Єдиний унікальний номер 741/554/17
Провадження № 2/741/314/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 01 червня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об'єднаної територіальної громади про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй на підставі державних актів серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 земельні ділянки площами 0,2419 га та 2,2801 га. Вона (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, спадщину прийняла. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкові земельні ділянки.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на вищезазначені земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2

У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі та участі позивача.

Представник Носівської міської ради Чернігівської області у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, просив справу розглянути без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними в справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 за життя набула право власності на земельні ділянки площами 2,2801 га, кадастровий номер НОМЕР_5, та 0,2419 га, кадастровий номер НОМЕР_4, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території с. Володькова Дівиця (колишня назва - Червоні Партизани) Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 і НОМЕР_2 (а.с. 10; 11) та копіями витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 13; 15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 7 травня 2004 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким належні їй замельні ділянки заповіла ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 8) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15 травня 2017 року (а.с. 26).

Зазначений заповіт не змінено та не відмінено, що підтверджується відміткою секретаря виконкому, а тому спадкування земельних ділянок після смерті ОСОБА_2 здійснюється за вказаним заповітом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1, як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_2

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, що підтверджується копією спадкової справи № 731/2004 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 22-24).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області ОСОБА_5 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки в зв'язку з тим, що державні акти серії НОМЕР_3 та НОМЕР_2 виготовлений у порушення вимог ст. 25 ЦК України, тобто видані на ім'я ОСОБА_2 після її смерті, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 5 квітня 2017 року (а.с. 9).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1223, 1268, 1275 ЦК України, п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельні ділянки площами 2,2801 га, кадастровий номер НОМЕР_5, та 0,2419 га, кадастровий номер НОМЕР_4, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території с. Володькова Дівиця (колишня назва - Червоні Партизани) Носівського району Чернігівської області, на які на ім'я ОСОБА_2 були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 та НОМЕР_2 га, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв