Номер провадження: 22-ц/785/1593/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановила:

03 серпня 2016р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 27 липня 1979р. Позивач вказав, що фактично сімейні стосунки припинилися на протязі останніх 5 років, шлюб існує формально, між ними виникають сварки з ініціативи відповідачки, яка постійно нехтує сімейними цінностями, він не бажає зберігати шлюб.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2016р. позов ОСОБА_3 задоволений. Суд розірвав шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, зареєстрований 27 липня 1979р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1608. (а.с.29).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_3, оскільки судом не враховано в повній мірі те, що сторони прожили разом 38років, що сторони проживають разом, підтримують супружні відносини, а розірвання шлюбу є фіктивним, та не відповідає дійсним обставинам, та позивач ввів суд в оману, недобросовісно скориставшись своїми процесуальним правами (а.с.31-32).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, сторони, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, суд виходив з того, що подружжя припинило сумісне проживання, сім'я розпалася остаточно і шлюб носить формальний характер, та оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність правових підстав для його розірвання.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, який відповідає обставинам по справі і вимогам діючого законодавства.

Згідно з частиною 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

При розгляді справ про розірвання шлюбу суд за правилами ст.112 СК України зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст.111 СК України). За змістом статті 111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя.

В судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою суду від 27 жовтня 2016р. сторонам було надано строк для примирення до 08 грудня 2016р. (а.с.23).

Позивач після спливу строку наданого для примирення наполягав на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачкою не бажає, вказавши, що шлюб розпався остаточно, відновленим бути не може.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Разом з тим, надання останнім строку на примирення результатів не принесли, подружжя заходів щодо примирення не вживало.

Необґрунтованими є доводи щодо скасування рішення суду з підстав недоведеності позивачем позовних вимог, оскільки сторони підтвердили, що вони тривалий час не мешкають разом, позивач вказав в судовому засіданні апеляційної інстанції, що він не бажає проживати з відповідачкою з причин того, що він має іншу жінку.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2016р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді апеляційного суду Одеської області І.П.Сидоренко

ОСОБА_4

ОСОБА_5