Справа № 434/143/12
Провадження №4-с/190/5/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м.Пятихатки

Суддя П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області Семенников О.Ю., розглянувши скаргу комунального закладу «Централізована бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» на дії державного виконавця Пятихатського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад «Централізована бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» звернувся до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області з скаргою на дії державного виконавця Пятихатського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1, вказуючи, що з 20.06.2013 року на виконанні Пятихатського районного відділу ДВС Пятихатського РУЮ знаходиться виконавчий лист №434/143/12, виданий 23.04.2013 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2013 року про стягнення з КЗ «ЦБС» на користь ОСОБА_2 31165,25 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На виконання рішення суду 17.10.2013 року КЗ «ЦБС» на імя ОСОБА_2 нараховано 31165,25 грн. та в той же день копії платіжних доручень, копія наказу №85 передані державному виконавцю. Одночасно з нарахуванням середнього заробітку ОСОБА_2 за час вимушеного прогулу в розмірі 31165,25 грн. комунальний заклад провів розрахунок єдиного соціального внеску (3,6%) в розмірі 1121,95 грн. та податку на доходи фізичних осіб (15%) в розмірі 4506,50 грн., які утримав та перерахував на відповідні бюджетні розрахунки. Фактично ОСОБА_2 отримала різницю між нарахованою їй сумою заробітку утриманих податків у розмірі 25536,80 грн. Скаржник вважає, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2013 року ним виконано в повному обсязі, проте зазначене виконавче провадження державний виконавець не закрила та продовжує вчиняти протиправні дії, направлені на стягнення зайвих грошових сум, у звязку з чим заявник просить визнати дії державного виконавця Пятихатського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1, направлені на стягнення з комунального закладу «Централізована бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області коштів, які були утримані боржником, а саме - єдиного соціального внеску (3,6%) в розмірі 1121,95 грн. та податку на доходи фізичних осіб (15%) в розмірі 4506,50 грн., неправомірними та просить зобовязати державного виконавця закрити виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2016 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017 року апеляційну скаргу комунального закладу «Централізована бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» задоволено частково, ухвалу Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2016 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Повертаючи справу на новий розгляд, апеляційний вказав на те, що суд першої інстанції, визначивши правомірними дії державного виконавця відділу Пятихатського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 не взяв до уваги наведені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року розяснення відносно розмежування юрисдикції оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби та не зясував, які зазначені в скарзі дії підлягають розгляду за правилами ЦПК України, а які з них належать до компетенції адміністративних судів, що має значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.15 ЦПК в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких спав проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ст.7 Закону України «Про виконаче провадження» ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) учасниками виконавчого провадження є зокрема державний виконавець, сторони. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ, боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до ст.26 ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду із скаргою, бере участь у її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обовязків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржується. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Крім того в п.п.7,13,17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що відповідно до ст.ст.28,41,89 Закону України «Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом п.7 ч.2 ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У звязку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Згідно з ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено, інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч.3 ст.183 КАС України відповідачем у таких справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищевказаного, приймаючи до уваги роз'яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року та висновки і вказівки апеляційного суду, зазначені в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017 року, суд приходить до висновку, що заявлені у скарзі вимоги щодо оскарження бездіяльності органу ДВС при викладених у скарзі правового обґрунтування та обставинах підлягають розгляду саме в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку із чим, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за поданою скаргою.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою комунального закладу «Централізована бібліотечна система Пятихатського району Дніпропетровської області» на дії державного виконавця Пятихатського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Пятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.Ю. Семенников