_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5941/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей та дружину, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача аліменти на утримання її, як дружини, у розмірі 1/3 частини усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку, а саме до 08.12.2017 року. При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей, які проживають та перебувають на утриманні позивача. Так як відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивач змушена звернутися до суду із позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали та просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали надані письмові заперечення на позовну заяву та пояснили, що відповідач здатний та погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 930 грн. на кожного, та 300 грн. на утримання позивача.

Вислухавши учасників справи, які зявилися до судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.11.2005 року, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2016 року по справі № 520/17503/15-ц. Рішення набрало законної сили 07.03.2016 року /а.с. 3/.

Від шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із відповідних свідоцтв про народження, батьками у яких вказані сторони по справі /а.с. 4-6/.

Згідно довідки № 79 від 09.02.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6.

Таким чином, судом встановлено, що малолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходяться на утриманні позивача.

У ході розгляду справи сторона позивача пояснювала, що відповідач ОСОБА_2 працює моряком та отримує систематично заробітну плату, у звязку із чим позивач просить стягнути аліменти у частині від доходів відповідача.

Як на підтвердження свої позовних вимог ОСОБА_1 посилається на лист Одеського міського центру зайнятості від 27.02.2017 року, з якого слідує, що ОСОБА_2 не перебував на обліку як безробітний у період з 29.11.2016 року по 20.02.2017 року, та не перебуває на обліку і на теперішній час.

Сторона відповідача у ході розгляду справи пояснювала, що відповідач, дійсно, має свідоцтво моряка та раніше ходив у рейси, про що суду надано свідоцтво № 1991/2013 та свідоцтво № 00015/2014/03, сертифікат № 0115001, посвідчення особи моряка.

Судом досліджено направлення на працевлаштування ОСОБА_2, видане Одеським міським центром зайнятості, та журнал відвідування центру зайнятості. У звязку із чим, доводи позивача з посиланням на лист Одеського міського центру зайнятості від 27.02.2017 року, спростовуються дослідженими матеріалами справи, та судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 наданий час офіційно не працевлаштований та перебуває на обліку в Одеському міському центрі зайнятості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, у звязку із встановленими обставинами щодо не працевлаштування відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів в порядку ч. 1 ст. 184 СК України.

У ході розгляду справи представник відповідача пояснювала, відповідач згодний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 930,00 грн., оскільки він систематично надає кошти на утримання дітей, хоча його дохід є нестабільним та мінливим. На підтвердження вказаних обставин судом досліджено надані стороною відповідача квитанції та чеки.

Суд враховує встановлений ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2017 рік , прожитковий мінімум у 2017 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Тому сума аліментів на дитину сторін має узгоджуватись з вказаною сумою.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, та враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені, а саме суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на кожного. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання як дружини, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Стаття 84 СК України зазначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріалу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позивач у розумінні ст. 84 СК України має право на її утримання, у зв'язку із чим, позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що у звязку із мінливістю та нестабільністю доходу відповідача, аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 500,00 грн.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 158, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 84, 180, 182-184 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. /одна тисяча гривень 00 копійок/ на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 29.11.2016 року та до досягнення повноліття синами ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме до 05.01.2027 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. /п'ятсот гривень 00 копійок/, починаючи з 29.11.2016 року і до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку, а саме до 08.12.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. /пятсот пятдесят пять гривень 20 копійок/.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.