НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3294/16
№ 2/183/227/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., представника позивача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання малолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, за участі третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, в якому просив визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним - батьком ОСОБА_2 за адресою: вул. Сучкова 50а/68 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Позов обґрунтовано тим, що 25 грудня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 26 березня 2014 року шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Вказує, що підставою для розірвання шлюбу стала невірність відповідача, її антиморальна поведінка, зловживання спиртними напоями, безвідповідальне ставлення до дитини та сімї в цілому. Після розірвання шлюбу два роки дитина проживала разом із батьком ОСОБА_2, так як мати - ОСОБА_3 покинула дитину, постійно змінювала місце проживання переїжджаючи від одного чоловіка до іншого. З моменту розірвання шлюбу мати дитини повністю самоусунулась від виховання сина та інтенсивно зайнялась влаштуванням власного життя. Вихованням сина мати не займалась та за весь час лише декілька разів відвідувала сина, на телефонні дзвінки не відповідала, сама не дзвонила, не цікавилась життям та здоровям дитини. ОСОБА_3 не мала претензій щодо проживання дитини із батьком. 22 травня 2016 року ОСОБА_3 приїхавши за місцем проживання дитини по вул. Сучкова, 50а/68 м. Новомосковськ зазначивши, що бажає прогулятись з сином забрала дитину та поїхала у невідомому напрямку. ОСОБА_2 почав шукати дитину, телефонувати на мобільний телефон, який подарував, але телефон завжди знаходиться в вимкненому стані, після чого він звертався до правоохоронних органів та служби у справах дітей. Вказує, що на час звернення з позовом відповідач постійного місця проживання та роботи не має. Зі слів дитини, з якою мати до моменту відібрання дитини гуляла декілька разів, на прогулянках відповідач вживала спиртні напої, палила, виражалася брудною лайкою, вела себе неврівноважено. Зазначає, що з моменту народження та до часу звернення з позовом дитина проживала разом із батьком, бабусею та дідусем за адресою: вул. Сучкова, 50-а/68 м. Новомосковськ Дніпропетровська область. Житлове приміщення яке відповідає санітарним нормам, облаштоване дитячою кімнатою, в якій є все необхідне для проживання та виховання дитини. ОСОБА_2 працює та має стабільний дохід, за місцем роботи та місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони. З 12 серпня 2013 року дитина відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №13 «Теремок», характеризується як активний та життєрадісний хлопчик, приймає участь в спільних іграх. Дитина має безліч друзів у дитячому садку та вдома, дитиною вже встановлений особистий графік, будь-які переїзди, зміна місця проживання, потягнуть за собою психічний розлад. Батьком створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, ОСОБА_2 та члени родини забезпечують турботу та гармонійний розвиток дитини, шляхом виховання в атмосфері любові, поваги та моральної і матеріальної забезпеченості. Позивач жодного разу не перешкоджав матері у спілкуванні з дитиною, а навпаки сприяв їх зустрічам та наполягав на прояві ОСОБА_3 материнської любові та ласки до сина, в свою чергу відповідач навіть не бажала телефонувати дитині чи приїздити до дитячого садка на свята. Вважає, що дитина повинна проживати разом із батьком, в свою чергу мати дитини, як і раніше зможе будь-коли брати участь у його вихованні та спілкуванні, оскільки позивач розуміє, що батьків у дитини двоє, і що і для нормального розвитку дитини, її стабільного психологічного стану, спілкування з матірю є важливим та безспірним.

В судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позов в повному обсязі. Додали, що на час розгляду справи фактично конфлікт з приводу відібрання дитини вичерпано, відповідачем дитину повернуто батькові. Сторони, хоча усно і домовилися щодо проживання дитини, однак відповідний договір укладати не бажають, покладаючись на рішення суду з метою недопущення подальших зловживань відповідача щодо батьківських прав.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що дійсно забирала дитину для спілкування на великий проміжок часу не попередивши позивача. Водночас, на момент розгляду справи вважає, що дитині буде краще проживати з батьком через наявність у неї відповідних житлових умов для проживання дитини. Зазначила, що на момент розгляду справи вона мешкає у батьків, не працевлаштована. Спиртними напоями не зловживає.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області до судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність та надавши письмовий висновок про доцільність визначення місця проживання дитини із позивачем.

З'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторонами визнано факт проживання на час розгляду справи окремо та те, що станом на день звернення з позовом дитина проживає разом із позивачем.

Матеріалами справи також підтверджується, що з 15 лютого 2011 року по 01 червня 2016 року ОСОБА_4 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_2, бабусею ОСОБА_5, дідусем - ОСОБА_6 /а.с.8, 9/.

З 12 серпня 2013 року ОСОБА_4 відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №13 «Теремок» /а.с.10/, характеризується як активний та життєрадісний хлопчик, приймає участь в спільних іграх. Дитина має безліч друзів у дитячому садку. До навчального закладу дитину приводять та забирають батько, бабуся, дідусь /а.с.11/, ОСОБА_3 участі в навчанні сина не приймає, батьківські збори та святкові ранки дитини не відвідує, в дошкільний заклад з`являлась декілька разів /а.с.12/.

