УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Дякович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький заяву державного виконавця про визнання мирової угоди, -

встановив :

Державний виконавець першого міського відділу ДВС звернувся до суду із заявою про визнання мирової угоди, в обгрунтування якої вказав, що на виконанні в Першому МВ ДВС перебуває виконавче провадження № 48338718 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на навчання сина ОСОБА_3 у розмірі 500грн. щомісяця, починаючи з 05.06.2012 р. і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років. Боржник та стягувач з метою врегулювання спору вирішили укласти мирову угоду на стадії виконання рішення суду.

В судове засідання сторони не зявились, про день та час слухання справи повідомлені в установленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали заяви, встановив наступне.

Як вбачається з мирової угоди від 27.11.2015 року, сторони по виконавчому провадженню № 48338718, а саме стягувач ОСОБА_2 відмовляється від примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниця від 11.07.2012р. винесено по справі № 212/8302/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, за яким стягуються з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_4 на навчання ОСОБА_5 у розмірі 500грн. щомісячно до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, а боржник ОСОБА_1 в свою чергу передає у власність стягувачу земельну ділянку площею 0,0399га, що знаходиться за адресою м. Вінниця вул. Дм.Михайловського, 23а (кадастровий номер земельної ділянки :02:014:0077), яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА№394180 виданого 18.05.2005р. Також, на підставі отримання вищевказаної земельної ділянки у власність стягувач ОСОБА_2 в подальшому не буде звертись до суду із позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_5, 18.06.1993р.н., а за ОСОБА_4 належить визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0399га, що знаходиться за адресою м. Вінниця вул. Дм.Михайловського, 23а (кадастровий номер земельної ділянки :02:014:0077).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст.372 ЦПК України, сторони можуть у виконавчому провадженні укласти мирову угоду. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Відповідно вимог ст. 372 ЦПК України, суд перевіряє, чи умови мирової угоди не суперечать закону, а саме, чи дотриманий сторонами процедурний порядок звернення, чи дійсно укладено мирову угоду, який її зміст, чи зрозуміло, чітко, однозначно, безумовно викладено умови, чи стосується угода предмету спору, чи всі умови мирової угоди визначені у межах позову, стосуються предмету позову і засновані на взаємних поступках, чи в результаті ліквідується спір між сторонами.

Як вбачається з тексту мирової угоди поданої на затвердження суду, спірні правовідносини стосуються визнання права власності на нерухоме майно, а відтак умови укладеної мирової угоди знаходяться поза межами предмету спору щодо стягнення аліментів, за результатами вирішення якого було видано виконавчий документ.

Окрім того, мирова угода в процесі виконання не може стосуватись питань про визначення фактичних обставин та відповідних правовідносин, основною метою такої угоди є встановлення (зміна) способу та порядку виконання ухваленого судового рішення, що може ґрунтуватись саме на взаємних поступках і, безумовно, стосуватись лише прав та обов'язків сторін й предмета спору. Така мирова угода не може виходити за межі спірних правовідносин, стосуватися прав та обов'язків осіб, які не є сторонами у спорі.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини чітко врегульовано законом і вони не можуть змінюватися волевиявленням сторін.

В даному випадку сторони виконавчого провадження намагаються шляхом укладення мирової угоди здійснити перехід прав власності на нерухоме майно. При цьому суд виходять з того, що вказане нерухоме майно не було предметом судового спору, а тому в рахунок примусового стягнення грошових коштів слід застосовувати спеціальний порядок звернення стягнення на таке нерухоме майно, який визначений Законом України «Про виконавче провадження» та яким передбачено вчинення ряду дій (опис, арешт, оцінка, внесення відомостей до відповідних реєстрів) та реалізація шляхом продажу з прилюдних торгів.

Крім цього, частиною 1 ст. 27 ЦК України передбачено, що правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов'язки, є нікчемним.

Враховуючи вищевикладене, подання державного виконавця про визнання мирової угоди, укладеної у виконавчому провадженні № 48338718 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 293, 372 ЦПК України, суд -

ухвалив :

В задоволенні подання державного виконавця про визнання мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :