СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

розглянувши подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві Григорян О.Г. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року державний виконавець звернувся до суду із вищезазначеним поданням, в якому просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 - до моменту фактичного виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2015 у справі №761/6322/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованості в сумі 7 850 909,16 грн., подання розглянути за відсутності державного виконавця на підставі поданих документів (а.с.2)

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12.10.2016 зазначене подання задоволено та обмежено ОСОБА_2. у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва (а.с.22-23)

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.01.2017 зазначене рішення районного суду скасовано, питання передано до суду першої інстанціїна новий розгляд (а.с.117-118), при цьому, апеляційний суд звернув увагу на наступне.

Так, з матеріалів подання вбачалося, що державний виконавець звернувся до суду з поданням стверджуючи, що в нього на виконанні перебуває виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2015 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованості в сумі 7 850 909,16 грн.

По виконанню даного виконавчого листа відкрио виконавче провадження №484220077 від 14.08.2015.

Державний виконавець при цьому наполягає на тому, що ним неодноразово на адресу боржника направлялися виклики-вимоги щодо явки в відділ для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду, місцезнаходження транспортного засобу. Однак боржник до відділу не з'явився, причини своєї неявки також не повідомив як і не надав жодної інформації щодо виконання рішення суду. При цьому, було встановлено, що за час перебування на виконанні виконавчого листа боржник неодноразово перетинала державний кордон України.

Посилаючись на те, що боржник у повному обсязі борг не сплатила, тобто має не виконані зобов'язання на території України, та ухиляється від виконння зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, державний виконавець вважав це підставою для обмження боржника у праві виїзду за межі України шляхом задоволення подвння.

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції зважив лише на те, що у боржника за переконанням суду була реальна можливість виконувати обов'язок, покладений на нього рішення суду і погашати борг перед стягувачем, адже у бордника є грошові кошти, прийшовши таким чином до висновку, що у боржника були грошові кошти, і саме на цій підставі прийшов до висновку про ухилення від виконання своїх зобов'язань за рішенням суду, проте, таке ухилення апеляційний суд вважав недоведеним в рамках даної справи з розгляду вищеззначеного подання.

Апеляційний суду зазначив, що із наданого подання та додадтків до нього не вбачається даних щодо нправлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження та даних щодо її отримання, що в розумінні положень ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" є належним повідомленням боржника про відкриття виконавчого провадження, що саме це дало б підстави суду стверджувати про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Окрім того, в матеріалах справи наявні документи, які підтверджують перебування у виконавчій службі на час розгляду даного подання на виконанні інших виконавчих проваджень, за якими вже звернуто стягнення на іпотечне майно саме в рахунок погашення кредитної заборгованості перед банком.

Апеляційний суд акцентував увагу і на явних недоліках самого одання державного виконавця, які були виявлені на стадії апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали районного суду, саме те, що сума стягнення за виконавчим провадженням, яке стало підставою для подання є лише складовою однієї позовної вимоги стягувача про стягнення боргу за договором кредиту, яку останній розділив на стягнення основної суми боргу та пені. І ці документи за їх наявності не були зазначені як і не були надані в якості додатків до подання, що надає право зробити висновок про відсутність підстав для задоволення даного клопотання через передчасність його подання.

Крім того, невірно ззнчена адреса боржника.

Частиною 1 статті 377-1 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасово обмеження у праві виїзду громадян України за кордон, є ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

В той же час, встановлені судовим розглядом обставини справи не дають підстави стверджувати про ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, відтак підстави для задоволення подання відсутні.

На підставі викладено, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві Григорян О.Г. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина ОСОБА_2, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.С. Кицюк