АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/174/16-ц Номер провадження 22-ц/786/70/17Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Бондаревської С.М.. Триголова В.М., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2016 року та на рішення цього ж суду від 25 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Агроекологія», треті особи: реєстраційна служба Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі про розірвання договорів оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди землі, посилаючись на те, що він прийняв спадщину після покійної матері та успадкував належне їй майно, в тому числі земельну ділянку площею 5,0533 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області. Вказував на те, що на даний час він являється власником вказаної земельної ділянки на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 1103 виданого 24 грудня 2015 року приватним нотаріусом Зінківського нотаріального округу Полтавської області Піскун А.Ю. Посилався на те, що за життя його мати ОСОБА_5 16 січня 2008 року уклала з ПП «Агроекологія» договір оренди землі, за яким вона надала в оренду останньому вищевказану ділянку строком на 25 років. При цьому, п. 40 договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. В зв'язку з чим, позивач просив суд, розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,0533 га., кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП «Центру ДЗК при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.03.2010 року за № 38.

Заочним рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 25 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до приватного підприємства «Агроекологія», треті особи: реєстраційна служба Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі про розірвання договорів оренди землі- задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 5,0533 га., кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований у Зінківському районному відділі Полтавської філії ДП "Центру ДЗК при Держкомземі України" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.03.2010 року за № 38, укладений між ОСОБА_5 та приватним підприємством «Агроекологія».

Зобов'язано приватне підприємство «Агроекологія», с. Михайлики, Шишацького району, Полтавської області, і.к.24089080, повернути належну ОСОБА_3 земельну ділянку площею 5,0533 га., кадастровий номер НОМЕР_1, в належному стані.

Стягнуто із приватного підприємства «Агроекологія» розташованого в с. Михайлики, Шишацького району, Полтавської області, і.к.24089080, на користь ОСОБА_3, мешканця с. Дамаска, Зінківського району, Полтавської області 1102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 копійок витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Зінківського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2016 року в задоволені заяви відповідача ПП «Агроекологія» про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 530/174/16-ц - відмовлено.

З даним заочним рішенням Зінківського районного суду Полтавської області та ухвалою цього ж суду не погодилося приватне підприємства «Агроекологія» та подало на них апеляційну скаргу, в якій прохали заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 25 березня 2016 року та ухвалу Зінківського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2016 року скасувати та ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вважає, що вказані рішення місцевого суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що судом неповно з'ясовані істотні обставини справи, а тому висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Судове засідання проводилось за відсутності сторін, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення та ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення та ухвали без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача ОСОБА_5. ОСОБА_3 прийняв спадщину після покійної матері та успадкував належне їй майно, в тому числі земельну ділянку площею 5,0533 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району, Полтавської області (а.с.6). На даний час позивач є власником земельної ділянки площею 5,0533 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом №1103 виданого 24.12.2015 року приватним нотаріусом Зіньківського нотаріального округу Полтавської області Піскун А.Ю. (а.с.7).

За життя мати позивача, ОСОБА_5, 16 січня 2008 року уклала з приватним підприємством «Агроекологія» договір оренди землі строком на 25 років щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 5,0533 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району, Полтавської області, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданого Ставківською сільською радою Зіньківського району Полтавської області 18 грудня 2001 року. Даний договір зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП «Центру ДЗК при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.03.2010 року за № 38 (а.с.8-9).

Так, пунктом 40, укладеного договору оренди земельної ділянки площею 5,0533 га., кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрованого у Зіньківському районному відділі Полтавської філії ДП «Центру ДЗК при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.03.2010 року за № 38, передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_3 має намір самостійно обробляти успадковану вище вказану земельну ділянку, 25.12.2015 року ним, поштовим листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, до ПП «Агроекологія» було направлено заяву про дострокове розірвання договору оренди землі з пропозицією укладення відповідної угоди про розірвання договору оренди землі (а.с.11). Згідно корінця-повідомлення про отримання листа встановлено, що дана заява була доставлена до ПП «Агроекологія» 05.01.2016 року (а.с.10). Проте, на протязі місяця з дня надходження заяви до ПП «Агроекологія» і по даний час письмової відповіді по даному питанню позивачу надано не було.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, та розриваючи договір оренди землі, укладеного між ОСОБА_5 та приватним підприємством «Агроекологія», суд першої інстанції виходив із встановлених обставин щодо переходу права власності орендодавця ОСОБА_5 до позивача та умов договору, якими передбачена така підстава його розірвання, як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в цілому повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» (чинної на момент розгляду справи) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Пунктом 40 спірного договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни або розірвання договору.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_5 та приватним підприємством «Агроекологія», оскільки сторони при укладенні договору (п.40) дійшли згоди, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції помилково та протиправно мотивував своє рішення ст. 31 Закону України «Про оренду землі», посилаючись на те, що за дійсними та реальними обставинами справи орендарем за спірним договором не є фізична особа, а тому відсутня зазначена матеріально-правова підстава для припинення спірного договору, є безпідставними, оскільки дія даного закону поширюється на відносини, пов'язані з орендою землі, при цьому об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності (ст. 3 Закону), тобто даний закон діє на вказані правовідносини незалежно від форми власності. При цьому ст. 31 даного Закону регулює припинення договору оренди землі.

Посилання ПП «Агроекологія» в апеляційній скарзі на те, що в справі відсутні докази виникнення у позивача прав орендодавця за спірним договором, їх державної реєстрації, а від так - і порушень прав позивача за спірним договором, є необґрунтованими, та не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду, оскільки позивач ОСОБА_3 успадкував право власності на земельну ділянку та зареєстрував його у встановленому законом порядку. Таким чином, ОСОБА_3 як власник земельної ділянки, до якого перейшли права та обов'язки орендодавця, мав право звернутися до суду із відповідним позовом.

Крім того, доводи апелянта ПП «Агроекологія» про порушення позивачем положень ст. 148-1 ЗК України, яка до того ж не передбачає, що зміна власника земельної ділянки є підставою для розірвання договору є безпідставними, оскільки ґрунтуються на неправильному та довільному тлумаченні змісту даної норми закону.

Так, даною нормою врегульовано питання обсягу прав і обов'язків нового власника земельної ділянки, з покладенням на останнього обов'язку повідомити про перехід права власності орендаря, а також надано право сторонам договору вносити зміни до договору в частині зміни особи орендодавця. При цьому, дана норма не передбачає будь-яких наслідків та цивільної відповідальності за не виконання новим власником земельної ділянки обов'язку щодо повідомлення орендаря, а також не виключає можливість застосування інших норм законодавства, які регулюють порядок внесення змін до договору та його розірвання.

Відповідно до ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Виходячи з норм зазначеною норми закону та положень ст. 293 ЦПК України, процесуальним законодавством не передбачено можливість оскарження ухвали суду про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, оскільки право відповідача на судовий захист в даному випадку реалізується шляхом оскарження заочного рішення в передбаченому порядку. За таких обставин та виходячи з матеріалів справи підстав для скасування ухвали суду від 30.09.2016року відсутні.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» - відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 25 березня 2016 року та ухвалу Зінківського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2016 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ С.М. Бондаревська /підпис/ В.М. Триголов

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: