АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 661/4820/16-ц Головуючий в І інстанції:Чирський Г.М. Номер провадження: 22-ц/791/162/17 Доповідач: Вейтас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоВейтас І.В.,
суддів: Радченка С.В. Склярської І.В.,
секретар -Павловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 листопада 2013 року о 21-50 годині в районі будинку №22 по вул. Першотравневій в м. Н.Каховка, Херсонської області ОСОБА_6, керуючи автомобілем НОМЕР_1, скоїв наїзд на його доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події. Враховуючи зазначене, позивач просив суд, стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на поховання в сумі - 22100,32 гривень, а також відшкодувати моральну шкоду, яку він оцінює в 100000 гривень.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 листопада 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_6. на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, грошові кошти у розмірі 1836 гривень, моральної шкоди у розмірі 25000 гривень, а разом - на загальну суму 26836 гривень, в решті вимог відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_6 судовий збір на користь держави в розмірі 974,40 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_6, в апеляційній скарзі зазначає, що судом не надано оцінці тій обставині, що зі сторони відповідача порушень Правил дорожнього руху не встановлено, та вказує, що не з'ясовано ступінь вини самого позивача, оскільки малолітня ОСОБА_8 могла опинитися на вулиці в стані алкогольного сп'яніння в нічний час тільки через безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов'язків самого позивача. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_7 в задоволенні позову в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що 09 листопада 2013 року близько 21.50 години в районі будинку №22 розташованого по вул. Першотравневій в м. Нова Каховка, Херсонської області, мав місце наїзд автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 на пішохода ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. В наслідок даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.

23 грудня 2014 року старшим слідчим ВР ДТПП СУ УМВС України в Херсонській області винесено постанову про закриття кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної події, у зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме: об'єктивної сторони, яке передбачає недотримання (порушення) вимог ПДР України.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до положень ч.5 ст.1187 ЦК України ОСОБА_6, керуючи транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки, має відшкодувати завдану шкоду незалежно вiд наявності його вини. Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним, та не бере до уваги, як підставу для скасування рішення суду, доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано відсутність вини відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За змістом зазначеної норми закону до підстав звільнення від відповідальності володільця джерела підвищеної небезпеки належать заподіяння шкоди внаслідок: а) непереборної сили; б) умислу потерпілого.

Поняття непереборної сили розкривається у ч. 1 ст. 263 ЦК України, відповідно до якої непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Наявність умислу потерпілого означає свідоме бажання потерпілого отримати шкоду завдяки джерелу підвищеної небезпеки. Інші загальні підстави звільнення особи від відповідальності за завдану шкоду, в тому числі відсутність вини завдавача шкоди, не застосовуються, якщо шкоду завдано джерелом підвищеної небезпеки.

Отже, відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки настає незалежно від його вини.

Груба необережність потерпілого є підставою тільки для зменшення розміру відшкодування потерпілому за рахунок володільця джерела підвищеної небезпеки.

Перед потерпілим несуть обов'язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об'єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Також не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги, про те, що судом не враховано обставини дорожньо-транспортної події при визначенні розміру відшкодування шкоди.

Так, суд першої інстанції, при ухваленні рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення витрат на поховання, правильно, з врахуванням положень ч.2, ч.3 ст. 1193 ЦК України, відповідно до яких вина потерпілого не враховується у разі, зокрема, відшкодування витрат на поховання, задовольнив вказані вимоги в розмірі, що доведений позивачем належними та допустимими доказами.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, судом також враховано обставини справи та взято до уваги грубу необережність потерпілої ОСОБА_8, яка переходила дорогу у невстановленому правилами дорожнього руху місці, під час дорожньо-транспортної пригоди знаходилася у стані алкогольного сп'яніння, та визначено розмір відшкодування моральної шкоди у зменшеному розмірі.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, оскільки рішення суду постановлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні.

Перевірені колегією доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: С.В.Радченко

І.В.Склярська