Справа № 681/1366/16-ц
Рішення

іменем України

11 січня 2017 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Боб'яка Б.В., з участю секретаря Будника Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади про визнання права власності на житловий будинок і господарські споруди в порядку спадкування,

встановив:

23 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Полонської міської ради ОТГ (далі - Рада), в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 Господарство, в якому батько проживав і володів ним, станом на 15 квітня 1991 року відносилось до колгоспного двору, головою двору був покійний батько позивачки. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку і господарських споруд на АДРЕСА_1 із майна колишнього колгоспного двору. Позивачка є спадкоємицею за заповітом, інші спадкоємці із заявами до нотаріуса не звертались. Оформити спадщину у виді будинку і господарських споруд не може, оскільки нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа про право власності на вказаний будинок і господарські споруди. Просить визнати за нею право власності на будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька.

В суд представник позивача ОСОБА_4 подала заяву про уточнення позову в частині зменшення позовних вимог - просить визнати право власності на 2/5 частини житлового будинку та господарських будівель та споруд, розглядати справу без її присутності.

Представник Ради в суд не прибула, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що станом на 15 квітня 1991 року батько позивачки ОСОБА_3 був головою колишнього колгоспного двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Членами колгоспного двору були: мати позивачки ОСОБА_5, брат позивачки ОСОБА_6 та син позивачки ОСОБА_7 Мати позивачки ОСОБА_5 померла. Позивачка після смерті батька прийняла спадщину, але оформити спадщину у виді будинку і господарських споруд не може, оскільки нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця на вказаний будинок і господарські споруди.

Дані обставини встановлені з письмових доказів, а саме: паспорта позивачки, свідоцтва про народження позивачки, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, згідно з яким позивачка після укладення шлюбу змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», свідоцтва про смерть матері позивачки ОСОБА_5, свідоцтва про смерть батька позивача ОСОБА_3, заповітом, згідно з яким ОСОБА_3 все своє майно заповів для ОСОБА_1, витягів зі спадкового реєстру, заяви ОСОБА_1 до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька, технічного паспорта на житловий будинок, довідок сільського старости про те, що ОСОБА_3 проживав в будинку на АДРЕСА_1, домогосподарство відносилось до колгоспного двору та про склад членів колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1217, 1261, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за законом, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України „Про власність" станом на 15 квітня 1991 року майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю. Згідно ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що станом на 15 квітня 1991 року 1/5 частина майна колгоспного двору належала на праві власності ОСОБА_3, який на час припинення існування колгоспного двору був його головою, а 1/5 частина належала його дружині, матері позивачки. Після смерті дружини ОСОБА_5 спадщину прийняв її чоловік, батько позивачки ОСОБА_3, але не оформив своє право на спадщину. Після смерті батька належне йому майно, в тому числі майно колишнього колгоспного двору, прийняла позивачка. Але позивачка не має можливості підтвердити своє право власності на спадщину у виді 2/5 частин житлового будинку та господарських споруд внаслідок відсутності на них правовстановлюючих документів, тому позов підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст.10,11, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на 2/5 (дві п'ятих) частини житлового будинку, господарських споруд та будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання до Полонського районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.Боб'як