АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/2947/2016 Головуючий у 1 інстанції - Кириченко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року про відмову у задоволенні заяви щодо вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Одночасно з поданням позовної заяви ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом тимчасової заборони ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виїжджати за межі України в супроводі відповідача або будь-яких інших осіб, а також тимчасової заборони відповідачеві отримувати закордонний паспорт на дитину. Послалася на те, що незабезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення у справі, оскільки заявник вважає, що ОСОБА_2 має намір вивезти свою малолітню доньку(онуку позивача) - ОСОБА_3 до АР Крим.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні вищезазначеної заяви. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що характер спірних правовідносин не допускає розгляд заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви

В поданій апеляційній скарзі позивач просила оскаржувану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а питання щодо розгляду заяви про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаржник послалася на те, що заява про забезпечення позову була подана одночасно з позовною заявою, у зв'язку з чим відмова у задоволенні зазначеної заяви є безпідставною.

Учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Як вбачається з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 151 ЦПК України, за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

За змістом ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що характер спірних правовідносин не допускає розгляд заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Між тим, колегія суддів з таким висновком погодитися не може.

З матеріалів справи вбачається, що, як позовна заява, так і заява про забезпечення позову, подані ОСОБА_1 одночасно - 21 грудня 2016 року /а.с. 33, 38/.

Отже, зазначена заява подана на загальних підставах, а не в порядку ч. 4 ст. 151 ЦПК України, з огляду на що, відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав її подання до подання позовної заяви є необґрунтованою.

За змістом п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року, відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з цим, вжиття заходів забезпечення позову можливе не лише при проведенні попереднього судового засідання, здійсненні процесуальних дій з підготовки справи до судового розгляду чи під час судового розгляду, а й одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали.

Таким чином, із системного аналізу наведеного вище вбачається, що у випадку надходження заяви про забезпечення позову разом з матеріалами позовної заяви, суд має вирішити питання щодо такої заяви одночасно з відкриттям провадження у справі або відразу після постановлення відповідної ухвали.

Отже, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні вищезазначеної заяви, чим порушив порядок вирішення заяви про забезпечення позову, що в силу п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: