справа № 197/294/16-ц
провадження № 2/197/26/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Леонідової О.В.

при секретарі Піско Л.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої злочином,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 26 травня 2015 року приблизно о 22-00 год. відповідач спричинив йому тілесні ушкодження середньої тяжкості, 29 вересня 2015 року відповідач засуджений вироком Широківського районого суду Дніпропетровської області за ч.1 ст. 122 КК України, внаслідок скоєного злочину позивачеві спричинена майнова шкода 17243, 45 грн. відповідно до чеків на лікування та моральна шкода в розмірі 50000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

В обґрунтування моральної шкоди позивач зазначає, що після отриманих травм він перестав виконувати функції при веденні домашнього господарства, втратив постійну роботу, потребує постійного стороннього догляду, за ним доглядає його дружина, яка з цієї причини втратила життєві зв'язки, позивач перебуває в постійній нервовій напрузі, він втратив душевний спокій та здоров'я.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що внаслідок отриманого тілесного ушкодження позивач був визнаний інвалідом 2 групи, а зараз інвалідом 3 групи, не може себе обслуговувати, страждає фізично та душевно, суду надані чеки на придбання ліків на загальну суму 18920, 85 грн., але з цієї суми частково відповідач шкоду відшкодував. тому просить стягнути майнову шкоду в розмірі 17243, 45 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Відповідач позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього майнової шкоди в розмірі 17243, 45 грн., заперечує проти стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн., так як він отримує невелику заробітну плату, має трьох неповнолітніх дітей на утриманні.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року відповідач ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 26.05.2015 року близько 22.00 год. в с. Новокурське Широківського району Дніпропетровської області по вул. Набережна, 20, біля оздоровчого комплексу ПП «ОСОБА_4В.» на дорозі в салоні автомобіля марки «Форд Транзит», реєстраційний № НОМЕР_1, в процесі спільного розпиття спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла сварка, під час якої ОСОБА_2, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень став наносити численні удари долонями рук по обличчю ОСОБА_3, після чого вдарив його головою об водійські двері, в результаті чого ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичного експерта № 91, у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, субарахноїдального крововиливу, перелому кісток носу, забою мяких тканин голови, забійних ран та параорбітальних гематом обличчя, дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України (а.с. 4).

Вина відповідача у спричиненні позивачеві тілесних ушкоджень доведена вироком суду від 29 вересня 2015р. і сторонами не оскаржується.

Згідно виписки з медичної картки № У-6187 позивач ОСОБА_3 з 27.05.2015 року по 17.06.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділені з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку 1 ступеня, субарахноїдального крововилив, забій мяких тканей голови (а.с. 5), з 17.06.2015 року по 23.06.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗ «Криворізькій міській лікарні № 17» ДОР з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма 1 ст САК, забій мяких тканей голови, струс головного мозку (а.с. 6).

Відповідно до довідки та протоколу № 77 від 07.07.2015р. позивач ОСОБА_3 з причини вищезазначеного тілесного ушкодження потребує постійного стороннього догляду (а.с. 15).

Згідно виписки з протокола ВЛК від 03.09.2015р. позивач ОСОБА_3 направлений на МСЕК з причини наявності ознак інвалідності (а.с. 16), був визнаний інвалідом, повторним оглядом МСЕК від 19.10.2016р. визнаний інвалідом 3 групи (а.с. 50), за наслідками травми проходив також амбулаторне та стаціонарне лікування в 2016 році (а.с. 51-55)

На придбання ліків за рецептами лікаря позивачем витрачено 18920,85 грн. відповідно до наданих чеків (а.с.56-63, 70-76). Частково відповідачем відшкодовувались кошти на ремонт пошкодженого ним автомобіля та лікування позивача відповідно до розписок (а.с.65-66).

Відповідно до норм ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Медичними документами підтверджується, що потерпілий ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в лікарні після травми, отриманої 25.05.2015 року, йому призначались ліки згідно з рецептами (а.с.11-14). Факт придбання ліків на суму 18920, 85 грн. підтверджується товарними чеками (а.с. 56-63, 70-76). Частково витрати на лікування відповідач відшкодовував, заявлену майнову шкоду в розмірі 17243, 45 грн. визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_3 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат на придбання ліків в розмірі 17243, 45 грн. обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Нормами абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_3, ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий ОСОБА_3, характер немайнових втрат та стан його здоровя, суд приходить до висновку що отримання тілесних ушкоджень спричинило потерпілому ОСОБА_3 моральні страждання, пов`язані з фізичним болем від спричинених тілесних ушкоджень, що підтверджується медичними документами. А також спричинені моральні страждання, пов`язані з втратою життєвих відносин - не може працювати на роботі, займатись домашнім господарством, у позивача змінився сталий спосіб життя він потребує стороннього догляду, визнаний інвалідом, все це потребує від нього додаткових зусиль для налагодження свого життя - необхідно було проходити лікування в лікарні, реабілітаційний курс, не може працювати. Також суд враховує, що відповідач частково відшкодовував майнову шкоду (а.с. 65, 66), проживає з дружинною та трьома малолітніми дітьми, отримував в 2016 році заробітну плату 1460 грн. в місяць (а.с. 67-69). Тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості,суд вважає, що позивачу відповідачем спричинена моральна шкода в розмірі 15000 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди в розмірі 17243, 45 грн. та моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

При поданні позову підлягав сплаті судовий збір за вимогами немайнового характеру у розмірі 551,20 грн., за вимогу майнового характеру на підставі п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Згідно квитанції № 1/36 від 29.09.2015 року при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 750,00 грн. (а.с.1)

Тому з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню сплачені ним при поданні позову судові витрати в розмірі 551, 20 грн. за позовною вимогою про стягнення моральної шкоди, та 551, 20 грн. судового збору на користь держави за позовною вимогою про стягнення майнової шкоди. Щодо надмірно сплачено судового збору у розмірі 198,80 грн., то позивачу на підставі п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1167, 1177 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду, завдану скоєним злочином, в розмірі 17243 (сімнадцять тисяч двісті сорок три) гривні 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану скоєним злочином, в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Леонідова