Номер провадження: 22-ц/785/3250/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Станкевича В.А.

суддів Цюри Т.В.

ОСОБА_2

при секретарі Лопотан В.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору дарування недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2016 року про забезпечення позову, -

встановила:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа № 522/8531/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору дарування нежитлового приміщення за адресою: 65055, м. Одеса, вул. Армійська, 25, загальною площею 89,1 кв.м., від 14 липня 2014 року, укладеного між ними, недійсним.

Також, ОСОБА_3 у поданій до суду, належним чином оформленій заяві, просила в порядку забезпечення позову накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: 65055, м. Одеса, вул. Армійська, 25

Заявник обґрунтовував свою заяву тим, що, як він вважав, договір дарування від 14 липня 2014 року таким, що укладено внаслідок помилки, обману та через зловживання довірою та порушенням істотних умов, які є істотними для відповідного правочину, яку відповідачка (ОСОБА_4М.), під час укладення відповідного правочину, мала до позивача (ОСОБА_3М.) у зв'язку з чим останній, звернувся з позовом до суду, за захистом своїх прав.

Таким чином, заявник вважав, що зазначене нежитлове приміщення за адресою м. Одеса, вул. Армійська, буд. 25 є предметом цього судового спору і вважав, що існує досить висока ймовірність того, що в будь-який момент може бути здійснено відчуження спірного майна на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2016 року заява ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволена.

Накладений арешт на нежитлове приміщення за адресою: 65055, м. Одеса, вул. Армійська, 25, загальною площею 89,1 кв.м., до розгляду справи по суті.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заходів забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору дарування нежитлового приміщення за адресою: 65055, м. Одеса, вул. Армійська, 25, загальною площею 89,1 кв.м., від 14 липня 2014 року, укладеного між ними, недійсним

Оскільки відповідачка може здійснити відчуження спірного майна, або здійснити інші дії, що може утруднити виконання рішення суду, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги переконливими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 304, 307, ч. 1 п. 1 ст. 312, 313, ч. 1 п. 4 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2016 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді : Т.В. Цюра

ОСОБА_2