Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві: Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3, про виключення майна з-під арешту, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд зняти арешт зі всього майна, що належить ОСОБА_1, накладений постановою ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області про відкриття виконавчого провадження від 16 серпня 2000 року при примусовому виконанні виконавчого документу №2-1618 від 10 липня 2000 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, зареєстрованого 02 червня 2005 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним №2039645 реєстратором ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою (архівний запис).

В обґрунтування вказаного позову позивач ОСОБА_1 зазначає, що йому на праві приватної власності, належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. 50 років Жовнтя, 236 в с. Приморське Василівського району Запорізької області.

На сьогоднішній день в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис, що на все майно позивача накладено арешт державним виконавцем ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області від 07 лютого 2001 року при примусовому виконанні виконавчого документу № 2-1618 від 10 липня 2000 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу.

Дійсно, 21 квітня 2000 року ОСОБА_3 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовною вимогою про визнання договору позики дійсним та стягнення заборгованості.

10 липня 2000 року Василівський районний суд Запорізької області виніс рішення, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3

16 серпня 2000 року державним виконавцем Карнаух О. було відкрито виконавче провадження і накладено арешт на все майно боржника з метою забезпечення виконання вищевказаного рішення суду.

21 серпня 2000 року ОСОБА_1 звернувся до державної виконавчої служби з заявою про призупинення виконання рішення суду, у зв'язку з його оскарженням.

09 лютого 2001 року президією Запорізького обласного суду, рішення Василівіського районного суду Запорізької області від 10 липня 2000 року було скасоване, а справу направлено на новий розгляд у іншому складі суддів.

11 лютого 2002 року Василівський районний суд Запорізької області виніс рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 залишились не задоволеними. Дане рішення набрало законної сили 13 березня 2002 року, про що на рішенні є відповідна відмітка.

У зв'язку з тим, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд відмовив, державний виконавець Карнаух О. закінчив виконавче провадження, про що виніс постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню судового рішення від 10 липня 2000 року у справі №2-1618.

12 вересня 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з питання відчуження житлового будинку, де йому була дана інформаційна довідка про те, що на все його майно накладено арешт державним виконавцем у 2000 році.

Звернувшись до ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області з даного приводу, ОСОБА_1 отримав відповідь, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, будь-які відомості стосовно виконавчих документів, боржником за якими являється ОСОБА_1, відсутні.

Оскільки на сьогоднішній день ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області не може скасувати арешти, так як відсутнє будь-яке виконавче провадження (відкрите, закрите) у відношенні ОСОБА_1, тому він вимушений звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в особі ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, але надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення питання по суті справи просить залишити на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, розглянувши заяви учасників процесу, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивачеві ОСОБА_1 на праві приватної власності, належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. 50 років Жовнтя, 236 в с. Приморське Василівського району Запорізької області, що підтверджується Інформаційною довідкою, яка є в справі.

На сьогоднішній день в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, витяг з якого міститься в справі, міститься запис за реєстраційним №2039645 про те, що на все майно позивача накладено арешт постановою державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області від 07 лютого 2001 року при примусовому виконанні виконавчого документу № 2-1618 від 10 липня 2000 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу.

10 липня 2000 року Василівський районний суд Запорізької області виніс рішення, копія якого є в справі, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про визнання договору позики дійсним та стягнення заборгованості.

16 серпня 2000 року державним виконавцем Карнаух О. на виконання зазначеного рішення суду було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все майно боржника з метою забезпечення виконання вищевказаного рішення суду, що підтверджується постановою, копія якої є в справі.

21 серпня 2000 року ОСОБА_1 звернувся до державної виконавчої служби з заявою про призупинення виконання рішення суду, у зв'язку з його оскарженням, копія якої є в справі..

09 лютого 2001 року постановою президії Запорізького обласного суду, копія якої є в справі, вищевказане рішення Василівіського районного суду Запорізької області від 10 липня 2000 року було скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

11 лютого 2002 року Василівський районний суд Запорізької області виніс рішення, копія якого є в справі, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено. Дане рішення набрало законної сили 13 березня 2002 року, про що на рішенні є відповідна відмітка.

18.05.2001 року державний виконавець Карнаух О. закінчив виконавче провадження, про що виніс постанову, копія якої є в справі, однак, арешт з майна позивача не зняв.

На даний час у провадженні ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відсутні виконавчі провадження, боржником за якими являється ОСОБА_1, що підтверджується листами ВДВС та рішенням суду від 21.11.2016 року, копії яких є в справі.

Позивач, як власник вказаного житла, має право, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Його право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.ст.321, 383, 386 ЦК України, позивач не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; він має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст.391 ЦК України, позивач, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ст.59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і звільнення майна з-під арешту.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, виходячи з принципів законності, обєктивності, доцільності та справедливості, суд вважає необхідним, з метою усунення перешкод позивачеві у володінні, користуванні та розпорядженні належним йому майном, - зняти арешт зі всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, накладений постановою ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області про відкриття виконавчого провадження від 16 серпня 2000 року при примусовому виконанні виконавчого документу №2-1618 від 10 липня 2000 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, зареєстрованого 02 червня 2005 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним №2039645 реєстратором ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою (архівний запис).

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст.15, 16, 20, 1216, 1217, 1222, 1258, 1261, 1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 58, 59, 60, 61, 64, 88,154,208, 209,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву, - задовольнити.

Зняти арешт зі всього майна, що належить ОСОБА_1, накладений

постановою ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області про відкриття виконавчого провадження від 16 серпня 2000 року при примусовому виконанні виконавчого документу №2-1618 від 10 липня 2000 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, зареєстрованого 02 червня 2005 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним №2039645 реєстратором ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою (архівний запис).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду ОСОБА_6