АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/106/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Орел С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Ювшина В. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» про визнання правочину недійсним та застосування реституції, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ТОВ «АТ СЕРВІС» про визнання правочину недійсним та застосування реституції.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 01 червня 2016 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» був укладений договір № 719248, предметом якого є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об'єднання грошових коштів учасників через систему АвтоТак.

01 червня 2016 року між позивачем та ТОВ «AT СЕРВІС» був укладений договір доручення, предметом якого є зобов'язання сплатити повіреним винагороду TOB «АВТО ПРОСТО» у сумі 5262,00 грн. за рахунок довірителя.

Відповідно до додатку № 1 до договору № 719248 метою його укладення було отримання автомобіля ЗАЗ СЕНС , через систему придбання у групах Авто Так.

Проте, ні в самому договорі, ні в додатках до нього не вказані підприємство, з яким відповідач уклав договір на постачання автомобіля, виробник, імпортер та/або дистриб'ютор, а також інші основні характеристики автомобіля та кінцевий термін дії самого договору.

Позивач зазначав, що вказаний договір був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема, він отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного договору.

Просив суд:

- визнати недійсним з моменту укладення договір № 719248 від 01 червня 2016 року з усіма додатками, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «АВТО ПРОСТО»;

- визнати недійсним з моменту укладення договір № 719248 від 01 червня 2016 року укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «АТ СЕРВІС»;

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 5265,00 грн.;

Рішенням Золотоніського міскрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

Ухвалено визнати недійсним з моменту укладення договір № 719248 від 01 червня 2016 року з усіма додатками, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Визнати недійсним з моменту укладення договір № 719248 від 01 червня 2016 року з усіма додатками, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «АТ СЕРВІС».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «АТ СЕРВІС» подало апеляційну скаргу в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

ТОВ «АВТО ПРОСТО» не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Доводи обох апеляційних скарг ґрунтуються та тому, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом неправильно було встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно визначено відповідно до встановлених судом обставин, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами, та, як наслідок, невірно застосовано норми матеріального права.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що угоди суперечить положенням ст. ст. 18, 19 Закону України "Про захист прав споживачів" унаслідок здійснення ТОВ "АВТО ПРОСТО" та ТОВ «АТ СЕРВІС» нечесної підприємницької практики, яка є такою, що містить несправедливі умови, а тому спірні договори підлягають визнанню недійсними із застосуванням правових наслідків недійсності правочину.

Але з такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів судової палати, оскільки при ухваленні даного рішення суд не повністю врахував всі обставини справи, невірно оцінив надані сторонами докази та не правильно застосував норми матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Законом України "Про захист прав споживачів" закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми".

Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Позивач, звертаючись в суд з позовом послався на норми ст. ст. 18, 19 Закону України "Про захист прав споживачів", вказував зокрема, що договір з ТОВ "АВТО ПРОСТО" укладений під впливом неправдивої інформації зі сторони відповідача і в цілому є несправедливим, оскільки дії відповідача є забороненими по причині введення його в оману щодо предмету договору, ціни автомобіля, терміну дії договору нерівних прав сторін договору та, що за цим договором він отримав лише права на купівлю, а не уклав договір про його придбання.

Ухвалюючи рішення, суд не врахував, що ст. ст. 18, 19 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачають різні взаємовиключні підстави визнання угод недійсними.

Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Аналізуючи норму ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Як вбачається з договору укладеного між ТОВ "АВТО ПРОСТО" та ОСОБА_6, предметом договору сторін, укладеного в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах "АвтоТак", є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля.

Відповідно до ст. 2 договору ТОВ "АВТО ПРОСТО" гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених Угодою.

Ст. 3 договору передбачено, що ТОВ "АВТО ПРОСТО" зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами договору.

При цьому відповідно до ст. 8.2 договору поняття "право на отримання автомобіля" означає право учасника одержати власне автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання.

Водночас ТОВ "АВТО ПРОСТО" зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі.

Таким чином, права і обов'язки обох сторін щодо отримання автомобіля споживачем та отримання коштів ТОВ "АВТО ПРОСТО" є збалансованими і зрозумілими.

При цьому посилання суду на ту обставину, що не зазначення в договорі конкретного виробника (дистриб'ютора чи імпортера) є підставою для визнання його в цілому несправедливим по відношенню до споживача, колегія суддів вважає помилковим, оскільки предметом договору, що оспорюється є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля, а взаємовідносини ТОВ "АВТО ПРОСТО" з підприємством, яке має поставити товар для його придбання у групі виходить за межі регулювання спірного договору, оскілки таке підприємство не є стороною цього договору.

Згідно визначених договором термінів та додатку №1 до договору з ТОВ "АВТО ПРОСТО" передбачено, що ОСОБА_6 отримує право на одержання автомобіля ЗАЗ СЕНС.

Крім того ст.7 договору передбачає право позивача на звернення з проханням надати будь-яку марку та/або модель автомобіля, що відрізняється від марки та/або моделі автомобіля , зазначеного в додатку №1.

А за умовами ст.9 договору також передбачена можливість заміни марки або моделі автомобіля на іншу, у разі, якщо обумовленої додатком №1 до договору моделі чи марки автомобіля буде припинено постачання або випуск.

Передбачені договором умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, у вигляді періодичних платежів на окремий поточний рахунок ТОВ "АВТО ПРОСТО" для оплати поточної ціни автомобіля, яка за умовами договору встановлюється Постачальником кожного місяця в останній робочий день місяця. При цьому згідно п. 2.5 ст. 2 договору періодичні платежі, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від поточної ціни автомобіля, та не підлягають перерахунку, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль.

Таким чином, в угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати - 100% від ціни автомобіля.

Також договором передбачено порядок сплати винагороди за послуги ТОВ "АВТО ПРОСТО" і згідно п.2.4 договору ТОВ "АВТО ПРОСТО" не може збільшувати відсоток щомісячної винагороди встановлений в додатку 1 договору.

Отже, угодою передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеної угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару, як це зазначає позивач в позовній заяві, та вказав суд у рішенні. А також визначено порядок сплати винагороди ТОВ "АВТО ПРОСТО", який не є дискримінаційним по відношенню до позивача, оскільки не може збільшуватися.

Крім того з додатку №1 до договору вбачається, що сторони при укладенні договору узгодили й поточну ціну автомобіля, а тому посилання позивача в цій частині є безпідставними.

Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ "АВТО ПРОСТО" виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі.

Отже, за системою придбання автомобілів у групах АвтоТак кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за договором, отримує автомобіль через механізм, передбачений в угоді, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок чистого фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи ( ст. 1, п. 4.1 ст. 4 розділу ІІ договору).

Колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що діяльність ТОВ "АВТО ПРОСТО" за договором № 719248 з усіма додатками, суперечить змісту ст. 18,19 Закону України "Про захист прав споживачів" та, що умовами договору не було визначено марки, ціни автомобіля та порядок розрахунку - є помилковим.

Також безпідставно суд вказав і на ту обставину, що договором № 719248 від 01 червня 2016 року, з усіма додатками, не встановлено строків його дії, термінів отримання автомобіля та його ціни.

Оскільки ст.5 договору прямо передбачено, що договір набирає чинності з моменту підписання обома сторонами й діє на протязі десяти років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених договором.

Крім того, суд при ухваленні рішення не врахував, що ТОВ "АВТО ПРОСТО" отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо "придбання товарів у групах" у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с.32-33). Як не було враховано судом й ту обставину, що за умовами договору отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. Різниця між споживачами-учасниками є тільки в часі одержання товару кожним із них, оскільки в кінцевому підсумку товар одержать усі учасники, навіть ті, які фінансово були найменш "активними", за умови виконання ними умов договору.

Тому безпідставними є висновки суду першої інстанції щодо дисбалансу між правами і обов'язками сторін договору на користь ТОВ "АВТО ПРОСТО".

Помилковим є й висновок суду про введення позивача в оману з підстав оплати ним не самого товару, а права купівлі товару та відсутності залучення власних коштів відповідача. А також щодо недостатньої інформованості позивача про предмет договору, порядок оплати послуг та отримання права на придбання товару у групі.

Такий висновок суперечить нормам чинного законодавства й суті самого правочину, визначеного в ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг".

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Під час укладення договору № 719248 від 01 червня 2016 року з усіма додатками ОСОБА_6 отримав примірник договору та додатки до нього, які містять опис послуг ТОВ "АВТО ПРОСТО". А підписавши договір з додатками ОСОБА_6 підтвердив, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ "АВТО ПРОСТО" про всі можливі витрати у зв'язку з укладанням договору, що він ознайомлений і розуміє його умови та згоден з усіма визначеннями, умовами та змістом договору й додатків до нього.

ОСОБА_6 із заявою про розірвання договору в чотирнадцятиденний термін до ТОВ "АВТО ПРОСТО" не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами угоди. Таким чином, висновок суду про наявність обману у діях ТОВ "АВТО ПРОСТО" під час укладення угоди є помилковим.

Тому, за встановлених обставин, враховуючи, що позивач не довів фактів порушення його прав як споживача послуг зі сторони ТОВ "АВТО ПРОСТО" та ТОВ «АТ Сервіс», підстав для визнання укладених ним договорів з відповідачами колегія суддів не вбачає. Відповідно, відсутні підстави і для стягнення з відповідачів сплачених за цими договорами позивачем коштів у порядку реституції, про що помилково вказав суд першої інстанції.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому враховуючи, що суд першої інстанції, при неповному з'ясуванні обставин , що мають значення для справи, невірно оцінив надані сторонами докази та помилково вважав доведеними вимоги позивача до ТОВ «АТ Сервіс» та ТОВ "АВТО ПРОСТО", чим допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, - рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2016 року належить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ТОВ «АВТО ПРОСТО», ТОВ «АТ СЕРВІС» про визнання правочину недійсним та застосування реституції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» - задовольнити.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» - задовольнити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» про визнання правочину недійсним та застосування реституції - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» про визнання правочину недійсним та застосування реституції - відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :