23.01.2017 Справа № 756/6603/16-ц
Провадження № 2/756/543/17
Справа № 756/6603/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Ільченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Публічного акціонерного товариства «Дльта Банк» про визнання умов кредитного договору несправедливими, встановлення впливу непереборної сили, визнання договору переуступки прав недійсним,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Кредитпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання умов кредитного договору несправедливими, встановлення впливу непереборної сили, визнання договору переуступки прав недійсним.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 16.06.2006 року ним укладено з ПАТ «Кредитпромбанк» кредитний договір № 8_49.28/168/С-Н-06, на умовах якого банк надав йому кредит на суму 54 000 доларів США на строк до 26.06.2022 року включно.

В кінці 2015 року він дізнався про те, що 26.06.2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» уклав із ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу прав вимоги, зареєстрований в реєстрі за № 1441 за яким передав право вимоги за кредитним договором № 8_49.28/168/С-Н-06 ПАТ «Дельта Банк».

Оскільки договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року з ним не погоджувався, був підписаний з боку ПАТ «Кредитпромбанк» не уповноваженою особою, кредитний договір № 8_49.28/168/С-Н-06 від 16.06.2006 року не відповідає вимогам закону, оскільки не містить детального розпису сукупної вартості кредиту, а п.п. 3.2.2 - 3.2.4, 3.2.6, 3.3.6, 6.1, 7.1, 3.3.8 і 3.3.19 цього кредитного договору містять дискримінаційні та несправедливі по відношенню до нього умови, був укладений ним внаслідок помилки та обману з боку банку в частині укладення його у іноземній валюті, а невиконання ним умов договору виникло внаслідок непереборної сили - знецінення національної валюти України по відношенню до валюти в якій укладено кредитний договір, ОСОБА_1 просить суд визнати спірний кредитний договір таким, що суттєво обмежує права споживача і є несправедливим (нікчемним), зобов'язати ПАТ «Кредитпромбанк» визнати факт впливу обставин непереборної сили (форс-мажор) на виконання його умов позичальником, перерахувавши борг по курсу валют, який був на день укладення договору, а також визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року в частині відступлення прав вимоги за кредитним договором № 8_49.28/168/С-Н-06 від 16.06.2006 року.

До початку розгляду справи по суті до участі в якості третьої особи залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» у судовому засіданні заперечував проти позову, в зв'язку з його безпідставністю та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі з урахуванням заяви про застосування строків позовної давності.

Представник відповідача ПАТ «Кредитпромбанк» у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надіслання повістки, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається такими, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. у судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 16.06.2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8_49.28/168/С-Н-06 за яким банком надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 54 000 доларів США на строк до 16.06.2022 року.

Згідно умов цього кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника будь-які документи, що стосуються Предмету іпотеки, фінансового стану Позичальника/Поручителя (лів) (п.п. 3.2.2 кредитного договору);

- контролювати цільове використання наданого Кредиту, а також наявність та стан Предмету іпотеки (п.п. 3.2.3 кредитного договору); у разі недотримання Позичальником умов цього Договору або порушення Позичальником/Іпотекодавцем (цями) умов Іпотечного договору, а також у разі погіршення фінансового стану Позичальника, вимагати дострокового повернення суми виданого Кредиту, сплати нарахованих процентів за користування ним, відшкодування збитків, заподіяних Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, а у разі невиконання Позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з Іпотечним договором. За наявності обставин, визначених п. 3.2.4. частини 2 цього Договору, термін остаточного погашення Кредиту змінюється та зазначається Банком у відповідній письмовій вимозі, що надсилається до Позичальника (п.п. 3.2.4 кредитного договору);

- зобов'язати Позичальника укласти Договір особистого страхування на умовах, визначених Банком, та на користь Банку (п.п. 3.2.6 кредитного договору);

- Позичальник зобов'язаний протягом дії цього Договору без попередньої згоди Банку не укладати інших угод по отриманню нових позик і кредитів (п.п. 3.3.6 кредитного договору);

- за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань за цим Договором Позичальник несе відповідальність у порядку та на умовах, визначених цим Договором, а саме:

за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами у визначені цим Договором строки Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної у пункті 3 частини 1 Кредитного договору, за кожний календарний день прострочки від суми простроченого платежу. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум;

