Справа № 305/57/17
Провадження по справі № 2/305/334/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

23.01.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

за участі секретаря - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рахівської міської ради в особі виконавчого комітету про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Рахівської міської ради в особі виконавчого комітету про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування позову зазначила, що після смерті 05.01.2009 року її батька ОСОБА_2 та 01.04.2011 року її матері ОСОБА_3, відкрилася спадщина на належне їй майно, яким є житловий будинок №36, що розташований за адресою: м. Рахів, вул. Гагаріна, №36, Закарпатської області, який належав їм на праві приватної (особистої) власності. Вартість житлового будинку на даний час становить 108756 гривень. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, є вона ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4 та сини ОСОБА_5, ОСОБА_6. Між цим, 11.11.2016 року сини ОСОБА_5, ОСОБА_6 будучи спадкоємцями першої черги спадкування за законом відмовилися від прийняття спадщини після смерті матері в її користь, про що ними складено відповідну заяву до Рахівської ДНК. Вона, ОСОБА_1 постійно до дня смерті матері проживала разом з останньою, а отже вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері вона не змогла, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва, про що складено постанову №110 від 24 листопада 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак з цим вона не погоджується, оскільки підтвердженням приналежності спадкодавцю вказаного житлового будинку є рішення виконкому Рахівської міської ради народних депутатів №185 від 27 листопада 1978 року. Саме не вчинення спадкодавцями відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання нею як спадкоємцем за законом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. Спорів з приводу заявлених вимог про спадкування зазначеного житлового будинку не існує, що стверджено Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру. На підставі наведеного просила визнати за нею, ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, право власності на житловий будинок №182, розташований по вул. Буркут в м. Рахів Закарпатської області, загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м., літня кухня загальною площею 56,0 кв.м., з надвірними спорудами.

Позивачка, ОСОБА_1, в судове засідання не з"явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача виконавчого комітету Рахівської міської ради, в судове засідання не з"явився. Міський голова ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи без участі представника міської ради та визнання позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що 01.04.2011 року померла громадянка ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії I-ФМ № 118712 від 01.04.2011 року, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, та про що зроблено відповідний актовий запис за № 63 від 01.04.2011 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Рахів, вул. Буркут, №182 Закарпатської області, 1/2 частину якого, при цьому, фактично успадкувала після смерті, 05.01.2009 року, чоловіка ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийнявши спадщину, після смерті свого чоловіка, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, ставши таким чином одноосібним власником житлового будинку №182 по вул. Буркут в м. Рахів, Закарпатської області.

Оскільки спадщина за померлою ОСОБА_3 відкрилася 09.06.1970 року, то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги за законом являється її дочка, позивачка по справі ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК №186051 від 25 червня 1970 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ №474578 від 10.10.1987 року та свідоцтвом про одруження серії І-ФМ №044375 від 14 серпня 2002 року. Іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 являються її сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак останні написали нотаріально посвідчену заяву, в якій відмовилися від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті їхньої матері ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1978 році.

Також у матеріалах справи наявне рішення виконкому Рахівської міської ради народних депутатів від 27 липня 1978 року №185 про продовження строку рішення №59 виконавчого комітету міської ради від 10 серпня 1962 року про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в м. Рахів по вул. Радянської Армії №179/а площею 300 кв.метрів.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлнено, що позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті своєї матері, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, що стверджується довідкою №5901 від 06.12.2016 року, виданою виконавчим комітетом Рахівської міської ради.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, оскільки інші спадкоємці першої черги за законом відмовилися від прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою м. Рахів, вул. Гагаріна, №36, Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, право власності на житловий будинок №182, розташований по вул. Буркут в м. Рахів Закарпатської області, загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м., літня кухня загальною площею 56,0 кв.м., з надвірними спорудами.

Судовий збір в сумі 1088 гривень залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.