ОСОБА_2 фізично та психічно здоровий /а.с.14/, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони /а.с.13/.

Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Також, Декларацією прав дитини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Водночас, означеною Декларацією проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з висновком Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 69 від 16 січня 2017 року:

батьки малолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з березня 2014 не проживають разом, розлучені. Одразу після розірвання шлюбу спору щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 між батьками не виникало. Дитина залишилася проживати разом з ОСОБА_7. Однак, через три місяці матір вирішила, що сину буде краще проживати в родині батька за адресою: м. Новомосковськ, вул. Сучкова,50а/68. На той час, як і на теперішній, ОСОБА_3 не має постійного місця проживання. Житло орендує, часто змінює адреси проживання. З початку літа до вересня 2016 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3. З її письмової заяви встановлено, що ОСОБА_7 не має роботи, постійного матеріального прибутку. Інколи матеріально їй допомагають батьки. Таким чином, ОСОБА_3 на даний час не має місця для постійного проживання та грошей для утримання житла за орендою. В бесіді зі спеціалістом служби у справах дітей на питання щодо визначення місця проживання ОСОБА_4, не заперечувала проти проживання сина разом з ОСОБА_2 За час підготовки відповідного висновку органу опіки та піклування до суду інших пояснень або будь-яких документів не надавала. ОСОБА_4 з літа 2014 по теперішній час постійно проживає в родині батька.

Спеціалістами служби у справах дітей обстежено умови проживання ОСОБА_4 за адресою: м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 56/54. Вказана квартира належить на праві власності рідному батькові ОСОБА_2, ОСОБА_6. У двокімнатній квартирі постійно проживають ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_8. Загальна площа квартири складає близько 37 кв.м. Сучасна житлова квартира має всі комунальні зручності. У 2015 році зроблений сучасний ремонт, обладнана всіма необхідними меблями, побутовою технікою. Санітарно-гігієнічний стан житла задовільний. Для проживання ОСОБА_4 є окрема кімната. Дитяча кімната обладнана сучасними меблями, виділено місце для занять, навчання, відпочинку. Хлопчик забезпечений іграшками, книгами, власними речами, є постільна білизна.

При спілкуванні з працівником служби у справах дітей хлопчик відчував себе незалежно, на запитання відповідав вільно. Висловив бажання проживати разом з мамою та татом. Квартиру, в якій проживає разом з батьком вважає своїм домом. На час обстеження умов проживання ОСОБА_4, хлопчик хворів на застуду. Виклик сімейного лікаря зроблено батьком, всі ліки придбано батьком.

ОСОБА_8 виховується у доброзичливій атмосфері, забезпечений всім необхідним для повноцінного життя та розвитку, оточений піклуванням та любовю батька, діда та бабусі. В родині ОСОБА_2 створений психологічний мікроклімат благоприємний для гармонійного розвитку та виховання хлопчика. Дитина відвідує ДНЗ № 13 «Теремок». З документів наданих адміністрацією дошкільного навчального закладу встановлено, що ОСОБА_9 приділяє вихованню та розвитку сина достатньо уваги, цікавиться його успіхами та проблемами, відвідує батьківські збори і дитячі ранки. Хлопчик приходить в дитсадок чистим і охайним. ОСОБА_8 розвинений згідно вікових особливостей. Батько здійснює оплату за харчування сина в навчальному закладі. ОСОБА_10 не приймає участі у навчальному вихованні малолітнього сина. В дошкільному навчальному закладі її бачили декілька разів.

ОСОБА_2 працює на посаді торгівельного представника в ФОП ОСОБА_11, матеріально забезпечений. З місця проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає. Графік його роботи не перешкоджає систематично приймати участь у вихованні сина. ОСОБА_9 вміє готувати їжу, має досвід у вихованні та побутовому догляді за малолітньою дитиною. Він знає про особливості фізичного стану здоровя сина ОСОБА_8. На сьогоднішній день батько виконує всі покладені на нього обовязки: піклується про розвиток, виховання сина, матеріально утримує його, купує їжу, речі. ОСОБА_2 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався.

В ході проведеної роботи, а саме обстеження умов проживання ОСОБА_4, зясування ставлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до своїх батьківських обовязків, вивчення інших обставин, що мають істотне значення, спеціалістами служби у справах дітей не виявлено виняткових обставин, за якими малолітній ОСОБА_4 не може постійно проживати разом з батьком.

Отже, при визначені місця проживання дитини, з урахуванням визнання позову відповідачем та відсутності в матеріалах справи доказів, які-б унеможливлювали прийняття судом до уваги такого визнання в порядку ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає до уваги висновок Органу опіки та піклування, яким визначено доцільним місце проживання дитини з її батьком. Доказів на підтвердження наявності джерела доходу у відповідача який би дозволив належним чином утримувати дитину, місця проживання, обладнаного належним чином для проживання дитини, суду не надано.

Також суд враховує, що дитина, під час проживання із позивачем відвідує навчальний заклад, має сталі соціальні зв`язки, внаслідок чого зміна місця проживання дитини може негативно відобразитись на інтересах дитини, що приводить суд до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят однієї) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено 24 січня 2017 року.

Суддя Д.О. Парфьонов