ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 березня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді- Ковалевської Л.М., з участю секретаря Омельчук С.А., розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою про забезпечення позову посилаючись на наступні обставини.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 про стягнення з М»ялика В.Н. грошових коштів зазначено, що незважаючи на те, що Основний договір купівлі-продажу майна не було укладено у строк, визначений Попереднім договором, відповідач не повернув позивачу кошти, передані на виконання вказаного Попереднього Договору, посилаючись на погіршення фінансового стану. На неодноразові звернення позивача, відповідач не повернув належні ОСОБА_1 кошти, посилаючись на їх відсутність, внаслідок чого і був поданий даний позов до суду.

В судовому засіданні представники позивача заяву про забезпечення позову підтримали, просили суд накласти арешт на грошові кошти та майно відповідача в межах суми, заявленої позивачем до стягнення на її користь.

Представник відповідача заперечував проти задоволення такої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Абзацом 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9 передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або у інших осіб.

Суд, зважаючи на той факт, що заявником не конкретизовано та не ідентифіковано майно відповідача, на яке може бути накладено арешт, а також відсутність у суду повноважень щодо визначення його вартості, вважає за доцільне задовольнити подану заяву частково, а саме в частині накладання арешту на грошові кошти в розмірі 17 457 доларів США 30 центів, що відповідає ціні заявленого основного позову, тобто є співмірним розміром можливого стягнення у випадку задоволення позовних вимог позивача.

На думку суду, все вищевикладене, дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст..ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 17 457 доларів США 30 центів, що належать відповідачу М»ялик ОСОБА_3, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, с.Ч.Мотовилівка, вул.. Франка,156, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п»яти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя Л.М.Ковалевська