АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3788/16-ц Номер провадження 22-ц/786/473/17Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

секретаря Кальник А.М.

за участі: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Зазначав, що в грудні 2013 року уклав шлюб з ОСОБА_3 Сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказав, що подружні стосунки з відповідачкою припинив, спільного господарства не веде, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Зауважив, що донька ОСОБА_4 буде проживати з ним, а донька ОСОБА_5 буде проживати разом з матірю. Просив суд розірвати шлюб, укладений між ним і ОСОБА_3

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб зареєстрований 14 грудня 2013 року у Ленінському відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, актовий запис № 278.

При реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишено ОСОБА_3.

Неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено проживати з матірю ОСОБА_3

Рішення оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким його позов задовольнити у повному обсязі. Вказує, що рішення в частині визначення місця проживання дітей було ухвалено без дотримання встановленої законом процедури, зокрема, без залучення до справи органів опіки і піклування, які б могли надати висновки щодо доцільності визначення місця проживання дітей з одним з батьків.

Як вбачається з мотивувальної частини апеляційної скарги, рішення оскаржується позивачем лише в частині визначення місця проживання дітей, а тому, колегія суддів, керуючись положеннями ст. 303 ЦПК України, розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони зареєстрували шлюб 14 грудня 2013 року у Ленінському відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №278 (а.с. 3).

Сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалюючи рішення в частині визначення місця проживання дітей, суд першої інстанції виходив з того, що сторони не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати діти, а тому вирішив дітей залишити з матірю, вказавши, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження неналежної поведінки матері дітей, які б суперечили інтересам дитини.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду щодо визначення місця проживання малолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Проте, батьками відповідного письмового договору укладено не було.

За змістом ст.161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відкривши провадження у справі за позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який не відповідав вимогам ст.119 ЦПК України в частині обґрунтування підстав залишення проживання ОСОБА_4 з батьком, місцевий суд не звернув увагу на те, що в прохальній частині позову позивач не просив суд вирішувати питання щодо місця проживання дітей.

Таким чином, суд вийшов за межі заявлених вимог, не звернувши увагу на те, що

відповідно до вимог ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Питання про залучення до розгляду цього органу та витребування відповідного висновку судом не вирішувалось.

Таким чином, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 212-214 ЦПК України та п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» не навів дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи в частині вирішення питання про місце проживання малолітніх дітей, не дав їм юридичну оцінку, а також не залучив до участі у справі орган опіки та піклування, участь якого, у справах даної категорії є обовязковою.

За таких обставин рішення районного суду підлягає зміні із виключенням з резолютивної частини рішення четвертого абзацу щодо залишення проживання дітей сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матірю ОСОБА_3.

При відсутності домовленості між батьками та наявності спору з приводу місця проживання дітей спір підлягає вирішенню відповідно до ч.1 ст.160 СК України органом опіки та піклування або судом.

Рішення суду в частині розірвання шлюбу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309 ч.1 п. 3, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 грудня 2016 року змінити в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей, виключивши з резолютивної частини рішення четвертий абзац щодо визначення проживання дітей сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матірю ОСОБА_3.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ОСОБА_6 ОСОБА_1

Судді: С. Б. Бутенко

ОСОБА_7