Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.03.2017 року. Справа № 133/2555/16-ц

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивачки ОСОБА_1

третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2

представника третьої особи на стороні позивача : органу опіки та піклування Козятинської міської ради Шеремети О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятин

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківских прав, стягнення аліментів та призначення піклувальника, треті особи - Орган опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області та ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась в суд із позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав щодо неї, її неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2. Призначити її піклувальниками бабусю -ОСОБА_2 та визначити місце проживання дитини наступним чином: місце реєстрації і проживання в будинку її бабусі, за адресою: АДРЕСА_2. Згодом доповнила позовну заяву та просила стягнути з ОСОБА_5 аліменти на її утримання по 1/4 частині з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до її повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 14 жовтня 2001 року між її матір'ю ОСОБА_6 та ОСОБА_7, було укладено шлюб, який було розірвано 03.02.2004 року. Її батька було позбавлено батьківських прав відносно неї за рішенням Козятинського міського суду Вінницької області від 20.10.2006 року. Її мати, яка є відповідачем залишила її. З моменту свого народження і по даний час вона перебуває на утриманні своєї бабусі ОСОБА_2 та дідуся ОСОБА_8 і проживає з ними все своє життя з моменту народження. Відповідач у даній справі є її матір'ю, проте вона не піклується про неї, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, одягу, медичного лікування. Взагалі не спілкується з нею. Їй невідомо де вона знаходиться, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1, останнє місце проживання: АДРЕСА_3. Вона ніколи не була з нею у найважливіші моменти її життя. Ніколи не дбала про неї. Не цікавилась її життям. Вона не має до відповідача родинних почуттів і не відчуває її, як свою матір, погано пам'ятає її. Її сім'я - це бабуся і дідусь, які нею опікуються, турбуються про неї, утримують її, займаються її вихованням. Вона навчається у музичній школі. Є учасником Всеукраїнських і міжнародних фестивалей та конкурсів, переможцем. Має немало відзнак та нагород. Всі витрати за навчання та участь у конкурсах несуть бабуся та дідусь. Також вона навчається на І- Всеукраїнських курсах з англійської мови при Університеті ім. Т. Шевченка на ІІІ курсі, на платній основі, що також забезпечується бабусею, як і всі заходи і події, що відбуваються у їїжитті. Все це свідчить про те, що мати не виконує своїх материнських обов'язків, закріплених за нею ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі- поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім ї та родини, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про дитину, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити дитині здобуття повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить задоволити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів .

Третя особа на стороні позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні просить позов задовольнити , позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1, а її призначити піклувальником відносно внучки ОСОБА_1, оскільки мати самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, з дитиною не спілкується, не цікавиться її навчанням, не приймає участь в матеріальному забезпечені. Всі обов'язки по вихованню дитини взяли на себе вона та її чоловік ОСОБА_1 Дитина здібна, навчається на відмінно в школі, приймає участь у художній самодіяльності, навчається на курсах англійської мови . Бажання про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав виявила сама дитина.

Третя особа - представник органу опіки та піклування Козятинської міської ради Шеремета О.С., в судовому засіданні не заперечує поти задоволення позову, вважає, що в інтересах дитини необхідно позбавити батьківських прав відповідача.. Таке рішення було прийняте і на засіданні комісії.

Свідок ОСОБА_1 суду пояснила, що вона знає ОСОБА_5 ще з школи, дитина - ОСОБА_1 проживає з бабусею та дідусем,які опікуються нею, створюють належні умови для фізичного та духовного розвитку дитини. Близько двох років назад у неї була розмова з відповідачкою про налагодження стосунків з дитиною і яку вона має нести відповідальність . Вона пропонувала відповідачці бачитись з дитиною, надавати матеріальну допомогу. Відповідачці відомо, що за невиконання батьківських обов'язків, вона може бути позбавлена батьківських прав.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є викладачем музичної школи. Євгенія шість років займається музикою, дуже талановита дівчинка, її вихованням займається бабуся та дідусь, які постійно приходять у школу, цікавляться навчанням дівчинки, забезпечують дитину необхідним одягом . ОСОБА_5 вона не бачила в очі, з нею не знайома.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є директором спеціалізованої школи №1 . Женя займається в школі 9 рік. За весь період навчання дитини у школі, мама не цікавилась вихованням своєї дочки. Всі функції для навчання, для розвитку її творчості виконує її бабуся. ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачкою , Знає, що мама дівчинки не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не появляється за місцем проживання дитини , вона не приділяє уваги як мати дитини. Ніяких перепон для спілкування з дитиною у неї немає. Піклується дитиною її баба і дід.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він проживає по сусідству, знає сім"ю ОСОБА_15 з 1988 року. Знає і діда і бабу позивачки і її саму. Відповідачку ОСОБА_5 бачив раніше, а вже років три в сім"ї не появляється. Бабуся і дідусь заміщають її батьків. Дівчинка талановита, їздить на різні конкурси.Ніяких перепон у спілкуванні з дитиною відповідачці не чиниться.

Суд, вислухавши позивача, третю особу, свідків, думку органу опіки та піклування , вважає, що позовні вимоги слід задовольнити .

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.4)

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.10.2006 року ОСОБА_7 позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6)

Відповідач - ОСОБА_5 ухиляється від своїх батьківських обов'язків, протягом тривалого часу вона ніякої участі у вихованні дочки не приймає, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, не цікавиться її життям, навчанням, підготовкою до самостійного життя. Матеріально дочку не підтримує.

Згідно довідки наданої директором Козятинської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів ім. Т.Г. Шевченка, вихованням учениці 9-Б класу ОСОБА_1 займається її бабуся ОСОБА_2 та дідусь ОСОБА_8, мати дитини - ОСОБА_5 вихованням доньки не займався ( а.с. 14 ). Той факт, що дитиною - ОСОБА_1 мати не займається, а її вихованням займається бабуся і дідусь підтверджується також довідкою Козятинської дитячої музичної школи (а.с.15)

Згідно висновку органу опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області від 17.02.2017 року комісія одноголосно прийняла рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно доньки ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний висновок затверджений рішенням виконкому Козятинської міської ради Вінницької області від 28.02.2017 року. № 58 .

Згідно ст. 150 ч.1,2,3 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини , її фізичний,духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст. 164 СК України підставою для позбавлення особи батьківських прав є встановлення факту того, що батько чи мати ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Відповідно до роз'яснення в пунктах 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму та наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 12 Закону "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.

Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Згідно статті 12 цього ж Закону вказано, що «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею».

Оскільки відповідач ОСОБА_16 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання, тому з огляду на вищевказане, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд враховує, що згідно ч.ч. 4, 5ст. 167 Сімейного кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, матусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Відповідно дост. 63 ЦК Україниопікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Згідноз ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

ОСОБА_2 виявила бажання бути піклувальником відносно своєї внучки ОСОБА_1. ОСОБА_2 має власне житло в м.Козятині по вул. Б.Хмельницького 14, що підтверджується довідкою Козятинської міської ради ( а.с.10 ) по місцю проживання характеризується позитивно ( а.с.11 ), стан здоров'я дозволяє виконувати обов'язки піклувальника ( а. с.7 ), до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась ( а.с. 16 ).

За поданням органу опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області 17.02.2017 №593/17 орган опіки та піклування просить суд призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити подання органу опіки та піклування та призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані надавати своїй неповнолітній дитині матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2, ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

В силу статті 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 17) розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а це не меншу ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову.

Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору та 551 грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1.

Керуючись ст. 155 , п.2 ч.І ст. 164, 165, 243,244 СК України, ст.ст. 57-60, 88 ч.1, 208-209, 212-215, ЦПК України,суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану в АДРЕСА_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7

.Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканку АДРЕСА_2 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., проживає в АДРЕСА_2.

Стягувати з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , на її утримання , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , починаючи з 21.11.2016 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп та на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп.

В частині стягнення аліментів рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскарженим до апеляційного суду Вінницької області, через Козятинський міськрайонний суд протягом 10 днів після проголошення рішення , а особами, які не були присутніми при проголошенні рішення - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя : (підпис ) В.А.Воронюк

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

22.03.2017