Справа № 462/6018/15 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/2126/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника позивача - Кузя В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа ОСОБА_5 про визнання договору недійсним,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015р. ПАТ «Універсал банк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 46874 доларів США 92 центів, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 1001717 гривень 04 коп., з яких прострочена заборгованість по кредиту - 185,33 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 3960,50 грн.; сума дострокового стягнення кредиту - 43245,62 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 924158,89 грн.; відсотки - 3 426,75 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 73 229,64 грн.; підвищені відсотки - 17,22 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 367,99 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.05.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 031-2008-1455. Згідно з умовами вказаного договору банк видав відповідачу кредит в сумі 45000 дол. США, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,45% річних, або зі сплатою підвищеної процентної ставки - 37,35% річних (за користування кредитом понад встановлений строк), зі строком повернення по 10.05.2038 року. Відповідно до договору поруки ОСОБА_5 взяла зобов'язання відповідати перед позивачем солідарно з ОСОБА_3 за виконання усіх його зобов'язань перед позивачем в повному обсязі, що виникли з вищезазначеного кредитного договору. Проте ОСОБА_3 свої зобов'язання перед позивачем не виконує, не сплачує щомісячно проценти та не повертає суму основного боргу. В зв'язку з наведеним, просив позов задовольнити.

В грудні 2015р. відповідач ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов (а.с.68,69), в якому просив визнати кредитний договір № 031-2008-1455 від 21.05.2008 року недійсним з підстав, передбачених ч. 4 ст. 203 ЦК України, ч. 2 ст. 207 ЦК України, з мотивів того, що він отримав кредит у гривні, а підпис у договорі, згідно з умовами якого він отримав кредит у доларах США, є лише подібний на його підпис.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 46874 (сорок шість тисяч вісімсот сімдесят чотири) доларів США 92 центів, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 1001717 (один мільйон одна тисяча сімсот сімнадцять) гривень 04 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 3654 гривень 00 коп. судового збору в рівних частках, тобто по 1827 гривень 00 коп. з кожного.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (третя особа: ОСОБА_5) про визнання договору недійсним - відмовлено.

Дане рішення оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та ухваленим з порушенням норм матеріального права. Зокрема зазначає, що суд вважав доведеним позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" на підставі наявних в справі заяви на видачу готівки та меморіального ордера, які в обґрунтування свого позову поклав первинний позивач. Банк в позові стверджував, що надав йому за договором кредиту іноземну валюту, натомість відповідач зазначає, що отримав в кредит у гривнях, в сумі 227250 грн.. Також зазначає, що позовні вимоги банку щодо стягнення суми боргу в іноземній валюті є недоведеними, оскільки належні документи, які мають підтверджувати отримання іноземної валюти чітко врегульовано в чинному на той час законодавстві, а саме в Інструкції про касові операції в банках України, затвердженій Постановою правління НБУ №337 від 14 серпня 2003р., яку суд мав застосувати до даних правовідносин. Крім того, судом не застосовано ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», якою визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Також, при ухвалені рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 судових витрат, суд не застосував ч.2 ст.88 ЦПК, оскільки він є інвалідом другої групи, і в порядку п.п.9,10 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, що підтверджується копією довідки МСЕК, яка є в матеріалах справи. За таких обставин, судовий збір має бути відшкодований за рахунок держави, а відтак просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в позові ПАТ «Універсал Банк» за недоведеністю позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4.(апелянт) в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні. Представник ОСОБА_4 з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, тому розгляд справи, відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України, здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі. На переконання колегії суддів матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ПАТ «Універсал Банк» - Кузя В.Л. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення первісного позову ПАТ «Універсал Банк» та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 свої зобов'язання перед банком не виконав, в зв'язку із чим заборгованість в розмірі 46874,92 дол. США підлягає стягненню в солідарному порядку із боржника та поручителя. Одночасно, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів, які б слугували підставою для визнання недійсним кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2008 року між сторонам ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 031-2008-1455 (т.1 а.с.28-33). Згідно з умовами вказаного договору позивач видав відповідачу кредит в сумі 45000 дол. США, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,45% річних, або зі сплатою підвищеної процентної ставки - 37,35% річних (за користування кредитом понад встановлений строк), зі строком повернення по 10.05.2038 року (п.п.1.1.,1.2. договору).

Підпунктом 5.2.5 кредитного договору передбачено, що сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче, та направлення Кредитором на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим Договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення Кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 31 календарний день з дати відправлення Кредитором Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту. Зокрема, у переліку обставин для зміни терміну погашення кредиту, які сторони домовилися вважати істотним порушенням умов договору є прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 місяців.

Крім того, 21.05.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір поруки № № 031-2008-1455, відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_5 взяла зобов'язання відповідати перед позивачем солідарно з ОСОБА_3 за виконання усіх його зобов'язань перед позивачем в повному обсязі, що виникли з вищезазначеного кредитного договору(т.1 а.с.25-27).

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ «Універсал Банк» попередньо звертався до відповідачів за первісним позовом з вимогами від 24.02.2015 року (т.1 а.с.5,8), які були отриманні останніми 28.02.2015 року (т.1 а.с.6,9), в яких просив негайно сплатити прострочену заборгованість, та попереджав, що у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на 61 день з моменту отримання цієї вимоги. Проте відповідачі ніяким чином не відреагували на вказані вимоги, в зв'язку із чим ПАТ «Універсал Банк» був змушений звернутися 28.08.2015 року з первісним позовом до суду.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором (т.1 а.с.37-39) ОСОБА_3 свої зобов'язання перед банком не виконав, в зв'язку із чим його заборгованість станом на 05.06.2015 року складала 46874,92 дол. США, що було еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 1001717,04 грн. (46874,92 дол. США х 21,37 грн. /курс НБУ грн. за 1 дол. США/ = 1001717,04 грн. /а.с.236/), з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 185,33 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 3960,50 грн.; сума дострокового стягнення кредиту - 43245,62 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 924158,89 грн.; відсотки - 3 426,75 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 73 229,64 грн.; підвищені відсотки - 17,22 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку - 367,99 грн..

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення первісного позову, і стягненню достроково у солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 46874 доларів США 92 центів, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 1001717 гривень 04 коп., оскільки відповідач ОСОБА_3 допустив істотні порушення умов кредитного договору № 031-2008-1455 від 21.05.2008 року.

Доводи апелянта(позивача за зустрічним позовом) щодо відсутності у Банку відповідного дозволу на надання кредиту в іноземній валюті є безпідставним, оскільки як вбачається із матеріалів справи у 2008 році ВАТ «Універсал Банк» здійснював свою діяльність на підставі банківської ліцензії № 92 від 07.12.2007 року, виданої Національним банком України (т.1 а.с.197). Згідно з дозволом № 92-1 від 07.12.2007 року, виданого Національним банком України ПАТ «Універсал Банк» мав право у 2008 році на ведення рахунків клієнтів (резидентів та нерезидентів) в іноземній валюті (т.1 а.с.200-202). На даний час ПАТ «Універсал Банк» здійснює свою діяльність на підставі банківської ліцензії № 92 від 22.07.2009 року та дозволу № 92-1 від 24.09.2009 року, виданих Національним банком України (т.1 а.с.203-206).

З такими висновками суду, колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України ).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Що стосується вимог за зустрічним позовом, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України)

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) (ч. 2 ст. 214 ЦК України).

Як зазначено вище та встановлено судом кредитний договір № 031-2008-1455 від 21.05.2008 року, в якому зазначено, що ОСОБА_3 отримав 45000 дол. США підписаний особисто останнім, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи № 2662 від 08.08.2016 року.

З огляду на наведене, безпідставними є доводи апелянта щодо не підписання останнім договору.

Будь - яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтами не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні такої слід відмовити, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року слід залишити без змін.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета

згідно оригіналу:

Судове рішення набрало законної сили: 27.03.2017

Суддя Апеляційного суду

Львівської області О.М. Ванівський

Дата оформлення копії: 29.03.2017

Помічник судді: О.З. Березюк