Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/435/17

Провадження № 2/126/343/2017

"20" березня 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов мотивує тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_6. До дня смерті він проживав разом з нею однією сім"єю та був зареєстрований в с. Устя Бершадського району. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.09.1991 року, оформленого на ім"я ОСОБА_6, посвідченого секретарем виконкому Устянської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 68 і належав їм на праві спільної сумісної власності на підставі ст. 60 Сімейного кодексу України. На виділення частки у спільній сумісній власності вона не претендує і бажає прийняти у спадок зазначений житловий будинок.

Позивачка вказує, що вона, як дружина, та відповідачі, як діти, є спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого ОСОБА_6, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вона та дочка ОСОБА_5 спадщину прийняли , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном . Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 спадщину не прийняли і на неї не претендують , про що подали заяви відповідного змісту.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок позивачка позбавлена можливості у зв"язку з тим, що ОСОБА_6, на якого було оформлено договір купівлі-продажу, при житті не зареєстрував належним чином право власності на нерухоме майно, а тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею , як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівля та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася , надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність.

Відповідачі в судове засідання не з"явилися , надали до суду письмові заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю, просять слухати справи у їх відсутність.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.09.1991 року, оформленого на ім"я ОСОБА_6, посвідченого секретарем виконкому Устянської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 68.

Позивачка ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_6 та спадкоємцем першої черги за законом.

Вказаний житловий будинок належав позивачці ОСОБА_1 та її чоловікові ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності на підставі ст. 60 Сімейного кодексу України.

На виділення частки у спільній сумісній власності позивачка не претендує і бажає прийняти у спадок зазначений житловий будинок.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є дітьми померлого та спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого батька .

Судом встановлено, що правовідносини виникли між сторонами до 01.01.2004 року, а тому, як слідує із роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7, до правовідносини які виникли до набранням чинності ЦК України в редакції 2004 року слід застосовувати законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (редакції 1963 року), зокрема розділом VІІ "Спадкове право".

Так, із приписів ст.ст.524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 553 Цивільного кодексу УРСР, вбачається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, або місцезнаходження майна. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини, вважається, що він прийняв спадщину.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_5 спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном .

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 спадщину не прийняли і на неї не претендують , про що подали заяви відповідного змісту.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок позивачка позбавлена можливості у зв"язку з тим, що ОСОБА_6, на якого було оформлено договір купівлі-продажу, при житті не зареєстрував належним чином право власності на нерухоме майно, що підтверджується роз"ясненням щодо оформлення спадщини від 10.02.2017 року № 24/01-16.

Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

П.23Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею у позовній заяві, а отже суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, який увійшов до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_6, та яке прийняла позивач.

Крім того, відповідачі позов визнали, не заперечують проти його задоволення.

Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі вище викладеного, ст. ст. 524, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч.2 ст. 158, ч.4 ст. 174, 208-209, 212 - 215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на житловий будинок -А, загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами : а-ганок, Б-сарай, Ж-жомова яма, 1,2,3- огорожа, що розташований в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. Г. Рудь