З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"27" березня 2017 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого судді Верніка В.М.,
секретаря Українця П.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. У разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 37).
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами.
Відповідач ОСОБА_1, яка про день, час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (а.с. 45, 46) повідомлялась належним чином, завчасно та неодноразово (а.с.75), в судове засідання не зявлялась, доказів поважності причин неявки суду не надала, у судове засідання, що призначене на 27.03.2017 року черговий раз не з'явилась, заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у її відсутність не надала, поважності причин неявки суду не повідомила, позов не оспорила.
Відповідно до ч. 5 ст.74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною, фізичним особам удова повістка надсилається за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки, вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явились в судове засідання без поважних причин.
Представник відповідач (а.с.69-70) адвокат центру надання безоплатної вторинної допомоги ОСОБА_2, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилась, на адресу суду надіслала заяву про відкладення розгляду даної цивільної справи (а.с. 72), у якій послалась на зайнятість в іншому судовому засіданні в м.Харкові, не надавши жодних підтверджень заявлених нею обставин, у тому числі щодо призначення вказаної іншої справи попередно до отримання виклику стороною відповідача у даній цивільній справі.
За таких обставин суд визнає неповажною причину неявки представника відповідача - адвоката у судове засідання з розгляду вказаної цивільної справи, з огляду на вимоги ст.157 ЦПК України, враховуючи розумні строки розгляду справи, особливості даної справи, відсутність клопотання сторони про подовження розгляду справи. Таким чином, підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.169 ЦПК України не вбачається.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи не заперечив позивач, про що його представник вказав у поданій письмовій заяві.
Оглянувши позовну заяву, заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає свою згоду у любий момент його змінити (зменшити, збільшити або анулювати). Підписання договору є прямою і безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, про що він зобов'язаний не менш, ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта. Якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за користування ним, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту, в т.ч. і простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку.
Відповідно до п. 2.1.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг держатель зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою уникнення овердрафту.
Відповідно до п. 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг, що передбачені договором, умовами і правилами, клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який платиться пеня, за кожен день прострочки.
Також порядок нарахування пені вказаний у п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за виникнення прострочених зобовязань.
Відповідно до п. 2.1.1.12.6.3. Умов та правил надання банківських послуг відсотки за користування кредитом і/або овердрафтом нараховуються на дату їх сплати, при цьому відсотки нараховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично використані в рахунок кредиту і/або овердрафта кошти з дня списання суми з карткового рахунку до дня коли кредиті/або овердрафт стає простроченим кредитом.
Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Відповідно до п.1.1.7.3. картрахунки відкриті на невизначений термін за виключеннями, що встановлені правилами.
Відповідно до п.п. 2.1.1.12.6, правил користування платіжною картою за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, що встановлені тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів у році.
Відповідно до умов Генеральної угоди (а.с.6) розмір щомісячних платежів становить 697,23 грн., що вносяться до з 1 по 25 число кожного місяця, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків та інштх витрат.
Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.4) погашення заборгованості по кредиту відповідачем ОСОБА_1 відбулося востаннє 28.01.2016 року у сумі 600.00грн.
При цьому суд вважає, що наявним у матеріалах справи договором не передбачено нарахування та стягнення такого виду витрат як комісія, а тому сума боргу у розмірі 4369,62 грн. є заборгованістю по пені, яка нарахована позивачем відповідно до вказаних вище пунктів Генеральної угоди та Умов та правил надання банківських послуг.
ПАТ "КБ Приватбанк" є правонаступником ЗАТ "ПриватБанк", є юридичною особою, яка має право на надання банківських послуг (а.с.33-35)
За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ПАТ "КБ Приватбанк" та ОСОБА_1 є зобовязальними і регулюються нормами ЦК України.
Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до положень ст.599, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу 4571,54 грн., суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
За змістом даної норми, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Посилаючись на п.2.2 Генаральної угоди позивач просить стягнути з відповідача 4571,54 грн. штрафу за порушення позичальником строків погашення заборгованості.
Тобто, аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобовязання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф.
Таким чином банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, та нараховано відсотки на неустойку, а зобовязання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Крім того суд вважає, що нарахування суми штрафу у твердій грошовій сумі суперечить положенням ст. 549 ЦПК України, яка визначає можливість нарахування такого виду неустойки як штраф, однак, такий вид неустойки обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а не у заявленій позивачем певній твердій грошовій сумі.
З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу слід відмовити за їх безпідставності.
Пропорційно задоволеним позовним вимогам, в силу положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду в розмірі 1378 грн. (а.с.1).
Враховуючи викладене, керуючись ст. 61 Конституції України, ст. 15, 16, 258, 267, 526, 527, 530, 549, 550, 610, 612, 614, 634, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 74, 88, 158, 169, 197, 209, 210, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов задоволити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження, якщо не було подано заяву про перегляд заочного рішення відповідачем, а також якщо не було подано апеляційну скаргу.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, Жмеринському міськрайонному суду.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії відсутніми в судовому засідання сторонами, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд..

Суддя Вернік В.М.