Справа № 418/49/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2017 року Міловський районний суд Луганської області

у складі:головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі Кірічевій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту смерті чоловіка.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась заявник ОСОБА_2 з заявою у якій просить встановити юридичний факт смерті її чоловіка ОСОБА_3, який народився 09 лютого 1951 року та помер 05 листопада 2016 року у м. Лутугіне Луганської області.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є длружиною померлому ОСОБА_3, який помер на непідконтрольній українськой владі території Луганської області де не діють державні органи України у м. Лутугіне. 17 листопада 2016 року вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Довжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації смерті її чоловіка. Причина смерті згідно лікарського свідоцтва про смерть: ОСОБА_4 перитоніт. Тромбоз мезотетальних сосудів кишечника. Набряк по ішимічному типу. Однак її було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть.

Заявник ОСОБА_2 до судового засідання не зявилась, однак повідомила суд про можливість розгляду справи без її участі. Заяву вона підтримує.

Представник заінтересованої особи, Довжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Заперечень проти заяви не надала.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_2 є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно наданих паспортів заявник та її чоловік є громадянами України. (а.с.4,5)

Як слід з свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 при житті зареєстрував шлюб у Георгійовській сільській раді Лутугінського району Ворошиловградської області 15 липня 1972 року з ОСОБА_5 після чого її присвоєне прізвище ОСОБА_3 (а.с.7)

Відповідно пенсійного свідоцтва ОСОБА_3 був пенсіонером за віком. (а.с.6)

З довідки про причину смерті №204 яка видається для поховання, ОСОБА_3 помер у віці 65 років 05 листопада 2016 року причина смерті ОСОБА_4 перитоніт. Тромбоз мезотетальних сосудів кишечника. Набряк по ішимічному типу. Однак її було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. (а.с.8)

З свідоцтва про смерть ОСОБА_3 яке видане Відділом запису актів цивільного стану Лутугінського районного управління юстиції так званого Міністерства юстиції Луганської народної республіки слід, що він помер 05 листопада 2016 року.(а.с.9)

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Довжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, заявнику ОСОБА_2 було відмовлено у реєстрації смерті ї чоловіка ОСОБА_3, оскільки заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с. 11)

Як вбачається зі ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів».

Відповідно до ст. 64 ЦПК України: «Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи . Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу».

Суд оцінює це свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті, як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документи не відповідають належній формі.

Згідно п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті».

З ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання».

Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану».

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин».

Таким чином, заявником ОСОБА_2 було доведено, що вона дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який помер 05 листопада 2016 року на території не підконтрольній українській владі, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 57, 64, п.8 ч.1 ст. 256, ч.1 ст. 257-1, ст. 259 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 05 листопада 2016 року, місце смерті: м. Лутугіне, Луганської області, Україна, місце проживання до смерті Україна, Луганська область, Лутугінський район, селище Челюскінців, вул. О. Кошового будинок №5, причини смерті ОСОБА_4 перитоніт. Тромбоз мезотетальних сосудів кишечника. Набряк по ішимічному типу.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Однак на рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Луганської області, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області, шляхом її направлення через Міловський районний суд Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги на рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С.І.Чехов