Справа № 369/4472/15-ц Головуючий у І інстанції Нікушин В. В.
Провадження № 22-ц/780/1665/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 29.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Верланова С.М.,

за участю секретаря: Дрозд Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановила:

у квітні 2015 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до Києво Святошинського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 28 серпня 2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення заборгованості, що відповідає строку дії картки.

За умовами даного договору ОСОБА_2 мав регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Проте відповідач не вносив необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дали.

Станом на січень 2015 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті кредиту - 7823 грн. 33 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 5989 грн. 05 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 500 грн. 00 коп.

Оскільки у встановлений строк ОСОБА_2 кредит не погашав, відсотки за користування кредитом не сплачував, тому банк відповідно до умов договору нарахував штраф за порушення строків погашення кредиту та відсотків в розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 715 грн. 62 коп. (процентна складова).

Просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №б/н від 28 серпня 2012 року у розмірі 15 528 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 243, 60 грн.

Заочним рішенням Києво Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на корить ПАТ КБ «Приват Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15 528 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості по сплаті кредиту - 7823 грн. 33 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5989 грн. 05 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 500 грн. 00 коп., заборгованість по штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафу (процентна складова) - 715 грн. 62 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на корить ПАТ КБ «Приват Банк» судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із заочним рішенням першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги що ані позовна заява, ані матеріали справи не містять інформацію про кінцевий строк дії кредитної картки.

Судом першої інстанції не досліджено обставину отримання вищевказаної картки відповідачем.

Крім того, апелянт вважає, що відсутні обґрунтування з боку позивача, застосування різних відсоткових ставок за користування кредитними коштами. Адже, відповідно до розрахунку заборгованості, а саме значень «процентна ставка (поточна)», «процентна ставка (прострочена)», банк нарахував відсотки у розмірі 30%, 34,8%, 36%,72%. При цьому, суд першої інстанції в оскаржуваному заочному рішенні встановив, що нарахування відбулися лише в розмірі 30% річних, що суперечить матеріалам справи.

Просив скасувати заочне рішення Києво Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року, позов ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 серпня 2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н.

За цим договором ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору від 28 серпня 2012 року, договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг.

Згідно п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/temis/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно до вимог статей 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та ОСОБА_3), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення ОСОБА_3, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що станом на січень 2015 року за ОСОБА_2 рахується заборгованість в розмірі 15 528 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості по сплаті кредиту - 7823 грн. 33 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5989 грн. 05 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 500 грн. 00 коп., заборгованість по штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафу (процентна складова) 715 грн. 62 коп.

Також, з розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_2 не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст.509.526.1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦK України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Умов та Правил надання банківських послуг» боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

На підставі п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.2.1.1.12.11 «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Згідно п.1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення ОСОБА_3 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

Відповідно до. п.2.1.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг» за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (використання простроченого кредиту та ОСОБА_3) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються Тарифами, які викладені на банківському сайті.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст.213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Тому, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді