Справа №597/1221/16-ц
Провадження №2/597/8/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2017 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Представник позивача в позовній заяві просить стягнути в користь позивача з відповідача 134758,50 гривні заборгованості за кредитним договором №TES0GА від 18.08.2008 року та судовий збір у розмірі 2021,38 гривні, покликаючись на те, що відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 100800,00 гривень, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірах, передбачених договором та кінцевим терміном повернення до 18.08.2023 року. Однак, відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, чим порушив його умови і станом на 17.11.2016 року заборгував 624576,92 гривні. Даний борг складається із:

заборгованості по кредиту - 134758,50 грн.;

заборгованості по процентах за користування кредитом - 157770,41 грн.;

заборгованості по комісії за користування кредитом - 31312,64 грн.;

пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 300735,37 грн.

Одночасно представник позивача в позовній заяві зазначає, що ПАТ КБ "Приватбанк" не вимагає від відповідача повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, а просить суд стягнути з нього в користь позивача лише заборгованість за тілом кредиту, що складає 134758,50 грн.

Представник позивача у своїй заяві також просить суд слухати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення в газеті "Урядовий кур'єр" №3 від 06.01.2017 року оголошення про його виклик в судове засідання.

Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без його участі, так як, представник позивача не заперечує проти цього.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи із наступного:

18.08.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №TES0GА, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 100800,00 гривень, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірах, передбачених договором та кінцевим терміном повернення до 18.08.2023 року.

Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

ПАТ КБ "Приватбанк " виконав свої зобов'язання згідно з договором та видав відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 100800,00 грн.

Відповідно до п.8.3 вищевказаного кредитного договору забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає іпотека будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1".

В судовому засіданні встановлено, що 18.08.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №ТЕSOGА.

Вищевказаним договором іпотеки відповідач надав позивачу в іпотеку нерухоме майно - будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1", який сторонами оцінений у 150000,00 гривень (п.35.4 договору іпотеки №ТЕSOGА від 18.08.2008 року).

Відповідно до п.2 та п.18.10 договору іпотеки №TES0GА - іпотекою забезпечується виконання зобов'язання іпотекодавцем за кредитним договором, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем; у разі звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, включаючи відсотки, винагороди та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки, витрати на утримання предмету іпотеки, а також здійснення забезпечених іпотекою вимог.

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 25.02.2013 року звертався до Заліщицького районного суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вищевказаним рішенням суду від 19.03.2013 року позовні вимоги банку, які на той час складали 205865,02 гривні задоволено, звернено стягнення заборгованості за кредитним договором №TES0GА від 18.08.2008 року на предмет іпотеки - будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1".

Однак, про даний факт, як і про факт укладення з відповідачем ОСОБА_1 іпотечного договору, як гарантію виконання зобов'язання відповідачем за кредитним договором, взагалі представник позивача в позовній заяві замовчав.

В судове засідання представник позивача не з'явився, просить слухати справу у його відсутності, доказів того, чи реалізований предмет іпотеки суду не надав.

Згідно п.42 абз.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця.

Відповідач ОСОБА_1 являється як позичальником по кредитному договору №TES0GА від 18.08.2008 рокутак і заставодавцем будинку, що в АДРЕСА_1 Тернопільської області.

Враховуючи, що позов банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, що забезпечував виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором №TES0GА задоволений рішенням суду, що набрало законної сили, та передбачення при укладенні договору про забезпечення іпотекою кредиту позивача в повній мірі, незалежно від розміру, суд приходить до переконання, що в задоволенні даного позову слід відмовити за його безпідставністю, адже стягнення з відповідача в користь позивача суми, яку наводить представник позивача в позовній заяві, призведе до подвоєння заборгованості відповідача перед банком, яку він фактично погасив передавши банку для реалізації будинок, що був предметом іпотеки.

Кошти здобуті позивачем від реалізації предмету іпотеки повинні були в повній мірі, як це зазначено в договорі іпотеки, покрити заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором.

Доказів про реалізацію предмета іпотеки та ціну за яку реалізовано будинок, належний колись ОСОБА_1, представник позивача суду не надав.

Про даний факт, як зазначалось вище, представник позивача в позовній заяві взагалі замовчував, в судове засідання не з'явився, побажавши, щоб дана справа слухалась у його відсутності, на підставі наданих доказів.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.15-16, 1054 ЦК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання ним копії рішення.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а відповідачем протягом 10 днів з дня перегляду заочного рішення.

Суддя

С. В. Дудяк