РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2017 року м. Словянськ Єд. унік. № 243/295/17

Провадження № 2-о/243/85/2017

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Кузнецова Р.В.,

при секретарі - Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Слов'янську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участі заінтересованої особи: Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 23 вересня 2016 року за місцем свого проживання в м. Донецьк помер її батько ОСОБА_2 про що свідчать свідоцтво про його смерть, оформлено та видано в Донецькій Народній Республіці з відповідними печатками та підписами повноважних осіб.

Оскільки ця територія є окупованою, то документи не мають юридичної сили і факт смерті матері їй потрібно встановити в судовому порядку для оформлення спадкових прав.

Просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте надала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, від заінтересованої особи надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника, не заперечували проти заяви, просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положення ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_3 України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 21.01.2015 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджено відповідною копією його паспорту (а.с. 7-11).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб заявниці серії ІІ-НО № 432306 виданого 18.06.1977 року

ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2) А.П. одружилася із ОСОБА_4, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Мікіна» (а.с. 12).

ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтвом про народження заявниці серії І-ЯР №578407 від 07 грудня 1956 року (а.с. 13).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть, виданого Комунальним підприємством «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 7 м. Донецька» ДНР № 174 від 23.09.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 23 вересня 2016 року, причина смерті хронічна судинно-мозкова недостатність третього ступеня (а.с.14).

Відповідно довідки до форми № 106/у про причину смерті від 23.06.2016 року ОСОБА_2 помер від хронічної судинно-мозкової недостатності третього ступеня (а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про смерть ДНР № 040758 від 24.09.2016 року, ОСОБА_2 помер 23 вересня 2016 року у Куйбишевському районі м. Донецька, Україна (а.с. 16).

Згідно свідоцтва про поховання КП «Ритуальна служба, ОСОБА_2 похован у секторі 5 на місці (8,0*2,5) 24 вересня 2016 року у м. Донецьк на цвинтарі ОСОБА_5 (а.с. 20).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На звернення ОСОБА_1 до Словянського міського ВДРАЦС їй було відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки нею предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.17)..

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто свідоцтво про смерть ОСОБА_2, померлого 23 вересня 2016 року, видане 23.09.2016 р. в м. Донецьк - на території, тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...».

Таким чином суд бере до уваги відомості, які зазначені у лікарському свідоцтві про смерть № 174 від 23.09.2016 р., засвідченому підписом лікаря та печаткою медичної установи, та свідоцтві про смерть серії ДНР № 040758, видане Куйбишевським районним відділом ЗАЦС, враховуючи неможливість в інший спосіб отримати відомості, зазначені у цих документах, хоча й не визнає зазначене лікарське свідоцтво та свідоцтво про смерть офіційним документом.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки породжує для неї правові наслідки отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 у відділі ДРАЦС.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в певний час, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість.

Відповідно до положення п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_3 України. Враховуючи, що м. Донецьк є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду.

Керуючись статтями 3, 57-59, 60, 234, 256-259, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, за участі заінтересованої особи: Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України.

Визнати датою смерті ОСОБА_6 23 вересня 2016 року, місце смерті м. Донецьк, Україна, причина смерті хронічна судинно-мозкова недостатність третього ступеня.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов′янського

міськрайонного суду ОСОБА_3