РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/14631/16-ц

Провадження № 2/638/1374/17

23.03.2017 р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2016 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.10.2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.05.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 Ібрагімовича, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Враховуючи, що відповідач не піклується про матеріальне забезпечення дитини на відповідному рівні вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500.00 грн. щомісячно на утримання дитини, так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід.

Відповідач в судове засідання зявився позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, вказував, що він ніде не працює.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з волевиявленням сторін, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17).

Частинами 1,2,3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Положення ст.181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Мають спільного сина відповідно актового запису про народження №2126 свідоцтво серії І-ВЛ №331417 від 08.10.2013 року - ОСОБА_3 Ібрагімайовича,ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого записаний відповідач. Відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття, не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, за наявності цих обставин, що мають істотне значення, суд за позовом позивачки може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі і при встановлених обставинах позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню, як обґрунтовані відповідно до ст. 184 СК України.

При визначенні розміру аліментів враховуються обставини, передбачені ст.182 СК України - про матеріальне становище відповідача, який не працює, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позовні вимоги щодо розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню частково відповідно до ст. ст.180,181,184 СК України.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, будучи молодою особою, маючи задовільний стан здоровя, оскільки не довів протилежне, цілком може надавати своєї дитині матеріальну допомогу.

При таких обставинах, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню і на її користь слід стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1167 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 08.09.2016 року до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН 156925136, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 Ібрагімовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі 1167 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН 156925136, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 551,21 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя