УХВАЛА

іменем україни

16 січня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить суд стягнути на користь ПАТ «Київенерго» солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 4 252,39 грн. боргу за актом порушення №21386 та зарахувати на рахунок із спеціальним режимом використання НОМЕР_1 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, ; стягнути на користь ПАТ «Київенерго» солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір сумою 689,00 грн. та зарахувати на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в ПАТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851, одержувач - ПАТ «Київенерго», .

Заявник посилається на те, що 22.11.2013 під час рейдової перевірки за адресою боржників (м. Київ, м/р Жуляни, АДРЕСА_1) було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), а саме пошкодження пломб Держспоживстпндарту, пошкодження пломб електропередавальної організації на клемній кришці та фасадному ящику з до обліковими автоматами, про що було складено акт про порушення №21386.

25.12.2013 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення було проведено розрахунок вартості електроенергії спожитої з порушенням ПКЕЕН відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 №562.

Як зазначає заявник, на засідання комісії по визначенню вартості електричної енергії боржники не з?явились і станом на листопад 2016 року визначена вартість електричної енергії в розмірі 4 252,39 грн. боржниками сплачена не була.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

В Законі України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 міститься визначення понять житлово-комунальні послуги та комунальні послуги, а саме:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; (ст..1)

Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999, зі змінами та доповненнями, побутові потреби - споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов проживання та/або перебування фізичних осіб на об'єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію), в тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об'єктів приватного домогосподарства, крім потреб підприємницької, господарської діяльності (п. 2)

Аналізуючи вищезазначені норми, а також твердження заявника, суд приходить до висновку, що стягнення заборгованості розрахованої на підставі акту про порушення ПКЕЕН, розрахунок якої здійснюється за певною методикою під час розгляду самого акту комісією, не можна вважати безспірною заборгованістю і відповідно стягувати її, оскільки з поданої заяви і доданих до неї документів вбачається спір про право в частині розрахунку суми самої заборгованості і інформації яка міститься в акті на підставі якого був здійснений цей розрахунок.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі пред?явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Таким чином, в прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості - слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.96, 99-100 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Київенерго» в прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованості.

Роз'яснити Публічному акціонерному товариству «Київенерго» їх право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, в іншій його частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк