У х в а л а

27 січня 2017 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про скасування рішень селищної ради, визнання права власності на земельні ділянки та об'єкт незавершеного будівництва, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Верховного Суду України від 12 грудня 2016 року заяву ОСОБА_2, ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 вересня 2016 року залишено без руху в зв'язку з її невідповідністю вимогам статей 357, 358 ЦПК України з наданням строку до 11 січня 2017 року для усунення недоліків заяви, оскільки: у заяві відсутнє посилання на судові рішення суду касаційної інстанції, які є прикладами з підстав пункті 1, 2 ч. 1 статті 355 ЦПК України та не додано їх копії, а також доводи заяви зводяться до оцінки судами обставин справ і застосування ними норм матеріального та процесуального права, однак які саме норми права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції у судовому рішенні, що є предметом перегляду за їх заявою заявники не вказують. При цьому, у зазначеній ухвалі Верховного Суду України зверталась увага заявників, що додані ними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не є судовими рішеннями судів касаційної інстанції, а тому вони не можуть бути прикладами з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 355 ЦПК України. Також ОСОБА_2, не додано до заяви документу про сплату судового збору.

24 січня 2017 року до Верховного Суду України від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду України від 12 грудня 2016 року надіслано уточнення до заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 вересня 2016 року, в якому заявники просять скасувати ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 вересня 2016 року та від 23 грудня 2015 року й рішення судів першої і апеляційної інстанцій. До надісланого уточнення додано квитанцію про сплату ОСОБА_2 судового збору та копію ухвали Львівського Апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2010 року.

Із змісту надісланого заявниками уточнення до заяви про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції вбачається, що заява подана з підстав пунктів 1, 2 частини 1 статті 355 ЦПК України щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права - ч. 6 статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство», статті 12 Земельного кодексу України та Прикінцевих положень до нього, ЦК України та норм процесуального права - ч. ч. 4, 5 ст. 328 ст.ст. 213, 214 ЦПК України, однак в порушення статті 358 ЦПК України заявники не зазначили різних за змістом судових рішень суду касаційної інстанції, які є прикладами неоднакового застосування судами норм матеріального та процесуального права та не надали їх копії.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не усунені в повному обсязі недоліки заяви протягом установленого ухвалою Верховного Суду України від 12 грудня 2016 року строку, заява підлягає поверненню заявникам.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 вересня 2016 року повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко