АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/387/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Талалай О.І., Корніюк А.П.

секретар Шевчук Ю.Г.,

за участю: апелянта ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості права на спадкування.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 07 березня 2016 року помер його батько ОСОБА_4 Оскільки заповіту батько не залишив, спадкування здійснюється за законом. Позивач зазначав, що є єдиним спадкоємцем першої черги. Відповідач є сестрою позивача, тобто спадкоємцем другої черги за законом. Ними подані до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В подальшому, державний нотаріус Першої Хмельницької державної нотаріальної контори повідомила, що немає можливості видати свідоцтво про право на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Спадкове майно складається з: 1/6 частини глинобитного житлового будинку А-1 загальною площею 86,2 кв. м., житловою площею 43,7 кв. м., з належними до нього надвірними будівлями «Б» хлів, «В» хлів, «Г» погріб, «Д» вбиральня, «Ж» гараж, розташованого по вул. Курчатова, 61 в м.Хмельницькому. Право власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 було зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину, проте оригіналу правовстановлюючого документа у позивача немає. Вартість всього будинку згідно висновку про вартість майна №2769 від 23.09.2016 року складає 51720 грн., тобто вартість 1/6 частки складає 8620 грн., земельної ділянки площею 0,0950 га, розташованої по вул. Курчатова, 61 в м.Хмельницькому та призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :14:004:0111, яка належала ОСОБА_4Б на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.09.2012 року, серія ЯМ №682511, оригінал якого відсутній. Архівну копію державного акту видано Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі. Вартість земельної ділянки згідно звіту про експертну грошову оцінку землі становить 199101 грн. За даних обставин, позивач не може оформити спадщину після смерті батька в нотаріальній конторі, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про зміну черговості права на спадкування. Посилається на те, що 07.03.2016 року помер її брат ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями та земельна ділянка, площею 0,0950 га, що знаходяться за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 61, Зазначала, що вона, як спадкоємець другої черги, звернулась в першу Хмельницьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Проте, вважає, що слід змінити черговість права на спадкування і надати їй право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, оскільки вона та її рідний брат ОСОБА_4 проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1 з народження. Після смерті 11 квітня 1998 року їх батька - 2/3 та 1/2 з 1/3 вказаного житлового будинку з усіма надвірними будівлями успадкувала вона, а 1/6 частину домоволодіння успадкував ОСОБА_4 Вказувала, що займалась оформленням документів брата та оплачувала всі пов'язані з цим витрати, оскільки він не працював, зловживав спиртними напоями. Посилається на те, що кожного дня ОСОБА_4Б харчувався у неї, вона йому купувала та прала одяг, прибирала в його частині будинку, несла витрати по утриманню належного йому майна, доглядала за братом коли він важко хворів. В свою чергу, ОСОБА_2 проживав з матір'ю, до батька не приходив, не надавав йому матеріальної допомоги.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.10.2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості права на спадкування обєднано в одне провадження із позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно померлого 07 березня 2016 року ОСОБА_4, яке складається з 1/6 частини глинобитного житлового будинку А-1 загальною площею 86,2 кв. м., житловою площею 43,7 кв. м., з належними до нього надвірними будівлями «Б» хлів, «В» хлів, «Г» погріб, «Д» вбиральня, «Ж» гараж, розташованого по вул. Курчатова, 61 в м.Хмельницькому та земельної ділянки площею 0,0950 га, розташованої по вул. Курчатова, 61 в м. Хмельницькому, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :14:004:0111. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 2077 грн. 21 коп. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості права на спадкування відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення її зустрічних позовних вимог. Вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Судом не взято до уваги надані апелянтом докази про надання нею спадкодавцеві матеріальної допомоги, про здійснення нею догляду за ним, не враховано безпорадний стан брата. Суд не надав оцінки наданим доказам і дійшов невірного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову. Крім того, суд задовольнив первісний позов за відсутності у справі постанови нотаріуса про відмову у видачу свідоцтва про право на спадщину.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не зявився в судове засідання, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно до ст.ст. 1296, 1297 цього ж Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З врахуванням викладених норм Цивільного кодексу України, слід прийти до висновку, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, а право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою та при відсутності правовстановлючого документа на спадкове майно.

Встановлено, що 07 березня 2016 року помер ОСОБА_4 (а.с. 5).

18 серпня 2016 року до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 (а.с. 31).

20.09.2016 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцеві частину житлового будинку №61 по вул.. Курчатова у м. Хмельницькому та земельну ділянку в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а.с. 36).

Крім того, з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори 08.04.2016 року звернулась і ОСОБА_1 (а.с. 23).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 належала 1/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Курчатова, 61 у м. Хмельницькому та земельна ділянка, площею 0,0950 га, що розташована за цією ж адресою, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 11, 53-54).

А тому, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, з огляду на те, що він належним чином прийняв спадщину та позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права на нерухоме майно внаслідок відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на це нерухоме майно.

Згідно зі ст.. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право анспадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право ан спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, які приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано доказів, що ОСОБА_4 потребував допомоги внаслідок тяжкого захворювання чи каліцтва або постійного стороннього догляду у зв'язку з безпорадним станом, а тому дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для зміни черговості одержання права на спадкування за законом і надання позивачці права на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги.

На стадії апеляційного провадження апелянтом також не було надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження обставин щодо безпорадного стану спадкодавця та потреби у звязку з цим допомоги та стороннього догляду.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам по справі, наданих в підтвердження вимог ОСОБА_1 Оскільки, відповідно до положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. А не зазначення в мотивувальній частині рішення мотивів, з яких суд бере до уваги або відхиляє докази, у відповідності до положень ст. 309 ЦПК України, не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, якщо справа вирішена по суті правильно.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча/підпис/ ОСОБА_6

Судді:/підписи/ ОСОБА_7

ОСОБА_8

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Провадження № 22-ц/792/387/17

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 39