Провадження № 2-п/263/50/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11 лютого 2016 року, зацікавлена особа: ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана заява про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 07.12.2015 року та на протязі всього строку непрацездатності, та стягнення на користь держави судового збору в розмірі 487,20 грн., яка обґрунтована тим, що про наявність вказаного рішення заявник дізнався 01.08.2016 року зі змісту листа від колишньої дружини ОСОБА_2 та йому не було відомо про наявність у провадженні суду вказаного позову, судові повістки, він жодного разу не отримував. Зауважує, що в позовній заяві ОСОБА_2 вказала адресу його колишнього мешкання, за якою він не мешкаю з 2014 року, тому він не зявлявся до суду з поважних причин та не надав докази, на які мав намір посилатися з метою заперечення проти позову, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Також зазначає, що вказані позивачкою відомості щодо наявності в нього роботи та заробітку не відповідають дійсності, оскільки він на теперішній час не працює та не має заробітку, а також маю непрацездатну матір, яка потребує допомоги. На підставі викладеного просить скасувати заочне рішення від 11 лютого 2016 року і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник заявника в судовому засідання заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив заяву задовольнити з підстав, в ній зазначених. При цьому заявив клопотання в порядку ст. 73 ЦПК України щодо поновлення строку на подання даної заяви, оскільки оскаржуване рішення було отримано відповідачем 14.03.2016 року, а заява про його перегляд була подана з пропущенням, передбаченого законодавством десятиденного строку з тих підстав, що відповідач отримував від позивачки погрози про притягнення його до кримінальної відповідальності у разі не утримання її як непрацездатної, які він приймав серйозно до моменту звернення до адвоката, тож вважає дану причину поважною.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви та скасування заочного рішення суду, також зауваживши, що вищенаведена причина пропуску строку для звернення до суду з даною заявою не є поважною.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що клопотання про поновлення строку на подання даної заяви та сама заява про перегляд заочного рішення суду підлягають задоволенню, а заочне рішення слід скасувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11 лютого 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 07.12.2015 року та на протязі всього строку непрацездатності, та на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн..

Згідно листа Донецької дирекції ДП поштового звязку «Укрпошта» від 13.01.2017 року, рекомендований лист з Жовтневого районного суду м. Маріуполя за № 482 (рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11 лютого 2016 року) був отриманий особисто ОСОБА_1 14.03.2016 року, що сторонами в ході судового розгляду не оспорюється.

Згідно з ч.2 ст.228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

23.08.2016 року заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Частиною 2 статті 72 ЦПК України передбачені наслідки пропущення процесуальних строків, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Відповідно до ст.73 ЦПК України суд поновляє або продовжує строк, встановлений відповідно судом або законом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ.

Вирішуючи заявлене клопотання про поновлення строку для звернення до суду з даною заявою про перегляд заочного рішення суду від 11.02.2016 року, суд враховує положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру, а також положень ст.1 ЦПК України, відповідно до яких завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому суд вважає, що пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення слід поновити з метою недопущення порушення законних прав та інтересів ОСОБА_1

При цьому, відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не сповістив про причини неявки з поважних причин та докази, на які він посилається, мають суттєве значення для вірного розгляду справи.

Справедливість судового розгляду за ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вимагає створення рівних умов захисту прав та охоронюваних законом інтересів на всіх його стадіях, коли заінтересовані особи мають розраховувати на те, що, у всякому випадку, будуть застосовані правила щодо регулювання строків вчинення процесуальних дій, що мають, безсумнівно, мету забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання в контексті забезпечення ефективного захисту в суді принципу правової визначеності, за яким має враховуватися добросовісність заявника, момент, коли заінтересована особа мала б довідатися про судовий акт та про підстави, якими він вмотивований, у звязку з чим особа має нести тягар наслідків недотримання таких правил.

Враховуючи вищевикладене, зокрема відсутність заявника у судових засіданнях по справі та зазначені ним обставини щодо матеріального становища, суд вважав за доцільне, з метою забезпечення реалізації прав останнього щодо доступу до правосуддя, заяву про скасування вищевказаного заочного рішення суду задовольнити та призначити справу до розгляду в судовому засіданні з метою зясування правової позиції заявника, природи правовідносин, та забезпечити можливість сторонам виступити і висловити свою позицію з приводу поданої позовної заяви.

Керуючись ст.230-232 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини.

Призначити справу позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини до розгляду в загальному порядку у судовому засіданні на 15 лютого 2017 на 09-30 годину у приміщенні суду.

У судове засідання викликати сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Хараджа