АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/9523/14-ц Головуючий суддя І інстанції Лазарєв А. В.
Провадження № 22-ц/790/125/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Коваленко І.П.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 02 червня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 27 грудня 2007 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступником якого є Банк) та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 5982153 та додаткові угоди до нього, відповідно до умов яких відповідачці надано кредит у розмірі 227 250,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом в порядку та в строки, визначені Кредитним договором.

До жовтня 2013 року відповідачкою умови договору виконувалась в повному обсязі, однак після цього періоду ОСОБА_1 частково виконувала взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

У серпні 2015 року Банк уточнив позовні вимоги.

Зазначив, що станом на 12 серпня 2015 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 399850,52грн. з яких: заборгованість за сумою(по тілу) кредиту 180692,77гривні, заборгованість за відсотками за користування кредитом 29 909,41 гривень, пеня 80 975,84 гривень, штрафи за порушення обов'язків, передбачених пп. 4.3.2-4.3.6 Кредитного договору, складають 2272,50 гривні, штрафи за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування 106 000,00 гривень.

Просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 5982153 від 27 грудня 2007 року в розмірі 399850,52грн.

Відповідачка проти позову заперечувала. Представник відповідачки зазначив, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності. Банк почав нараховувати прострочення за кредитом з 28 квітня 2014 року на суму 981гр. 04 коп., проте згідно Додатку №2 до Кредитного договору в період з 27 березня 2014 року по 26 квітня 2014 року розмір платежу зазначено 484 гр. 86 коп., а не 981 гр. 04 коп. Також позивач почав нараховувати прострочення за кредитом з 27 травня 2014 року на суму 990 гр. 85 коп., проте згідно Додатку №2 до Кредитного договору в період з 27 квітня 2014 року по 26 травня 2014 року розмір платежу вказаний 489 гр. 70 коп., а не 990 гр. 85 коп.. Окрім того, пеня нараховувалась за прострочення в розмірі 981 гр. 04 коп. та 990 гр. 85 коп. відповідно, а не за прострочення платежів в розмірах 484 гр. 86 коп. та 489 гр. 70 коп. Розрахунок заборгованості містить недостовірну та неперевірену інформацію та не може вважатися належним та допустимим доказом. Сума нарахованих відсотків також не співпадає у Додатку №2 до Кредитного договору з сумою у наданому розрахунку. У розрахунку зазначено, що за період 27 листопада 2013 року - 26 листопада 2013 року нараховано 1862 грн. 98 коп., а у Додатку №2 до Кредитного договору за цей самий період вказано 2039 грн. 29 коп. Також у розрахунку зазначено, що за період 27 січня 2014 року - 26 лютого 2014 року нараховано 1834 грн. 33 коп., а у Додатку №2 до Кредитного договору за цей самий період вказано 2012 грн. 32 коп.. Наступні місяці також мають розбіжності у розрахунках.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 02 червня 2016 року позовні вимоги ПАТ «ПУМБ » задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ » станом на 12 серпня 2015 року заборгованість за кредитним договором №5982153 від 27 грудня 2007 року в загальному розмірі 399850 грн. 52 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 180692,77 гр.; заборгованість за непогашеними відсотками складає 29909 гр. 41 коп.; пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором - 80975 гр. 84 коп.; сума штрафів за порушення обов'язків, передбачених пп.4.3.2 - 4.3.6 кредитного договору- 2272 гр. 50 коп.; сума штрафів за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування 106000 гр., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 3081 гр. 13 коп., всього 402931 гр. 65 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, оскільки судом неповно з'ясовано обставини по справі.

Посилається на невідповідність та розбіжність розрахунку Банку з умовами кредитного договору та додатків до нього.

Щодо проведення судово-економічної експертизи фінансово-кредитних операцій. Зазначає, що поки вона збирала гроші на оплату рахунку в сумі 9240,00 грн., на її адресу надійшов вже інший рахунок за ту ж саму експертизу, але на суму 13240,00 грн. Зібрати таку значну суму вона не змогла.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 27 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 5982153, відповідно до якого відповідачці надано кредит у розмірі 227250 грн. строком до 27 грудня 2022 року зі сплатою 11,99 % річних ( т.1 а. с. 7 - 9).

17 лютого 2012 року між сторонами укладено Додаткову угоду №14034102 до кредитного договору №5982153, за якою ОСОБА_1 додатково надано другий транш кредиту у розмірі 5459, 99 грн. для погашення простроченої частини заборгованості за раніше наданим траншем кредиту; внесено зміни до кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Задовольняючи позовні вимоги Банку суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що відповідачкою не виконано умов Кредитного договору у повному обсязі, а тому заборгованість у сумі 399850 гр. 52 коп. підлягає стягненню.

Відповідно до вимог ст. 526, 553, 554, 1054 ч.1; 1055; 1056 ч.2 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом кошти ОСОБА_1 по кредитному договору отримані; до 2013 року вона виконувала умови договору, а в наступному сплачувала платежі несвоєчасно і не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 12 серпня 2015 року у загальній сумі 399850 грн. 52 коп.

Саме ця сума обґрунтовано стягнута судом.

Посилання відповідачки щодо розбіжностей у графіку заборгованості по кредиту та Додатку №2 до кредитного договору -безпідставне.

Як зазначає представник Банку розбіжностей у розрахунках немає. Додаток №2 до кредитного договору - це сума сукупної вартості кредиту і сумі в ній не можуть співпадати з розрахунком заборгованості, оскільки ОСОБА_1 несвоєчасно і не в повному обсязі сплачувала платежі, а тому і суми різні.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий Банком, відповідачкою не спростовано, свого розрахунку до суду не надано.

За клопотанням представника відповідачки при розгляді справи в суді першої інстанції та апеляційному перегляді призначалась судово-економічна експертиза. Однак, внаслідок ненадходження оплати за проведення експертизи справу повернуто до суду без її виконання.

Щодо посилання представника відповідачки, що ОСОБА_1 станом на 20 грудня 2016 року не має простроченої заборгованості за кредитним договором, то колегія виходить з наступного.

З довідки №КНО-44.2.1./246, наданої представником відповідачки, вбачається, що станом на 20 грудня 2016 року у ОСОБА_1 відсутня прострочена заборгованість за кредитним договором, поточні платежі здійснюються за графіком.

В суді апеляційної інстанції представник відповідачки зазначив, що в нього не має даних та розрахунків, яка саме сума була сплачена ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Позов Банком пред'явлено у жовтні 2014 року та заборгованість стягнута станом на 12 серпня 2015 року.

Заборгованість у повному обсязі погашена не була.

За таких обставин ОСОБА_1 та Банк не позбавлені можливості зробити перерахунок заборгованості з урахуванням погашених сум.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 02 червня 2016 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: