Провадження № 2/761/225/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу № 21295/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. .Шевченка" про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору недійсним у частині визначення строку, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного Підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.1 .Шевченка" про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору недійсним у частині визначення строку, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначила, що з 1994 року вона працювала концертмейстером по класу вокалу у ДП «Національний академічний театр опери та балету України ім.. Т.Г.Шевченка». У процесі її роботи з нею неодноразово укладалися контракти та строкові трудові договори. Так, по закінченню терміну строкового трудового договору, укладеного 24.12.2001 року було подовжено термін її роботи по строковому договору від 15.12.2004 року, після чого жодна зі сторін не вимагала припинення або розірвання договору. Таким чином, відповідно дост.39-1 КЗпП України вважає що з цього часу вона працювала за безстроковим договором.

У подальшому під тиском на неї щодо підписання заяви про укладення строкового трудового договору. Заява нею та договір був підписаний 17 жовтня 2014 року. Відповідно до підписаного договору період дії складав з 17 жовтня 2014 року до закінчення 147-го театрального сезону, хоча вона не виявляла жодного бажання працювати за строковою угодою та підписувати даний договір. Наказом №456-к від 10.07.2015 року вона була звільнена у зв'язку із закінченням терміну роботи за строковим договором за п.2 ст.36 КЗпП України.

Із запису у трудовій книжці вона дізналась, що вона переведена на умови роботи за строковим трудовим договором згідно з наказом № 764-к від 17.10.2014 року. Проте, з даним наказом її не було ознайомлено, вона не розписувалася з таким наказом, підстави відповідно до яких було видано цей наказ, їй не відомі. Але у відділ кадрів падати цей наказ їй було пред'явлено з її підписом, якого вона не вчиняла, тобто підпис під наказом № 764-к від 17.10.2014 року є підробленим. 21 липня 2015 року, вона отримала трудову книжку, з якої їй стало відомо, що вона звільнена за п.2. ст. 36 КЗпП на підставі наказу № 456-к від 10.07.2015 року, хоча відповідач не мав жодних підстав змушувати її до підписання оспореного строкового договору.

Внаслідок незаконного звільнення вона втратила джерело доходу для сім'ї, вона зазнала значних моральних страждань, змушена була купляти заспокійливі ліки, які допомагали повернутися до нормального життя.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач просила:

1. поновити її на роботі на посаді концертмейстера з класу вокалу;

2. скасувати наказ про звільнений № 456-к від 10.07.2015 року;

3. визнати недійсним трудовий договір від 17 жовтня 2014 року у частині визначення строку;

4.стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу;

5. відшкодувати їй моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

У запереченнях представник відповідача посилається на те, що зазначені у позовній заяві доводи з посиланням на факти незаконності переведення ОСОБА_1 без її згоди на умови роботи за строковим договором із зазначенням строку дії договору з 17 жовтня 2014 року до закінчення 147-го театрального сезону та послідуюче по закінченню дії договору звільнення за п.2 ч.1 ст.36 КЗпП, не відповідають дійсності, оскільки саме шляхом особистого волевиявлення у письмовій формі вона стала працювати за умовами строкового трудового договору, що підтверджено її заявою написаною власноруч 17.10.2014 року та її власним підписом у строковій трудовій угоді від 17.10.2014 року.

При ознайомленні з наказом № 764-к від 17.10.2014р ОСОБА_1 було переведено на умови роботи за строковим трудовим договором до закінчення 147-го театрального сезону наказом про переведення п. ОСОБА_1 особисто поставила свій підпис, нарікаючи на його відмінність від того, яким вона підписується зазвичай.

Трудову книжку ОСОБА_1 отримала 21.07.2015 р. після того, як дирекція театру тричі запрошувала її листами до відділу кадрів.

У процесі розгляду справи за клопотанням представника позивачки від 11.11.2015 року (ас.95) ухвалою суду від 11 листопада 2015 року (ас.98-101) було призначено судову почеркознавчу експертизу з питання належності позивачці або іншій особі підпису від її імені у наказі № 764-к від 17 жовтня 2014 року про переведення її на умови роботи за строковим трудовим договором з 17 жовтня 2014 року о закінчення 147-го театрального сезону за її заявою.(ас.26,27) . Проведення експертизи було доручено КНІДСЕ, яким за різних причин (завантаженість роботою, недостатність дослідного матеріалу для проведення експертизи тощо ) справа поверталась до суду неодноразово, у зв'язку із чим поновлювались судові засідання з метою витребування додаткового матеріалу від сторін для дослідження експертами питання). Останньою ухвалою суду від 18 липня 2016 року про призначення експертизи у жовтні 2016 року отримано від КНІДСЕ висновок за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 12604/12605/16-32 від 25.10.2016 року.(ас.181).

У судових засіданнях кожна із сторін підтримували відповідно свої вимоги та заперечення з посиланням на доводи, викладені письмово та у судовому засіданні позивачем та її представником та представником відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, висновок з долученими документами судово-почеркознавчої експертизи № 12604/12605/16-32 від 25.10.2016 року, проведеної КНІДСЕ, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справі ОСОБА_1 працювала в ДП «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г.Шевченка» на посаді концертмейстера з класу вокалу з 11.02.1994 року. Наказом від 10 липня 2015 року за № 456-к ОСОБА_1, концертмейстер з класу вокалу оперної трупи, звільнена з 12 липня 2015 року у зв'язку із закінченням терміну роботи за строковим договором (п.2 ст.36 КЗпП України Підстава: заява, строковий договір ОСОБА_1

Звертаючись до суду з позовом про поновлення на роботі на посаді концертмейстер з класу вокалу, позивач посилалась на те, що з 15 грудня 2001 року вона працювала концертмейстером з класу вокалу за строковою трудовою угодою. Згідно запису № 15 у трудовій книжці за наказом від 05.10.2005року вона працювала за безстроковою трудовою угодою, тим самим з 15.12.2004 року з нею продовжено термін роботи по

строковому договору.

Як зазначила позивач. у подальшому під тиском адміністрації вона вимушена була підписати строковий трудовий договір від 17 жовтня 2014 року на період з 17 жовтня 2014 року до закінчення 147-го театрального сезону, на підставі якого була переведена наказом №764 від 17.10.2014 року на умови роботи за строковим договором, про наказ їй стало відомо після отримання трудової книжки. Вважаючи підпис її про ознайомлення з наказом №764 від 17.10.2014 року підробленим, позивач просила скасувати зазначений наказ та визнати недійсним строковий трудовий договір від 17 жовтня 2014 року на період з 17 жовтня 2014 року до закінчення 147-го театрального сезону. З огляду на зазначені обставини, позивач просила скасувати наказ від 10 липня 2015 року за № 456-к про звільнення ОСОБА_1, концертмейстер з класу вокалу оперної трупи з 12 липня 2015 року у зв'язку із закінченням терміну роботи за строковим договором та поновлення її на роботі на цій посаді.

Положеннями ст..21 КЗпП України про трудовий договір визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно із положеннями пункту 2 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення (п.2).

Положеннями, викладеними у ч.1 ст.23 КЗпП передбачено строки трудового договору, а саме: трудовий договір може бути, зокрема безстроковим, що укладається на невизначений строк;(п.1) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін;(п.2).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Національному академічному театрі опери та балету України імені Т.Г.Шевченка на посаді концертмейстера з класу вокалу з 11.02.1994 року. За період її роботи між нею та відповідачем неодноразово укладалися контракти та строкові трудові договори, що підтверджується поясненнями позивачки у позовній заяві та наданою позивачем копією трудової книжки (ас.4-7). Згідно запису у трудовій книжці за наказом від 01.10 2005 року про тн, що позивач працює за безстроковою угодою на тій же посаді.

Наказом № 58 від 13.03.2013 року Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г.Шевченка було реорганізовано шляхом перетворення у Державне підприємство «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г.Шевченка» (далі ДП «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г.Шевченка»).

Досліджуючи зібрані у справі докази, які судом оцінені у їх сукупності, суд дійшов висновку, що наказом № 764-к від 17.10.2014 року було задоволено заяву ОСОБА_1, подану 17 жовтня 2014 року про переведення на умови роботи за строковим трудовим договором на строк з 17 жовтня 2014 року до закінчення театрального сезону із встановленням заробітної плати у сумі 10.348 грн. (ас.27, 28).

Посилання позивача у позовній заяві на те, що її керівництво змусило її звернутись із заявою про переведення на умови роботи за строковим договором на строк з 17 жовтня 2014 року до закінчення театрального сезону, а також підписання строкового трудового договору досліджувались у судовому засіданні, у якому представник позивача посилався на обставину, яка відсутня у позовній заяві, про те, що позивачка сама заяву про переведення на умови роботи за строковим договором не писала, між тим у підписаній позивачем позовній заяві вона не вказала на таку обставину, зазначивши лише про тиск щодо укладення строкового трудового договору від 17 жовтня 2014 року.

Натомість, представником відповідача до заперечень проти позову поданих у жовтні 2015 року долучено копію заяви із зазначенням у запереченнях про те, що посиланням на факти незаконності переведення ОСОБА_1 без її згоди на умови роботи за строковим договором із зазначенням строку дії договору з 17 жовтня 2014 року до закінчення 147-го театрального сезону та послідуюче по закінченню дії договору звільнення за п.2 ч.1 ст.36 КЗпП, не відповідають дійсності, оскільки саме шляхом особистого волевиявлення у письмовій формі вона стала працювати за умовами строкового трудового договору, що підтверджено її заявою написаною власноруч 17.10.2014 року та її власним підписом у строковій трудовій угоді від 17.10.2014 року.

Суд також звертає увагу на те, що оспорюючи у судовому засіданні 11 листопада 2015 року вчинення нею підпису про ознайомлення з наказом від 17 жовтня 2014 року за № 764-к про переведення на умови роботи за строковим договором (ас.28), позивач заявила клопотання у судовому засіданні про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо достовірності виконання саме нею підпису про ознайомлення з наказом від 17 жовтня 2014 року за № 764-к про переведення на умови роботи за строковим договором.

Однак, при цьому стосовно оспорення факту написання нею власноруч та підписання заяви про переведення на умови роботи за строковим договором, яка має вагоме значення для з'ясування обставин переведення, вона не вказувала.

Що стосується посилання позивача на те, що відповідач вимусив її надати згоду на переведення на умови роботи за строковим договором із зазначенням строку дії договору з 17 жовтня 2014 року до закінчення 147-го театрального сезону, то у судовому засіданні та матеріалах справи таких доказів не надано. До того ж, як зазначив представник відповідача, позивачкою було укладено трудовий строковий договір від 17 жовтня 2014 року, яким були передбачені відповідні матеріальні умови щодо оплати праці, встановлені надбавки і доплати до посадового окладу, виплата премій і матеріальної допомоги.

Зазначене підтверджено змістом строкового трудового договору від 17 жовтня 2014 року, укладеного між Генеральним директором ДП «Національний академічний театр опери та балету України ім. Т.Г.Шевченка» та ОСОБА_1, згідно із яким остання зобов'язалась виконувати обов'язки концертмейстера з класу вокалу оперної групи на період з 17 жовтня 2014 року до закінчення 147-го театрального сезону із встановленням посадового окладу у сумі 10.348 грн., виплатою відповідних надбавок і доплат до посадового окладу, а також виплатою премій та матеріальної допомоги.

Наказом від 26 серпня 2014 року за № 138 Н про визначення терміну 147-го театрального сезону з огляду на творчо-виробничу діяльність Національної опери України у сезоні 2014-2015 рік встановлено дату 12 липня 2015 року закінчення 147-го театрального сезону, який має розпочатись 17 вересня 2014 року. Наказом від 10 липня 2015 року за № 456-к ОСОБА_1, концертмейстера з класу вокалу оперної трупи, звільнено з 12 липня 2015 року у зв'язку із закінченням терміну роботи за строковим договором (п.2 ст.36 КЗпП України Підстава: заява, строковий договір ОСОБА_1.)

За таких обставин, суд вважає доведеними обставини фактів стосовно того, що ОСОБА_1 працювала в ДП «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г.Шевченка» на посаді концертмейстера з класу вокалу з 11.02.1994 року на контрактній основі, з 05.10.2005р. - на безстроковій основі.

17.10.2014р. ОСОБА_1 подала до відділу кадрів письмову заяву, в якій виклала своє прохання про переведення її на умови роботи за строковим договором з 17.10.2015р. до закінчення 147 театрального сезону. Заява про переведення ОСОБА_1 була написана власноруч, як і сам строковий трудовий договір від 17.10.2014р. був підписаний нею особисто.

Усі перелічені в позовній заяві ОСОБА_1 факти щодо незаконності підстав переведення та звільнення без її годи, а також взагалі без її відома не відповідають дійсності, оскільки саме шляхом особистого волевиявлення у письмовій формі п. ОСОБА_1. перейшла на умови роботи за строковим трудовим договором, про що свідчить заява, яка була написана нею власноруч 17.10.2014р. та її власний підпис в строковій трудовій угоді від 17.10.2014року. Що стосується підпису про ознайомлення з наказом про звільнення від 10.07.2015р. № 465-к відповідно до ст. 36 п. 2 КЗпП України, то 10.07.2015р. о 12:05 ОСОБА_1 в присутності головного режисера театру ОСОБА_4, завідувача оперною трупою ОСОБА_5, заступника начальника відділу кадрів і зарубіжних зв'язків ОСОБА_6 та інженера з підготовки кадрів ОСОБА_7 була ознайомлена з наказом, але від підпису про ознайомлення з наказом відмовилась, про що було складено відповідний акт, одночасно їй було запропоновано отримати трудову книжку, від чого вона також відмовилась і про що теж було складено відповідний акт.

Стосовно встановлення факту вчинення підпису позивачем про ознайомлення з наказом від 17 жовтня 2014 року за № 764-к про переведення ОСОБА_1 на умови роботи за строковим договором у висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавої експертизи від 25 жовтня 2016 року за № 12604/12605/16-32, проведеної Київським НДІСЕ МЮ України на підставі ухвал Шевченківського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року та 18.07.2016 року з питання: «Чи виконано підпис від імені особи ОСОБА_1, від імені якої зазначено підпис у документі наказу № 764-к від 17 жовтня 2014 р. тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?» судом встановлено наступне.

Досліджуючи підпис від імені ОСОБА_1, що міститься у рядку «З наказом ознайомлена: ОСОБА_1» у наказі № 764-к від 17 жовтня 2014 року Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. .Шевченка", експерти використали експериментальні зразки підпису у досліджуваних документах, надісланих судом, зокрема, у ряді випадків на додаткові запити Київського НДІСЕ МЮ України

За висновками Київського НДІСЕ МЮ України встановлено:

1.Підпис від імені ОСОБА_1, що міститься у рядку «З наказом ознайомлена: ОСОБА_1» у наказі № 764-к від 17 жовтня 2014 року Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. .Шевченка" виконаний рукописним способом без поередньої технічної підготовки та технічних засобів.

2.Встановити, що виконаний підпис від імені ОСОБА_1, що міститься у рядку «З наказом ознайомлена: ОСОБА_1» у наказі № 764-к від 17 жовтня 2014 року Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. .Шевченка" ОСОБА_1 або іншою особою, не виявилось можливим з причин вказаних у п.1 дослідницької частини висновку експертів.

За змістом зазначеного пункту висновку встановлені збіжності загального вигляду зі зразками почерку та підпису ОСОБА_1 у середній та заключних частинах та розбіжності транскрипції. зв'язності початковій частині.. Оцінити походження вказаних розбіжностей (чи є нслідком природної варіаційності її почерку, чи є результатом зміни ОСОБА_1 ознак власного почерку або викликані виконанням даного досліджуваного підпису іншою особою.

Водночас. суд вважає, що посилання позивача на те, що «висновок експерта, хоч і не дає відповідь на запитання яке їм поставлене, проте чітко вказує що даний підпис зроблено не ОСОБА_1.» не спростовує доводи позивача про незаконність підстав переведення та звільнення без її згоди, більш того без її відома, оскільки документами підтверджено факт її особистого волевиявлення у письмовій формі, а саме у заяві про переведення на умови роботи за строковим трудовим договором, що підтверджено змістом заяви (ас.27), яка була написана нею власноруч 17.10.2014року та її власний підпис в строковому трудовому договорі від 17.10.2014року, предмет якого вказано у пп.1 п.2 цього договору «Театр доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання виконувати покладені на нього обов'язки концертмейстера з класу вокалу оперної трупи. А також виконанням зазначених умов договору, тобто зайняттям зазначеної у договорі посади концертмейстера з класу вокалу оперної трупи за умовами трудового строкового договору із отриманням передбачених у п.3 договору умов оплати праці за пп.3.2 заробітна плата; пп.3 встановлення надбавок, доплат до посадового окладу. премій і матеріальної допомоги.

Крім того, зазначені документи та наказ № 764-к від 17 жовтня 2014 року Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. .Шевченка" були прийняті в один день 17 жовтня 2014 року.

Враховуючи викладене відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки основні позовні вимоги позивачем не доведені.

За вищенаведених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволення позову ОСОБА_1 до Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. Шевченка" про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору недійсним у частині визначення строку, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

З огляду на викладене та на підставі ст.ст.21,36, 237-1 Кодексу законів про працю України, та керуючись ст.ст..10,11,57.60,88,209,212,213,214, 215, 218,223 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до Державного підприємства "Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г. .Шевченка" про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, визнання трудового договору недійсним у частині визначення строку, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний сум м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Малинников О.Ф.