Справа № 523/3017/16-ц
Провадження №8/523/12/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

при секретарі - Шевчук М. Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_1 В, права власності на 150/4000 частин квартири (приміщення квартири спільного заселення), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, 308/301, 302, 303, 304, 305, 306, 309, 310, 311, 312/, житловою площею - 32,73 кв.м., загальною площею 51,23 - кв.м. (загальна площа 340,72 кв.м.) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 17.08.2015 р. Крім того, позивач просив визнати за ним право власності на зазначене житлове приміщення у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа.

В наступному 24.05.2016 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із зустрічним позовом, в якому просили визнати за ОСОБА_2 право власності на 150/4000 частин квартири (приміщення квартири спільного заселення), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, 308/301, 302, 303, 304, 305, 306, 309, 310, 311, 312/, житловою площею - 32,73 кв.м., загальною площею 51,23 - кв.м. (загальна площа 340,72 кв.м.) у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа, а також визнати за ОСОБА_3 право власності на 150/4000 частин квартири (приміщення квартири спільного заселення), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, 308/301, 302, 303, 304, 305, 306, 309, 310, 311, 312/, житловою площею - 32,73 кв.м., загальною площею 51,23 - кв.м. (загальна площа 340,72 кв.м.) у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.09.2016 р. первісні та зустрічні позовні вимоги було задоволено.

15.02.2017 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду із заявою про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що сторонам після набрання чинності рішенням суду від 05.09.2016 р. стали відомі істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Так, в своїй заяві сторони зазначають, що на момент розгляду справи їм не було відомо, що площа квартири становить 354 кв.м., а також те, що до квартири спільного заселення також відносить квартира під № 303а. Зазначені відомості стали відомі лише після отримання рішення державного реєстратора від 16.01.2017 р. про відмову у проведенні реєстрації права власності на вказане житлове приміщення в звязку з невідповідністю з заявленими та зареєстрованими відомостями щодо приміщення.

Строни в призначене судове засідання не зявились. Про дату та час судового розгляду належним чином направлялись судові повістки. Сторони направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 150/1000 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, 308/301, 302, 303, 304, 305, 306, 309, 310, 311, 312/, житловою площею 32,73 кв.м., загальною площею 51,23 кв.м. належить на праві приватної спільної часткової власності: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.06.2003р. видане ВАТ Одеський завод сільськогосподарського машинобудування. Загальна площа квартири становить 340,72 кв.м.

Право власності було зареєстровано ОМБТІ та РОН 21.07.2003р. під № 494 пр. стор 130 реєстр. 3294 за ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

17.08.2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_1 є сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. яка складається з 150/4000 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, 308/301, 302, 303, 304, 305, 306, 309, 310, 311, 312/, житловою площею 32,73 кв.м., загальною площею 51,23 кв.м.

Позивач не може прийняти спадщину 150/4000 частин вищевказаної квартири, яка належала його батьку, у звязку з тим що в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу.

Згідно свідоцтва про право власності від 09.10.2006 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належить право власності в рівних частках на 152/1000 частин житлового приміщення, а саме: кв. 302, 309, 301, 303, 303а, 304, 305, 306, 307, 308, 310, 311, 312. Загальна площа житлового приміщення становить 354 кв.м.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту від 22.09.2006 р. житлове приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 311, складається з наступних квартир: 302, 309, 301, 303, 303а, 304, 305, 306, 307, 308, 310, 311, 312, та загальна площа приміщення становить 354 кв.м.

Дані щодо площі житлового приміщення в розмірі 354 кв.м., а також відомості щодо того, що до складу нерухомого майна відноситься також квартира під № 303а є нововиявленими обставинами, так як відповідні відомості не були і не могли бути відомі сторонам на момент розгляду справи. На підставі зазначеного, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.09.2016 р. по справі № 523/3017/16-ц підлягає скасуванню шляхом ухвалення нового рішення по справі.

В пп. 4.14, 4.15 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 зазначено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказаний факт. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Натомість, ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування п. 23 , Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Такими доказами при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування є записи у погосподарських книгах підтверджують право власності на житловий будинок та оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленням органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до постанови КМ України від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документом , що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна .

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування , п. 2 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення , які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та ( або) за наявності інших спадкодавців.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Сторони звернулися до ВАТ «Одеський завод сільськогосподарського машино будівництва» про видачу дублікату свідоцтва про право власності від 11.06.2003р., однак, їм було відмовлено.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Згідно ч. 2 ст. 365 ЦПК України розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 174, 209, 212-215, 218, 361-365 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, скасувавши рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.09.2016 р. по справі № 523/3017/16-ц.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити. Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 150/4000 частин квартири (приміщення квартири спільного заселення), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, 308/301, 302, 303, 303а, 304, 305, 306, 309, 310, 311, 312/ , житловою площею 32,73 кв.м., загальною площею 51,23 кв.м., загальна площа квартири становить 354 кв.м., в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, померлого 17.08.2015р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 150/4000 частин квартири (приміщення квартири спільного заселення), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, 308/301, 302, 303, 303а, 304, 305, 306, 309, 310, 311, 312/ ,житловою площею 32,73 кв.м., загальною площею 51,23 кв.м., загальна площа квартири становить 354 кв.м., у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 150/4000 частин квартири (приміщення квартири спільного заселення), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, 308/301, 302, 303, 303а, 304, 305, 306, 309, 310, 311, 312/, житловою площею 32,73 кв.м., загальною площею 51,23 кв.м., загальна площа квартири становить 354 кв.м., у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 150/4000 частин квартири (приміщення квартири спільного заселення), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, 308/301, 302, 303, 303а, 304, 305, 306, 309, 310, 311, 312/, житловою площею 32,73 кв.м., загальною площею 51,23 кв.м., загальна площа квартири становить 354 кв.м., у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня оголошення рішення суду.

Суддя