Справа № 596/2416/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коцюбинської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду в із позовом до Коцюбинської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що в с. Коцюбинці по вулиці Нагаївщина, 87, Гусятинського району, розміщений житловий будинок, який належав і належить в рівних частках їй і її померлому чоловікові ОСОБА_2 по 1/2 частки кожному. Чоловік помер 20 липня 2001 року, на випадок своєї смерті заповіту не залишив. Вказала, що вона є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за законом, прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2.

Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця. А тому, просить визнати за нею право власності на вказане спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2.

Позивачка в попереднє судове засідання не зявилася, однак, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в попереднє судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться в с. Коцюбинці по вулиці Нагаївщина, 87 Гусятинського району Тернопільської області станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується довідкою, виданою Коцюбинською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області за № 615 від 29.11.2016 року.

Як видно із копії свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 1035702 виданого 09 грудня 1976 року Коцюбинською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились 05.10.1948 року, після реєстрації одруження присвоєно прізвища «Буртник».

Відповідно до вимог ст.120 ЦК УРСР від 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної часткової власності.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Коцюбинці по вулиці Нагаївщина, 87 Гусятинського району Тернопільської області належав на праві приватної власності в рівних частинах вищевказаним особам.

Даний факт відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданому Гусятинським РК БТІ від 04 лютого 2014 року.

20 липня 2001 року помер ОСОБА_2 про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ИД № 133035, виданого 21 липня 2001 року Коцюбинською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 14.

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину спірного будинковолодіння, що знаходиться в с. Коцюбинці по вулиці Нагаївщина, 87 Гусятинського району Тернопільської області.

На час його смерті у вищезазначеному будинку проживала та була зареєстрована ОСОБА_1, що стверджується довідкою Коцюбинської сільської ради Гусятинського району № 613 від 29.11.2016 року, що свідчить про те, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому вважається такою, що прийняла спадщину фактично вступивши у володіння спадковим майном.

Як вбачається з довідки інформаційного характеру, виданої приватним нотаріусом Гусятинського нотаріального округу ОСОБА_4 06.12.2016 року за №214/02-14 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №135/2016 рік щодо майна ОСОБА_2, померлого 20.07.2001 року. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на спірну частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. До спадкової справи долучено заяви сина і дочки спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про неприйняття спадщини та небажання спадкувати. Інших заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не подавалося.

Отже, єдиним спадкоємцем спірної частини будинковолодіння померлого ОСОБА_2 за законом є позивач ОСОБА_1, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вказаної частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Коцюбинці по вулиці Нагаївщина, 87 Гусятинського району Тернопільської області після смерті спадкодавця за законом не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 була прийнята спадкоємцем ОСОБА_1, застосуванню підлягають правила ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України 1963 року спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого.

Згідно із вимогами ст. ст. 548, 549 ЦК, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління майном або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Коцюбинці по вулиці Нагаївщина, 87 Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 20 липня 2001 року.

На підставі наведеного, ст. 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 120, 548, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 130, 174, 212, 215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2 20 липня 2001 року, а саме, на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 54,8 м2, житловою площею 43,0 м2, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Коцюбинці по вулиці Нагаївщина, 87, Гусятинського району Тернопільської області.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М.Цвинтарна