Справа № 395/922/16-ц
Провадження № 2/395/17/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2017 рокум. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,
при секретареві ЛИСЕНКУ В.С.,
за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (далі заявник, позивач, ОСОБА_1С.) до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2В.) про стягнення заборгованості за договором позики,
У серпні 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, у якій позивач вказав, що 01 лютого 2016 року відповідач взяв в нього в борг кошти у розмірі 15.500 дол. США і зобовязався повернути їх до 01 квітня 2016 р., але в разі несвоєчасного повернення боргу зобовязався сплачувати 10% позиченої від неповернутої суми щомісячно, тобто 3.100 дол.
Окрім цього, 17 лютого 2016 року відповідач повторно взяв у нього в борг кошти у розмірі 6.100 дол. США і зобовязався повернути їх до 17 березня 2016 р.
Проте фактично повернув лише 700 доларів США 03.03.2016 р.
Оскільки у подальшому ОСОБА_2 відмовляється повернути заборгованість у добровільному порядку, посилаючись на ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, заявник просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами позики, а саме:
за договором позики від 01.02.2016 р. 15.500 доларів США, або 396.102,94 грн. в гривневому еквіваленті, а з урахуванням відсотків та індексу інфляції 475.323,52 грн.;
за договором позики від 17.02.2016 р. 5.400 доларів США, або 145.906,90 грн. в гривневому еквіваленті.
У червні 2016 р. заявник збільшив розмір позовних вимог: просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами позики, а саме:
за договором позики від 01.02.2016 р. 15.500 доларів США, або 396.102,94 грн. в гривневому еквіваленті, а з урахуванням відсотків та індексу інфляції 615.839,04 грн.;
за договором позики від 17.02.2016 р. 5.400 доларів США, або 145.906,90 грн. в гривневому еквіваленті, а з урахуванням індексу інфляції 153.581,60 грн. (а. с. 25-27).
У жовтні 2016 р. заявник знову збільшив розмір позовних вимог за першою вимогою: просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 01.02.2016 р. 15.500 доларів США, або 396.102,94 грн. в гривневому еквіваленті, а з урахуванням відсотків 660.170,94 грн.
Окрім цього, позивач зменшив розмір позовних вимог за договором позики від 17.02.2016 р., бо вже просить суд стягнути лише 5.400 доларів США, або 145.906,90 грн. боргу в гривневому еквіваленті (а. с. 52-53).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав власний позов повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Оповіщений у встановленому порядку про час і місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 жодного разу у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не надіслав.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Тому 30.01.2017 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-225 ЦПК України).
Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких підстав.
Відповідно до вимог ЦК України:
ст. 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
ст. 1047 договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У судовому засіданні безспірно встановлено, що 01 лютого 2016 року відповідач ОСОБА_2 взяв в борг у позивача ОСОБА_1 15.500 доларів США ($), які зобовязувався повернути до 01 квітня 2016 року.
На час укладення договору позики офіційний курс долара США складав 25,55502900 грн., а тому і заборгованість в гривневому еквіваленті складає:
15.500 дол. США х 25,55502900 гр. = 396.102,94 грн.;
3.100 дол. США х 25,55502900 гр. = 79.220,58 грн.
17 лютого 2016 року відповідач ОСОБА_2 повторно взяв в борг у позивача ОСОБА_1 6.100 доларів США ($), які зобовязувався повернути до 17.03.2016 року.
Після спливу обумовленого терміну погашення заборгованості відповідач борг повернув частково, в розмірі 700 доларів США ($), хоча 17 лютого 2016 р. ОСОБА_2 склав розписку, в якій зазначив про наявність боргу у сумі 6.100 доларів США ($) та зобовязався повернути його до 17 березня 2016 р. З урахуванням повернутого боргу по договору позики від 17.02.2016 року відповідач ОСОБА_2 винен позивачу борг в розмірі 5.400 доларів США ($).
На час укладення договору позики від 17.02.2016 р. офіційний курс долара США складав 27,01979800 грн., відповідно і заборгованість в гривневому еквіваленті складала 5.400 дол. США х 27,01979800 грн. = 145.906,9 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У червні 2016 р. заявник збільшив розмір позовних вимог: просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами позики, а саме:
за договором позики від 01.02.2016 р. 15.500 доларів США, або 396.102,94 грн. в гривневому еквіваленті, а з урахуванням відсотків та індексу інфляції 615.839,04 грн.;
за договором позики від 17.02.2016 р. 5.400 доларів США, або 145.906,90 грн. в гривневому еквіваленті, а з урахуванням індексу інфляції 153.581,60 грн. (а. с. 25-27).
Індекс інфляції з по договору позики від 01.02.2016 р. складає: Базовий місяць - січень 2016 р. - 100,9 %; Лютий 2016 р. - 99,6%; Березень 2016 р. - 101%; Квітень 2016 р. -103,5 %; Травень 2016 р. - 100,1 %.
100,9 % х 99,6% х 101% х 103,5 % х 100,1 % = 105,15 %.
396.102,94 гр. х 105,15% = 416.502, 24 грн.
Заборгованість по договору від 01.02.2016 р. складає 416.502, 24 грн.
Відсоткова заборгованість по несплаченому боргу по договору від 01.02.2016 р. складає: За лютий 2016 р. 396.102, 94 грн. х 10% = 39.610,29 грн.; Березень 396.102, 94 грн. х 10% = 39.610,29 грн.; Квітень 2016 р. 396.102, 94 грн. х 10% = 39.610,29 грн.; Травень 2016 р. 396.102, 94 грн. х 10% = 39.610,29 грн.
З 01 червня 2016 р по 29 червня 2016 р. (29 днів) = 396.102,94 грн.: 30 дн. (1.320,34 гр.) х 29 дн. = 38.289,30 грн.
Всього: 39.610,29 грн. х 4 мес. = 153.159,78 грн. + 38.289,30 грн.=191.449,08 грн.
Індексація заборгованості по відсотках 153.159,78 грн. х 105,15% = 161.047,50 грн.
Всього по відсоткам заборгованість складає - 161.047,50 грн. + 38.289,30 грн. = 199.336,8 грн.
Індекс інфляції з по договору позики від 17.02.2016 р. складає: Базовий місяць - Лютий 2016 р. 99,6%; Березень 2016 р. 101%; Квітень 2016 р. 103,5 %; Травень 2016 р. 100,1 %.
99,6% х 101% х 103,5 % х 100,1 % = 105,26 %.
145.906,9 гр. х 105,26% = 153.581,6 грн.
Заборгованість на період 29.06.2016 р. складає 153.581,60 грн.
У жовтні 2016 р. заявник знову збільшив розмір позовних вимог за першою вимогою: просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 01.02.2016 р. 15.500 доларів США, або 396.102,94 грн. в гривневому еквіваленті, а з урахуванням відсотків 660.170,94 грн.
Окрім цього, позивач зменшив розмір позовних вимог за договором позики від 17.02.2016 р., бо вже просить суд стягнути лише 5.400 доларів США, або 145.906,90 грн. боргу в гривневому еквіваленті (а. с. 52-53).
Вищезгадані обставини підтверджуються письмовими доказами: оригіналами розписок відповідача про позики, розрахунками розміру заборгованості, довідкою про курс валют, іншими матеріалами справи.
Згідно положенням ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Оскільки відповідач не оспорює дійсність наданих позивачем оригіналів власних розписок від 01.02.2016 р. та 17.02.2016 р. про позику, суд вважає за потрібне вважати їх належними та допустимими доказами у справі.
Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі вказаних угод відповідач одержав від позивача у два прийоми 15.500 доларів США ($) та 5.400 доларів США ($), але в обумовлений сторонами термін борг заявникові не повернув. Тому позов підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі.
Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 8.060,78 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 625-626, 1046-1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 57-59, 208-215, 224-229, 292, 294, 296 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01 лютого 2016 р. в сумі 15.500 доларів США ($), за договором позики від 17 лютого 2016 р. в сумі 5.400 доларів США ($), 10% за несвоєчасне повернення боргу за договором від 01 лютого 2016 р. на загальну суму 10.333,32 долара США ($), а з урахуванням інфляції у гривневому еквіваленті розмір боргу складає 806.077,84 грн. та 8.060,78 грн. судових витрат у справі, а всього стягнути 814.138 (вісімсот чотирнадцять тисяч сто тридцять вісім) гривень 62 копійки.
Розяснити сторонам, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, а позивач має право оскаржити таке рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 229 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили в загальному порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко