АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4293/16-ц 22-ц/774/571/К/17
Справа № 211/4293/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/571/К/17 суддя Папарига В.А.
Категорія № 50 (3) Доповідач Барильська А.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Митрофанової Л.В.

секретар: Гладиш К.І.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4, про стягнення аліментів на період навчання, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4, про стягнення аліментів на період навчання.

В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що з 15.03.1997 року по 09.12.2002 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

На теперішній час син досяг повноліття, однак продовжує навчатися на денній формі навчання у Криворізькому національному університеті по спеціальності «інформаційні технології», термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року.

Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина на час навчання не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 на період його навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на період його навчання, починаючи з дня її звернення до суду з позовом до закінчення сином навчання, а саме 30.06.2020 року.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 вересня 2016 року і до закінчення ним навчання - 30 червня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів, та його зменшення з 1/4 до 1/6 частини, щомісячно, від його заробітку.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неврахування судом наявності у нього на утриманні іншої дитини, та ту обставину, що його нинішня дружина отримує заробітну плату в розмірі 1532 грн. на місяць, у той час, як дохід позивача становить 5514 грн. Судом не враховано можливість позивача утримувати сина.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 15.03.1997 року по 09.12.2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є студентом 1 курсу Криворізького національного університету на денній формі навчання, за державним замовленням (а.с. 5, 6). Дата закінчення навчання - 30.06.2020 року. Згідно довідки № 253 від 03.10.2016 року ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія №4, ОСОБА_4 проживає разом позивачем. (а.с. 11).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалася на те, що відповідач зобовязаний і в змозі сплачувати аліменти на час навчання сина у розмірі 1/4 частини, щомісячно, з усіх видів заробітку (доходу).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, керуючись статтями 199, 200 Сімейного кодексу України, виходив з обовязку відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та дійшов висновку про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання сині у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на період навчання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання, однак, не може погодитись з визначеним судом розміром аліментів, з огляду на наступне.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сину, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 працює на посаді машиніста-інструктора локомотивних бригад ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» СП «Дніпровське локомотивне депо», розмір його заробітку за період з січня 2016 року по листопад 2016 року з відрахуванням податку з доходів фізичних осіб склав 101713,33 гривні; розмір сплачених аліментів за вказаний період становить 40112,40 гривень (а.с. 33).

Позивач ОСОБА_3 працює на посаді техніка в СП «Господарська служба» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» її заробіток за період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року склав 51363,51 гривень (а.с. 31).

Відповідач ОСОБА_1 з 18 лютого 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, яка працює в КЗ «П`ятихатська районна лікарня» на посаді молодшої медичної сестри, та розмір заробітної плати якої за період з січня 2016 року по жовтень 2016 року склав 16033,93 гривні (а.с. 34).

У цьому шлюбі відповідач має неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з відповідачем та матірю ОСОБА_5 (а.с. 35, 37).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, однак, разом з тим, при визначенні розміру аліментів, не врахував майновий стан відповідача, а саме те, що на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня дитина - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з відповідачем та матірю ОСОБА_5 (а.с. 35, 37).

За таких обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, матеріальний стан відповідача, на утриманні якого знаходиться також неповнолітня дитина. вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутих з відповідача Лебідя Олега Володимировича. на користь позивача Лебідь Людмили Петрівни аліментів з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини, щомісячно на утримання сина Лебедя Дениса Олеговича на період його навчання. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2016 року змінити в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшивши цей розмір з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Я.М. Бондар

ОСОБА_7