Єдиний унікальний номер (справа №) 216/5985/16-ц
Номер провадження у суді 2/216/772/17
23 січня 2017 року місто ОСОБА_1 Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,
секретаря судового засідання Павленко О.О.
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 в розмірі 23 764,67 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.10.2013 між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 28.10.2013 (надалі - Договір) за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 20 000,00 грн.. Згідно п. 1.4.6 Договору: «платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку Кредиту, в розмірі вказаному в графіку платежів».
Відповідач не здійснила чергове погашення кредиту за кредитним договором, чим порушила зобовязання щодо щомісячної сплати процентів за користування наданим кредитом, у звязку з чим, станом на 21.11.2016 утворилась заборгованість в розмірі 23 764, 67 грн., з яких:
- залишок заборгованості за тілом кредиту 18 866,34 грн.;
- залишок заборгованості за відсотками 1,04 грн.;
- сума комісії 4 897,29 грн.
Згідно з умовами договору факторингу № 15/09/2014 від 15 вересня 2014 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 28.10.2013, укладеним між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2
А отже, у відповідності ст. 37 ЦК України, товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником публічного акціонерного товариства «ОТП Банк».
Таким чином до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача.
Відповідно до п. 1.5.6 Договору встановлено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, Банк має право звернутись до відповідного суду для стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку.
Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, надав суду письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить телефонограма №12 від 05.01.2017, яку остання отримала особисто, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні (а.с.41).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого і від якого не надходила заява про розгляд справи у його відсутність або якщо вказані ним підстави неявки визнано неповажними, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, з питання виконання зобовязань.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Матеріалами справи, зокрема договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від (а.с. 5-9) підтверджено, що 28.10.2013 року відповідач отримала від Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» споживчий кредит у розмірі 20 000,00 грн.. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Згідно договору факторингу № 15/09/14 від 15.09.2014 (а.с. 16-22) публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 28.10.2013, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2. А отже, у відповідності ст. 37 ЦК України, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником ПАТ «ОТП Банк».
Проте як було встановлено судом, відповідачем умови Договору не виконувались, що підтверджується розрахунком заборгованості від 21.11.2016 (а.с. 12).
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
При цьому за приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Враховуючи відсутність оплати за кредитом з боку відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості по кредиту в розмірі 18 866,34 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Так, за умовами Договору ОСОБА_2. зобовязана була сплачувати розмір процентної ставки 0,01 % річних.
Позивач у своїй заяві надав розрахунок відсотків за користування кредитом станом на 21.11.2016 року, тому, враховуючи, що визначення предмету та підстав позову є виключним правом позивача, суд вважає за можливе прийняти до уваги розрахунок належних до стягнення відсотків саме до цієї дати та у такому розмірі, тому прострочена заборгованість за нарахованими відсотками склала 1,04 грн.
Також, відповідно до п. 1.4.4 кредитного Договору встановлено, що за обслуговування кредиту Позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невідємною частиною даного договору.
Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 12), сума комісії, передбаченої договором, складає 4897,29 грн. Тому, в цій частині заявлених позовних вимог, суд вбачає необхідність їх задоволення.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За приписами частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.
Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 60, 61, 209, 213, 215-218, 224-233 ЦПК України, ст.ст. 526,527, 530, 610 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Іншими учасниками судового процесу рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов