Справа № 168/795/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Хаврона О.Й.
Провадження № 22-ц/773/392/17 Категорія: 39 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

суддів - Осіпука В.В., Русинчука М.М.,

з участю:

секретаря Лимаря Р.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соловївської сільської ради, ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, сільськогосподарський виробничий кооператив «Турія», про визнання в порядку спадкування права власності на майновий пай, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 31 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 31 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на майновий пай в розмірі 8869 грн., який був використаний при купівлі-продажу приміщення їдальні, що знаходиться за адресою: вул.Жовтнева, 54 в с. Соловї Старовижівського району Волинської області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_9, який помер 19 березня 2006 року, відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 в інтересах позивачки ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. Відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу визнав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що на момент смерті її батько мав право на майновий пай, оскільки вже у 2001 році він був використаний спадкодавцем при купівлі приміщення їдальні.

Такі висновки суду повністю відповідають встановленим обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального права.

Відповідно до ст.ст. 7, 9, 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», п. «а» ч. 1 Указу Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», право на виділення в натурі частки майна у пайовому фонді колишнього колективного сільськогосподарського підприємства або грошової компенсації мають власники майнових паїв та їх спадкоємці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 затверджено ОСОБА_10 уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення та Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки.

Згідно із вказаними нормативно-правовими актами, відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом), який видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства, що складається комісією з організації вирішення майнових питань, які виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі комісія) і затверджується загальними зборами членів підприємства, які є співвласниками його майна (далі збори співвласників).

Свідоцтво про право власності на майновий пай є документом, що посвідчує вже набуте право громадянина на пай.

У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування, до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (абзац 6 пункту 14 Порядку).

Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 04 квітня 2001 року за № 306/5496 (далі - Наказ), який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року № 253.

Вказаним Порядком передбачалося, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводилося підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалося підписом керівника підприємства та печаткою.

Отже, у відповідності до вимог ст.ст. 10, 11, 60, 179 ЦПК України, позивач повинна довести суду, що її померлий батько ОСОБА_3 мав на момент смерті, тобто на 19 березня 2006 року, право власності на майновий пай, яке підлягало спадкуванню, і таке право успадковане позивачем в установленому законом порядку.

Проте, таких обставин по справі не встановлено і в суді не доведено.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

В матеріалах справи є копія спадкової справи № 111 до майна померлого 19 березня 2006 року ОСОБА_9, з якої вбачається, що спадкоємцями після його смерті батька стали діти позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3, за якими нотаріусом було оформлено спадщину в розмірі по ? частині майна, що складається із земельної частки (паю), отриманої у звязку із своїм членством у КПС «Прогрес», та права на земельну частку (пай), успадкованого по смерті дружини ОСОБА_10, яка померла 25.08.1999 року, а також із грошових заощаджень та простих іменних акцій ВАТ «Ковельмолоко» (а.с.33-53).

Сторони у справі ствердили, що їх батьки, в тому числі і спадкодавець ОСОБА_9, працювали в КСП «Прогрес» і отримували майнові паї, однак відповідних доказів щодо підтвердження обставин отримання ОСОБА_9 майнового паю суду не надано.

Разом з тим, як вбачається із цих же матеріалів спадкової справи, померлий ОСОБА_9 успадкував після смерті своєї дружини право на майновий пай № 624 у загальному майновому фонді КСП «Прогрес» Старовижівського району Волинської області, належний їй на підставі рішення загальних зборів КСП «Прогрес» від 12.03.2000 року за № 1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.04.2000 року (а.с.43).

Однак, нотаріусом жодних документів на успадкування майнових паїв, належних ОСОБА_9, спадкоємцям не видавалось, а, як видно із постанови від 23 січня 2017 року, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцям ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на нежитлове приміщення по вул. Незалежності, 54 в с. Соловї Старовижівського району, у звязку із відсутністю у них належних правовстановлюючих документів на це приміщення (а.с.87).

Судом встановлено, що 27.08.2001 року між СВК «Турія» та покійним ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, від імені яких за дорученням та в своїх інтересах діяв ОСОБА_12, було укладено договір купівлі-продажу приміщення їдальні площею 95,2 кв.м., вартістю 18769,15 грн., що еквівалентно вартості майнових паїв покупців, і це підтверджено копією договору купівлі-продажу від 27 серпня 2001 року (а.с.10).

Зазначений договір купівлі-продажу приміщення їдальні був посвідчений державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори і зареєстрований в реєстрі за №701 та підлягав відповідно до вимог ст.227 ЦК України державній реєстрації в органах БТІ. Однак, договір купівлі-продажу не був зареєстрований у встановленому законом порядку .

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із довідок голови ліквідаційної комісії СВК «Турія», приміщення їдальні по вул. Жовтневій, 54 в с.Соловї було видане згідно поданих заяв на майнові паї членам колишнього КСП «Прогрес», правонаступником якого є СВК «Турія», ОСОБА_12 на суму 655 грн., ОСОБА_4 982 грн., ОСОБА_5 381 грн., ОСОБА_11 3414 грн., ОСОБА_7 1070 грн., ОСОБА_8 3530 грн., та ОСОБА_9 на суму 8869 грн. Отже, спадкодавець разом з іншими особами придбав це майно на підставі письмового договору, використавши майновий пай.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи в позові, вірно визначився щодо відсутності правових підстав для визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес», в звязку з чим висновки суду першої інстанції про недоведеність заявлених вимог слід визнати обґрунтованими.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає .

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 31 січня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді