Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2017 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Мельник В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Барська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду ОСОБА_1 вказала, що згідно договору на забудову від 28.10.1958 року, посвідченого Барською державною нотаріальною конторою 29.10.1958 року, вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Договір оформлено на її дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» та зареєстровано у бюро технічної інвентаризації. Заявник вирішила розпорядитись своєю власністю, однак, у вказаному договорі її ім'я записано не «ОСОБА_1», а «ОСОБА_1», що ставить під сумнів належність їй договору, а відтак, і самого житлового будинку. Така невідповідність зазначення її імені у правовстановлюючому документі на будинок створює їй перешкоди у вільному розпорядженні ним, а тому вона звернулась до суду з даною заявою.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги.

Представник заявника адвокат Дерепа К.М., яка діє згідно укладеного із заявницею договору та на підставі ордера, підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа у справі - Барська міська рада в судове засідання явку представника не забезпечила, заперечень щодо заявлених вимог суду не надала.

Свідки по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що добре знайомі із заявницею, оскільки близько 30 років проживають із нею по сусідству, весь час звертались до неї по імені ОСОБА_1, про те, що насправді її ім'я ОСОБА_1 дізнались нещодавно, однак саме вона будувала будинок по АДРЕСА_1 та постійно проживала у ньому.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення заявника, її представника та свідків, суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Заявник звернулась до суду в порядку ст.258 ЦПК України про встановлення факту належності правовстановлюючого документа з метою реалізації можливості розпорядитись власністю.

Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я , по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно договору на забудову від 28.10.1958 року, посвідченого Барською державною нотаріальною конторою 29.10.1958 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Договір оформлено на дошлюбне прізвище заявника «ОСОБА_1» та зареєстровано у бюро технічної інвентаризації. Дане підтверджується довідкою КП «Барське районне БТІ» від 15.12.2016 року за №403 та самим договором. Наразі заявник вирішила розпорядитись своєю власністю, подарувавши будинок дітям. Оскільки у вказаному договорі її ім'я записано не «ОСОБА_1», а «ОСОБА_1» виникли сумніви щодо належності їй мені договору, а відтак, і самого житлового будинку. Як пояснила представник заявниці, за радянських часів часто траплялось так, що її ім'я зазначали як «ОСОБА_1», вважаючи «ОСОБА_1» несучасним та грубим. На час її народження та юності не було суворого дотримання документації і тому вона велась, у більшості випадків, зі слів. Заявник, не вважаючи такі розбіжності важливими, не заперечувала і сама в усіх заявах та зверненнях вказала себе як ОСОБА_1. Саме так до заявника звертались усі рідні та знайомі. У свідоцтві про одруження заявника була допущена помилка і міститься виправлення імені з ОСОБА_1 на ОСОБА_1, що підтверджується відповідною відміткою. Виправлення було внесено у зв'язку із видачею паспорта у 1964 році. Аналогічна ситуація мала місце і під час оформлення її трудової книжки. Заявнику призначено пенсію на підставі її трудової книжки у якій вона записана як «ОСОБА_1». При цьому, перший запис у трудовій книжці значиться за 1956 рік. Згідно архівної довідки №349 від 22.12.2016 року, вона була зарахована на роботу у 1956 році як «ОСОБА_1 ОСОБА_1». Запис про прийняття її на роботу міститься і у трудовій книжці. Згідно цієї ж архівної довідки 21.03.1962 року вона була звільнена і цей запис також міститься у трудовій книжці, але звільнена уже як ОСОБА_1. Враховуючи викладене та покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили факт будівництва будинку АДРЕСА_1 заявницею та її постійне проживання у ньому, а також те, що до неї звертали по імені ОСОБА_1, а не ОСОБА_1, як у паспорті, суд вважає за можливе заявлені вимоги задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст.130, ст.174, ст.234, ст.256 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_1 договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності по АДРЕСА_1 від 28.10.1958 року, посвідченого Барською державною нотаріальною конторою 29.10.1958 року за №1875.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: