н/п 2-о/490/102/2017 Справа № 490/557/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Центральний районний суд м.Миколаїва у складі:

головуючого судді - Гуденко О.А.

при секретарі - Баландіній В.Є.,

за участю представника МОПЛ ОСОБА_1,

законного представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за заявою Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку,-

ВСТАНОВИВ:

В.о. головного лікаря МОПЛ №1 звернувся до суду із заявою про надання дозволу на примусову госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заява мотивована тим, що хворий хворіє з 2007 року, є інвалідом І групи. З 2008 року знаходиться на обліку у психіатра ДПВ МОПЛ №1. Неодноразово проходив курси стаціонарного лікування. На теперішній час виявляє загострення психічного розладу (зявилась немотивована роздратованість, імпульсивність, постійно свариться з родичами, погіршився нічний сон, побився з батьком).

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити.

Хворий за станом здоровя не може зявитися в судове засідання.

Законний представник хворого , його батько, який є опікуном, у судовому засіданні просив суд задовольнити вимоги заяви.

Згідно ч. 4 ст. 234 ЦПК України, у випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9,10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді двох народних засідателів.

Частиною 1 ст. 127 Конституції України передбачено, що правосуддя здійснюють професійні судді та, у визначених законом випадках, народні засідателі і присяжні.

У відповідності до ч. 4 ст. 129 Конституції України судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних

У звязку із набранням чинності 30 вересня 2016 року змін до Конституції України Пленум Верховного Суду України 31.10.2016 року відмовив у внесенні в Конституційний Суд України подання щодо конституційності ч. 2 ст. 18, ч. 4 ст. 234 ЦПК України, ч. 5 ст. 124, ч. 1 ст. 127 та ч. 4 ст. 129 Конституції України та вказав, що положення ч. 4 ст. 234 ЦПК України на підставі п. 1 розділу ХV Перехідних положень Конституції України втратили свою чинність.

За такого, справа підлягає розгляду у складі у складі головуючого судді Гуденко О.А.. та секретаря судового засідання Баландіній В.Є.

Вислухавши думку сторін, вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В силу ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації.

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі психіатричної допомоги та її продовження у примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

У рішенні ЛКК МОПЛ №1 від 24.01.2017 року вказано, що хворий ОСОБА_3,поступив 22.01.2017 р. до 7-го відділення МОПЛ №1, доставлений бригадою ШМД в звязку з погіршенням психічного стану, агресією до оточуючих. З 2008 року знаходиться на обліку у психіатра ДПВ МОПЛ №1. Неодноразово проходив курси стаціонарного лікування. На теперішній час виявляє загострення психічного розладу (зявилась немотивована роздратованість, імпульсивність, постійно свариться з родичами, погіршився нічний сон, побився з батьком). Діагноз хворого «Психоорганичний розлад з вираженими порушеннями поведінки, помірним зниженням когнітивних функцій. Агресія до оточуючих».

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03 квітня 2014 року ОСОБА_3 визнано недієздатним і призначено батька ОСОБА_2 опікуном.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 хворіє на психічну хворобу, за своїм психічним станом не може дати згоди на добровільне продовження стаціонарного лікування, становить небезпеку для себе та оточуючих, за такого, вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 16-19, 22 ЗУ "Про психіатричну допомогу", ст. 279-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 про продовження психіатричної допомоги у примусовому порядку - задовольнити.

Надати дозвіл на примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділенні МОПЛ № 1 строком на три місяця.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

CУДДЯ ГУДЕНКО О.А.