Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1457/16-ц Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 47 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради та ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Коростишівської міської ради та ОСОБА_2 Просила визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради від 14 травня 1992 року № 138 «Про розгляд заяви гр.ОСОБА_3 та гр.ОСОБА_2І.», яким надано дозвіл ОСОБА_2 використовувати під город земельну ділянку, площею 0,04 га по вул. Кірова, 15, яка раніше використовувалася його матірю ОСОБА_4. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у північній стороні її домоволодіння №15, що по вул. Мартина Небаби (Кірова), в межах міста Коростишева знаходиться вільна земельна ділянка комунальної власності Коростишівської міської ради, орієнтовною площею 0,0800 га. У 2013 році вона звернулася до Коростишівської міської ради із заявою про надання дозволу на оформлення даної земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Коростишівської міської ради їй було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки. Однак проект землеустрою Коростишівська міська рада не затверджує, оскільки рішенням, яке оскаржується, частина даної земельної ділянки передана у використання ОСОБА_2 Зазначає, що рішення виконкому було прийнято за відсутності у останнього повноважень на регулювання земельних відносин.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 березня 2017 року позов задоволено. Визнано незаконним і скасовано рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради від 14 травня 1992 року № 138 «Про розгляд заяви гр.ОСОБА_3 та гр.ОСОБА_2І.» та вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема зазначає, що він відкрито добросовісно безперервно користується спірною земельною ділянкою більше 20 років на підставі рішення виконкому від 14 травня 1992 року №138, яке було затверджене рішенням Коростишівської міської ради від 16 липня 1992 року, що відповідало Регламенту роботи ради та положенням ст.19 ЗК України 1990 року. Окрім того, позивачем пропущено загальний строк позовної давності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Розглянувши позов до Коростишівської міської ради та ОСОБА_2, суд першої інстанції скасував рішення виконкому про виділення земельної ділянки під город, посилаючись на те, що рішення виконкому прийняте за відсутності повноважень у останнього на регулювання земельних правовідносин відповідно до положень ст.19 ЗК України 1990 року. Земельна ділянка надана в користування без проекту її відведення та межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) не встановлені.

Колегія суддів не може погодитися з таким рішенням суду першої інстанції з наступних міркувань.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що рішенням виконкому Коростишівської міської ради від 14 травня 1992 року №138 «Про розгляд заяви гр.ОСОБА_4 та гр.ОСОБА_2І.» надано дозвіл гр. ОСОБА_2 використовувати під город земельну ділянку, площею 0,04 га по вул. Кірова,15, яка раніше використовувалася його матірю ОСОБА_4 (а.с.81).

Рішенням Коростишівської міської ради від 16 липня 1992 року «Про виділення земельних ділянок для будівництва житлових будинків та під городи» затверджено рішення виконкому від 14 травня 1992 року №138 (а.с.80).

Рішенням Коростишівської міської ради від 25 жовтня 2013 року №656 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0800 га, яка розташована по вул. Кірова в північній стороні домоволодіння №15 в межах м. Коростишева для ведення особистого селянського господарства з метою надання її у власність, за рахунок земель комунальної власності Коростишівської міської ради (а.с.8).

Рішенням Коростишівської міської ради від 23 липня 2015 року №1010 «Про розгляд заяви гр.ОСОБА_1В.» ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні вимог щодо припинення дії рішення виконкому Коростишівської міської ради від 14 травня 1992 року №138 у звязку з відсутністю підстав, а також відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки загальною площею 0,0801 га в м. Коростишеві по вул. Кірова,15 для ведення особистого селянського господарства в звязку з виникненням спірної ситуації з гр. ОСОБА_2 та відсутністю його погодження меж зазначеної земельної ділянки, як суміжного користувача (а.с.45).

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам розяснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Натомість у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність ОСОБА_1, накладається на земельну ділянку, яка надана ОСОБА_2 для використання під город та, як пояснив останній у суді апеляційної інстанції, він має намір приватизувати надану йому земельну ділянку.

Отже, має місце спір про право цивільне, який виник із земельних відносин, у якому однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у ньому субєкта владних повноважень - Коростишівської міської ради, але позивач не довела, що рішенням, яке вона оскаржує в судовому порядку, порушуються її права.

Окрім того, рішення виконкому Коростишівської міської рад від 14 травня 1992 року №138 затверджено рішенням Коростишівської міської ради від 16 липня 1992 року, а тому питання про надання дозволу ОСОБА_2 використовувати під город певну земельну ділянку було предметом розгляду уповноваженого ст.19 ЗК України 1990 року органу - Коростишівської міської ради.

Рішення Коростишівської міської ради від 23 грудня 1994 року не має правового значення для розгляду даного спору, оскільки воно прийнято пізніше та, як наголошувалося вище, рішення виконкому з земельного питання було затверджено на сесії ради її рішенням.

Заслуговує на увагу також та обставина, що розглядаючи даний спір, суд першої інстанції не звернув уваги, що оскаржується рішення виконкому, але виконком Коростишівської міської ради до участі у справі не залучений. Рада та виконком є різними юридичними особами. Скасувавши рішення виконкому, належного співвідповідача до участі у справі в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України, суд першої інстанції не залучив. Суд апеляційної інстанції не уповноважений чинним цивільно-процесуальним законодавством заміняти неналежного відповідача або залучати до участі співвідповідача.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.309 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, яким відмовляє позивачу в задоволенні позову до Коростишівської міської ради та ОСОБА_2 про скасування рішення виконкому за безпідставністю

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 03 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Коростишівської міської ради та ОСОБА_2 про скасування рішення виконкому.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді: