Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Соломон О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Січова Тамара Іларіївна, про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів, в якому просить з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23 вересня 2016 року визнати недійсною її заяву № 20 від 9 квітня 2014 року про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи № 10/2014, зведеної приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Січовою Т.І.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_9 На час відкриття спадщини вона проживала із спадкодавцем та вважається такою, що прийняла спадщину. З лютого 2012 року вона хворіє та є інвалідом І групи, лежача, потребує сторонньої допомоги. В матеріалах спадкової справи наявна заява від її імені про відмову від частки у спільному майні подружжя та від обов'язкової частки у спадщини, яка підписана іншою особою, хоча вона грамотна, писемна та може підписатися самостійно. В квітні 2014 року її син ОСОБА_4 разом з нотаріусом Січовою Т.І. приїздили до неї на квартиру, де знайомий сина ОСОБА_10 підписував якісь документи. Крім того, заяву про відмову від прийняття спадщини нотаріусу вона не подавала і з цією метою до нотаріуса не зверталася. Оскільки заява нею не підписувалася належним чином, вона є недійсною. Нотаріус текст заяви їй не зачитувала, про що свідчить відсутність такої відмітки в тексті заяви.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснила, що юридичне значення має не факт підписання позивачем заяви про відмову від прийняття спадщини, а факт подання такої заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини, чого позивачем не вчинялося. В журналі виїзду нотаріуса за викликом є лише відомості про оформлення заяви, а запису про вчинення нотаріальної дії поза межами нотаріальної контори та в журналі вхідної кореспонденції про надходження такої заяви немає. Позивач має вади зору, погано бачить, але документи підписати може самостійно. Ініціатива залучення для підпису заяви сторонньої особи від позивача не виходила. Вважає, що нотаріусом порушено порядок вчинення нотаріальних дій, а тому заява позивача про відмову від прийняття спадщини не відповідає формі, встановленій законом. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що нотаріусом виконано всі дії щодо отримання згоди позивача на відмову від прийняття спадщини за участю незаінтересованих осіб. Заява про відмову від прийняття спадщини передбачає просту письмову форму, волевиявлення особи було з'ясовано. Між батьками відповідача ОСОБА_4 булла домовленість про розподіл між дітьми часток у спільному майні. Після спливу деякого часу по смерті чоловіка позивача відносини у сім'ї погіршилися, що і стало приводом для звернення позивача до суду. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася. У поданій до суду заяві просить розгляд справи провести у її відсутності, позов визнає.

Третя особа Січова Т.І. вважає позов безпідставним та пояснила, що попередньо в нотаріальну контору зверталася дочка позивача ОСОБА_11 від імені брата ОСОБА_4 з метою отримання консультації щодо оформлення спадщини після смерті батька. Надалі на прохання ОСОБА_11 та ОСОБА_4 вона виїхала до ОСОБА_3 додому, де був присутній відповідач ОСОБА_4, який звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Позивач булла у хворобливому тяжкому стані. Вона виявила її особисту волю, дала почитати зразок заяви та роз'яснила всі необхідні положення закону. Про той факт, що вона погано бачить, ОСОБА_3 їй не заявляла. Заяву прочитала самостійно. Для підпису заяви залучила стороннюю особу, тому що «карлюки», які поставила позивач, на підпис схожі не були. Нотаріальне посвідчення заяви про відмову від прийняття спадщини у випадку особистого отримання її нотаріусом законом не передбачено, вона вчиняється у простій письмовій формі. В журналі вхідної кореспонденції відсутні відомості про надходження заяви позивача, оскільки вона була отримана нею особисто, а не надійшла поштою.

Свідок ОСОБА_11 показала, що після смерті батька доглядає за хворою мамою, інвалідом І групи. Мама лежача і в неї працює лише одна рука. До смерті батька булла домовленість між батьками, що матір свою частку майна заповість їй, а батько - брату ОСОБА_4. В квітні 2014 року прийхав брат, відповідач ОСОБА_4, забрав мамин паспорт та через деякий час прийшов з нотаріусом та своїм другом. Нотаріус залишилася з матір'ю наодинці. На прохання нотаріуса вона роз'яснила матері, яку заяву треба підписати. Потім цю заяву підписав ОСОБА_10 і вони поїхали. Надалі вона просила брата допомоги у лікуванні та утриманні матері, але він відмовивсяЮ тому матір звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Під час оформлення документів виявили, що матір подала заяву про відмову від спадщини. Мама однією рукою може писати, грамотна, але погано бачить, тому необхідності залучати сторонніх осіб не було. Вона питала маму про згоду на оформлення спадщини на ОСОБА_4 і та погодилася, що це була відмова від спадщини ніхто їм не роз'яснював. Ні вона, ні матір не усвідомили, що сааме оформляє нотаріус у них вдома. Мама дала згоду на оформлення спадщини за братом, але зараз протии цього, бо він за два роки ні разу не наддав їм допомоги.

Суд, заслухавши пояснення сторін та показання свідка, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивача ОСОБА_12, про що свідчить свідоцтво про смерть.

Згідно із заповітом, посвідченим 23 січня 2003 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Січовою Т.І., ОСОБА_9 заповів належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 та належний йому на праві власності гараж АДРЕСА_3 відповідачу ОСОБА_4 ( сину ), належні йому грошові вклади в Ощадному банку відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( внукам ).

Позивач відповідно до ст.1241 ЦК України як непрацездатна вдова має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті чоловіка.

9 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Січової Т.І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька. На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Січовою Т.І. булла заведена спадкова справа № 10/2014, про що внесено відомості до Спадкового реєстру, книги обліку і реєстрації спадкових справ та алфавітної книги обліку спадкових справ. У заяві відповідач ОСОБА_4 повідомив про коло спадкоємців за заповітом та наявність спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині - ОСОБА_3

За викликом ОСОБА_4 через хворобу позивача 9 квітня 2014 року приватний нотаріус Січова Т.І. здійснила виїзд за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується записами в журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням, яке є робочим місцем ( конторою ) приватного нотаріуса, та не заперечувалося сторонами у справі.

В матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_3 від 9 квітня 2014 року про відмову від частки у спільному майні подружжі та від обов'язкової частки у спадщині після смерті її чоловіка. Заява у зв'язку з хворобою ОСОБА_3 підписана ОСОБА_10 в присутності приватного нотаріуса Січової Т.І. за адресою місця проживання позивача.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин ).

За змістом ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками ( усиновлювачами ), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно із ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до п.3.3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України № 296/5 від 2 лютого 2012 року ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок ), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса ( п.3.4 Порядку ).

Справжність підпису спадкоємця на таких заявах має бути нотаріально засвідчена у випадку, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою ( п.3.5 Порядку ).

Враховуючи, що заяву про відмову від прийняття спадщини позивач подала нотаріусу особисто, засвідчення справжності її підпису на такій заяві не потребувалося.

У відповідності до ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Покликання представника позивача на необхідність подання такої заяви особисто спадкоємцем в нотаріальній конторі не заслуговують на увагу, оскільки ч.2 ст.41 глави 4 розділу ІІІ Закону України «Про нотаріат» та ч.2 глави 1 розділу І Порядку передбачають можливість в окремих випадках, коли особа не може з'явитися в приміщення державної нотаріальної контори, вчинення нотаріальних дій поза вказаним приміщенням, але в межах нотаріального округу.

Сторонами не заперечувалося, що позивач за станом здоров'я не могла особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, в зв'язку з чим і виникла необхідність його виклику до її місця проживання. Однак, при цьому, заява про відмову від спадщини була подана позивачем особисто нотаріусу.

Доводи представника позивача про те, що позивач не подавала заяви про відмову від прийняття спадщини, а лише підписувала її, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11, яка показала, що матір подала нотаріусу заяву з метою оформлення спадщини відповідачем ОСОБА_4, хоча, як стверджує свідок, помилялася щодо її змісту.

Відповідно до п.3.1 ч.3 глави 10 розділу ІІ Порядку заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. На всіх заявах зазначаються дата і час їх надходження та номер спадкової справи.

Заява ОСОБА_3 про відмову від спадщини зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ в день її отримання нотаріусом 9 квітня 2014 року, містить дату та час її надходження та номер спадкової справи. Оскільки вказана заява поштою до нотаріальної контори не надходила, реєстрації її в журналі вхідних документів не вимагається.

Крім того, згідно із п.11.1 ч.11 розділу ХІ Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених у Міністерстві юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, заяви про, зокрема, відмову від прийняття спадщини реєструються в книзі обліку і реєстрації спадкових справ і формуються у спадкові справи.

За ч.4 ст.207 ЦК України якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

У відповідності до п.6.3 ч.6 глави 7 розділу ІІ Порядку на документі може бути засвідчена справжність підпису особи, що підписалася за іншу особу, яка не могла це зробити власноручно внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин. У цьому випадку нотаріус установлює особу як того, хто підписався, так і того, за кого ця особа підписалася.

Закон вимагає засвідчення підпису іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально. Щодо засвідчення таких підписів на текстах інших правочинів передбачається лише можливість такого засвідчення. Таким чином, враховуючи, що заява про відмову у принятті спадщини передбачає просту письмову форму, засвідчення справжності підпису ОСОБА_10 не було обов'язковим.

Необхідність залучення сторонньої особи для підпису заяви про відмову від спадщини за позивача була зумовлена хворобливим станом останньої з метою уникнення сумнівів у справжності її підпису.

Покликання представника позивача на те, що позивач не могла самостійно прочитати заяву, бо має вади зору, але могла підписати її, не заслуговують на увагу. Довідка до акта огляду МСЕК серії РВН № 0197441 від 24 лютого 2012 року не містить застережень щодо наявних у позивача вад зору та необхідності заходів щодо його відновлення. Запис від 2 вересня 2002 року про наявність у позивача діагнозу «короткозорість», який міститься в медичній картці ОСОБА_3, не свідчить про неможливість позивача прочитати текст заяви, яка складалася в 2014 році. Крім того, короткозорість - це порушення зору, при якому людина добре бачить предмети на близькій відстані і погано предмети, які знаходяться далеко від неї.

Та обставина, що в 2015 році під час посвідчення довіреності ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_11 позивачу нотаріусом була прочитана довіреність вголос, не спростовує наявність у позивача в квітні 2014 року можливості самостійно прочитати текст заяви. В судовому засіданні нотаріус Січова Т.І. ствердила, що позивач особисто читала заяву про відмову від прийняття спадщини. Доказів на спростування вказаної обставини суду не надано.

Суд зауважує, що сторонами визнається та обставина, що причиною звернення до суду з даним позовом стала відсутність матеріальної допомоги зі сторонни відповідача ОСОБА_4, що підтвердила також і свідок ОСОБА_11

Враховуючи, що нотаріусом було належним чином встановлено особу позивача та особу, яка підписала за неї заяву, перевірено дієздатність спадкоємця, з'ясовано волевиявлення ОСОБА_3 на вчинення оспорюваного правочину, дотримана форма заяви про відмову від прийняття спадщини, підстав для визнання недійсною заяви ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини від 9 квітня 2014 року суд не вбачає.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Січова Тамара Іларіївна, про визнання правочину недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :