Справа № 2-1050/11
У Х В А Л А

25 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

24.10.2016 року до суду звернулась ОСОБА_1 з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій вона просила скасувати заборону відчуження приміщень з №1 по №5 групи приміщень №48, з №1 по №8 групи приміщень №49 за адресою - АДРЕСА_1, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №8767505, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 02.06.2009 року за №8767505 про заборону відчуження вказаних приміщень. Обгрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 зазначила, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.05.2009 року по справі №1050/11 було накладено заборону на відчуження вказаних нежилих приміщень, як на майно, яке належить на праві власності ТОВ «Юридична компанія «Всеукраїнський центр права та захисту». Однак, з 27.12.2007 року власником зазначених нежилих приміщень є ОСОБА_1, а тому заборона на відчуження цих приміщень накладена помилково.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав заяву про скасування заходів забезпечення позову з тих же підстав і просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви.

Заступник прокурора, особи, в інтересах яких було подано позов, а також відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили.

Вислухавши представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні суду знаходилася цивільна справа за позовом заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Подільської районної в м. Києві ради, відділу приватизації комунального майна Подільського району м. Києва, ТОВ «Юридична компанія «Всеукраїнський центр права та захисту» про визнання недійсним рішення в частині, визнання недійсним договору купівлі-продажу.

24.05.2011 року у справі ухвалено рішення суду, яким позов було задоволено. За рішенням визнано недійсним п. 62 додатку 1 до Рішення IX сесії V скликання Подільської районної в м. Києві ради від 01.03.2007 року №134 «Про перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району, що підлягають приватизації та надання дозволу», а також визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень з №1 по №5 групи приміщень №48, з №1 по №8 групи приміщень №49 загальною площею 199,90 кв.м. за адресою - АДРЕСА_1, укладений 30.10.2007 року між відділом приватизації комунального майна Подільського району м. Києва та товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Всеукраїнський центр права та захисту».

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.05.2009 року для забезпечення позову було накладено заборону проводити будь-які дії по відчуженню нежилих приміщень з №1 по №5 групи приміщень №48, з №1 по №8 групи приміщень №49 загальною площею 199,90 кв.м. за адресою - АДРЕСА_1.

Частиною 4 ст. 154 ЦПК України передбачено, що особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

В пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

ОСОБА_1 не була стороною чи третьою особою, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, у справі за вказаним вище позовом.

За таких обставин ОСОБА_1 не має права звертатись до суду з заявою по скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 154 ЦПК України,

суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяН. В. Неганова