, які виготовлені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 16.11.2016р.

Згідно з ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сімю УРСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Враховуючи, що вказані домоволодвіння були придбані під час спільного шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_8, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, видані на імя ОСОБА_8 свідоцтва про право власності на 1/2 частин вищевказаних домовлодінь.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, увійшла 1/2 частина домоволодіння, розташованого у м. Дніпро, м/р Таромське, вул. Миколи Зерова, 2, та 1/2 частина домоволодіння, розташованого у м. Дніпро, м/р Таромське, пров. Кулішова, 1.

Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_8 та відповідно до свідоцтва про народження серії І-ІК 042217 його син ОСОБА_1, оскільки прийняли спадщину у встановленому законом порядку.

Відповідно до спадкової справи після смерті ОСОБА_4, заведеної у приватного нотаріуса дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, з заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку звернулись його дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_1, відповідач та позивач у справі, відомостей щодо інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, спадкова справа не містить.

Водночас, постановою приватного нотаріуса дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 30.01.2014р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне домоволодіння.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У положеннях п. 3.1 ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, а також враховуючи існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту його прав як спадкоємця шляхом визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння, розташованого в м. Дніпро, м/р Таромське, вул. Миколи Зерова, 2, та на 1/4 частину домоволодіння, розташованого в м. Дніпро, м/р Таромське, пров. Кулішова, 1, після смерті ОСОБА_4, померлого 29.01.2013р.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.22 КпШС України, ст.ст.529, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.328, 392, 1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину домоволодіння, розташованого у м. Дніпро, м/р Таромське, вул. Миколи Зерова (колишня вул. Островького), 2, яке складається з: А-1 житловий будинок, житловою площею 28,6 м2, загальною площею 49,2 м2, Б літньої кухні, В, Г сараїв, Д входу в підвал, Е погрібу, Ж вбиральні, К споруд, № 1,2 огорожі, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 29 січня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину домоволодіння, розташованого у м. Дніпро, м/р Таромське, пров. Кулішова, 1, яке складається з: А-1 житлового будинку, житловою площею 11,6 м2, загальною площею 49,5 м2, Б сараю, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 29 січня 2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_10