Справа №333/347/17
Провадження №6/333/27/17
У Х В А Л А

Іменем України

25 січня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Круглікової А.В.,

при секретарі Тарасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя подання державного виконавця Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1, погоджене з начальником Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Заявлене подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом №333/7085/13-ц, виданим 21.11.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.09.2013 року, до досягнення дитиною повноліття. Боржником зобовязання за вказаним виконавчим документом не виконано. Станом на 31.10.2016 року заборгованість складає 19488,60 грн. Оскільки боржник рішення суду не виконує і ухиляється від його виконання, існує імовірність того, що він з метою невиконання рішень суду може виїхати на постійне місце проживання за межі України, тому, на думку державного виконавця, просить суд тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України до моменту виконання ним зобовязань.

В судовому засіданні державний виконавець Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області подання підтримав, з підстав викладених у поданні та просив суд його задовольнити.

Вислухавши доводи державного виконавця Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, вивчивши матеріали подання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 377-1 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає зазначене подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Статтею 2 «Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї» та статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну та визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених зазначеним законом, та вїхати в Україну.

На підставі ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань;

Таким чином, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Судом встановлено, що 25.11.2013 року державним виконавцем Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №333/7085/13-ц, виданим 21.11.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.09.2013 року, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно доданого до матеріалів подання розрахунку по аліментам, здійсненого старшим державним виконавцем Басовим М.М., загальна сума боргу ОСОБА_3 станом на 31.10.2016, складає 19 488,60 грн.

Як вбачається із змісту заявленого подання, останнє обґрунтовано саме невиконанням боржником рішення суду, що на думку державного виконавця є достатньою підставою для прийняття судом рішення про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Аналіз наведеного вище п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» дає суду підстави для висновку, що під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням з об'єктивної сторони слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. При цьому, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

В розумінні положень ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, згідно з ч.2 ст.377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. У звязку з тим, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково. Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Як встановлено вище матеріалами розгляду подання, державним виконавцем в якості доказів наявності заборгованості ОСОБА_3 в сумі 19 488,60 грн. надано суду розрахунок по аліментам, який здійснений самим виконавцем.

При цьому, жодних доказів на підтвердження обізнаності боржника про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження, існування у нього реальної можливості виконати рішення суду, відомостей про наявність чи відсутність майна у боржника, в т.ч. рухомого або ж нерухомого, на яке може бути звернуто стягнення, встановлення боржнику строків добровільного виконання зобовязань за рішенням суду та їх порушення останнім, державним виконавцем до матеріалів свого подання не надано.

Отже, в матеріалах подання відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що ОСОБА_3, маючи майно чи грошові кошти їх приховує, або ж перешкоджає у їхньому вилученні і реалізації.

Водночас, суд виходить з того, що здійснений державним виконавцем розрахунок по аліментам не підтверджує того факту, що боржник саме ухиляється від виконання своїх боргових зобовязань.

З огляду на викладене, державним виконавцем як стороною, яка приймає участь у розгляді подання, не доведено суду ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме: не довів наявність факту ухилення (навмисного чи іншого свідомого невиконання) боржником від виконання судового рішення.

У звязку з чим, у задоволенні подання державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1, погодженого з начальником Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України судом відмовляється.

Керуючись ст.ст.33, 64 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1, погодженого з начальником Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Круглікова