У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р. суддя Франківського районного суду м.Львова Дзеньдзюра С.М. при секретарі Голайдо Т.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся у Франківський районний суд м.Львова до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі 71 000 доларів США набутих без достатньої правової підстави. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 вересня 2013 року він передав відповідачам кошти в сумі 71 000,00 доларів США за нікчемним правочином. Відповідно до ст. ст. 216 та 1212 ЦК України зазначені кошти є набутими без достатньої правової підстави, а тому підлягають поверненню. ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву в якій просить через неможливість повернення земельної ділянки в натурі, оскільки на ній збудований багатоквартирний будинок, що зданий в експлуатації, стягнути з ОСОБА_2 1790 000 грн.

В зустрічному позові ОСОБА_1 просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 (м.Львів-Брюховичі, вул.Музейна, 17), а також на всі банківські рахунки відкриті в банківських установах ОСОБА_2

Крім цього в судовому засіданні 8 лютого 2017 року подано клопотання про забезпечення позову, аналогічне викладеному в зустрічній позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Ч.3 ст.151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, оскільки являється інвалідом 1 групи відповідно до довідки Львівської обласної медико-соціальної експертизи.

У поданій до суду зустрічній позовній заяві ставиться вимога про повернення ОСОБА_2 вартості отриманої за договором земельної ділянки площею 0,0712 га по вул.Львівській, 27 в смт Брюховичі в розмірі 1790000 грн.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу повернення ОСОБА_2 коштів.

Згідно до п.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п.1 ч.1 та ч.3 ст.152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення, шляхом накладення арешту на майно в межах заявлених позовних вимог.

Разом з тим, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути повязаними з предметом позову, співрозмірними заявленим вимогам, необхідними та достатніми для забезпечення виконання судового рішення чи недопущення збитків. Тому враховуючи вищевикладене, з огляду на відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам, заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.151-153,210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 79000 м.Львів вул.Єфремова, 72/4 про забезпечення позову задоволити частково.

Накласти арешт на будинок, що належить на праві власності ОСОБА_2 (м.Львів-Брюховичі, вул.Музейна, 17).

Копію ухвали для виконання направити до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та сторонам.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Термін предявлення до виконання один рік.

Дана ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Дзеньдзюра С.М.