за невиконання чи неналежне виконання умов цього Договору, в т.ч. за ненадання Банку у встановлені цим Договором строки будь-яких документів, обов'язковість яких передбачена цим Договором, сплачувати Банку штраф у розмірі 3 процентів від суми кредиту. Сплата штрафу не звільняє Позичальника від виконання порушених умов цього договору (п.п. 6.1. кредитного договору);

- Позичальник зобов'язаний забезпечувати дійсність та належне виконання укладених договору страхування Предмету іпотеки та договору страхування життя Позичальника (в разі його наявності) протягом всього строку дії цього Договору(п.п. 3.3.8 кредитного договору);

- надавати Банку щорічно довідку з місця роботи, декларацію про доходи та/або інші документи, що підтверджують доходи Позичальника за останні 6 місяців. Надавати на вимогу Банку протягом 3 робочих днів будь-які документи, що містять відомості, які можна використовувати для оцінки фінансового стану Позичальника, а також для визначення стану Предмета іпотеки (п.п. 3.3.19 кредитного договору);

- у разі зміни облікової ставки НБУ, кредитної політики в Україні, економічної ситуації та кон'юктури ринку, Банк має право змінити умови цього Договору. Банк письмово інформує Позичальника про зміни умов цього Договору рекомендованим листом не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня введення у дію нових умов. Документом, що засвідчує виконання Банком своїх зобов'язань щодо інформування Позичальника є повідомлення відділення зв'язку про відправку рекомендованого листа Позичальнику за його адресою, зазначеною у п. 8.2. частини 2 Кредитного договору. У разі згоди Позичальника на зміни умов цього Договору, оформлюється додаткова угода до цього Договору, яку підписують обидві Сторони. Додаткова угода укладається у двох примірниках, по одному примірнику кожній із Сторін. У разі незгоди Позичальника із запропонованими умовами Позичальник зобов'язаний повністю повернути загальну суму заборгованості за Кредитом, а також сплатити нараховані за ним проценти, можливі пені та штрафи, передбачені цим Договором , протягом 15 календарних днів з дати відправки Банком вищезазначеного листа. Під зміною умов цього Договору за цим пунктом не вважається зміна Перемінної процентної ставки, передбаченої цим Договором (п.п. 7.1 кредитного договору).

У додатку № 1 до кредитного договору № 8_49.28/168/С-Н-06 від 16.06.2006 року встановлено графік погашення кредитної заборгованості (а.с. 77-78).

26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за умовами якого ПАТ «Кредитпромбанк» продав (відступив), а ПАТ «Дельта Банк» придбав (прийняв) право вимог за (які існували, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами (а.с. 153-156).

Згідно акту приймання-передачі прав вимоги від 26.06.2013 року та виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, в тому числі, за кредитним договором № 49.28/168/С-Н-06 від 16.06.2006 року укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 (а.с. 156-155).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як роз'яснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 230 ЦК України установлено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу у діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції закону, що діяв на момент укладення спірного договору, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Відповідно до пп. д) п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо).

У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену ст.ст. 15 і 23 цього Закону.

Частинами 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживача», в редакції, що діяла на час укладення спірного кредитного договору, передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у справі №6-330цс16, аналізуючи норму статті 18 цього Закону, можна дійти висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.

Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що в укладеному між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань; при його підписанні позивач повністю розумів його умови, свої права та обов'язки за цим договором; отримав кредитні кошти та використав їх за цільовим призначенням; здійснював узгоджені цим кредитним договором платежі; спірні умови кредитного договору не є несправедливими, оскільки не порушують принципу добросовісності та не призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання спірного кредитного договору та його умов недійсним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки укладений між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 кредитний договір не містить умов про неможливість проведення заміни кредитора без згоди боржника, суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивача про недійсність договору купівлі-продажу прав вимог від 26.06.2013 року в частині відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 8_49.28/168/С-Н-06. Таким чином, укладенням цього договору між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» законні права чи інтереси ОСОБА_1 не порушуються.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зміст цих норм свідчить про те, що коливання курсу гривні щодо курсу іноземної валюти не може розглядатися, як випадок непереборної сили, а є ризиком, що покладається на обидві сторони правочину, тому не може бути підставою для звільнення позивача від виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором.

За таких обставин суд не має правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 33, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Публічного акціонерного товариства «Дльта Банк» про визнання умов кредитного договору несправедливими, встановлення впливу непереборної сили, визнання договору переуступки прав недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя