Справа №639/233/17
Провадження №2/639/857/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,

Ухвалою суду від 19.01.2017 року у даній справі було відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду.

Також 18.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити вчинення будь-яких дій з відчуження квартири №164, яка розташована за адресою м. Харків, вул. Валентинівська (колишня Блюхера), 46, загальної площею 25,4 кв. м , житловою площею 12,5 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна:01, яка належить ОСОБА_2.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 442 707,71 грн. Вважає, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки аналогічна квартира в цьому будинку площею 27 кв.м. коштує 509 605 грн., що підтверджується інформацією, розміщеною на сайті.

Суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 151 ЦПК України з врахуванням розяснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 вказаної постанови вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК (1618-15) перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має зясовувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за доцільне оголосити заборону відчуження нерухомого майна квартири №164, яка розташована за адресою м. Харків, вул. Валентинівська (колишня Блюхера), 46, загальної площею 25,4 кв. м , житловою площею 12,5 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна:01, яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Підставою для оголошення заборони відчуження майна є докази, що свідчать про наявність такого майна, та його належність особі на праві власності.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів майна щодо субєкта, зазначене вище нерухоме майно належить ОСОБА_2 на праві власності.

Суд вважає, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки предметом спору є вказане вище нерухоме майно, а тому вважає необхідним оголосити заборону відчуження вказаного нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити.

Оголосити заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 (колишня Блюхера) у м. Харкові, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, реєстраційний номер майна: 01.

Ухвала підлягає негайному виконанню органами або субєктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя В.В. Труханович