Справа № 365/862/16-ц
Номер провадження: 2/365/94/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.03.2017 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Калина» до ОСОБА_4 про стягнення витрат на незавершене виробництво врожаю 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 є власником земельної ділянки площею 5,481 га, кадастровий номер якої НОМЕР_2, яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області. Протягом 2005-2015 років позивач користувався цією ділянкою на умовах договору оренди від 28.09.2005 (далі - Договір). Оскільки земельна ділянка використовувалась для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке має замкнутий цикл виробництва, вона була задіяна у виробничій програмі позивача та на ній проводились осінньо-польові роботи до моменту закінчення оренди у листопаді 2015, а саме, проводилась передпосівна обробка грунту під посів культур урожаю 2016 року (дискування, оранка, культивація), внесення міндобрив, на що позивач витратив 14580,96 грн, що підтверджується дорожніми листками механізатора від 28.07.2015, 31.07.2015, 01.08.2015, 31.08.2015, 01.09-05.09.2015, 09.10.2015, 10.10.2015, 12-14.10.2015. Після закінчення строку оренди відповідачу було передано її земельну ділянку із поліпшеннями та незавершеним виробництвом врожаю виробничого циклу 2015-2016 років, які неможливо відокремити від земельної ділянки, тому просить стягнути із відповідача на його користь понесені витрати та сплачений судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, представник відповідача позов не визнав повністю.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, зазначив, що позивач провів передпосівну обробку грунту під урожай 2016 року, а саме, дискування, оранку, культивацію та внесення міндобрив, що є поліпшенням земельної ділянки та на що відповідач надала згоду відповідно до умов укладеного Договору. Облік полів проводився по масивах. Таким чином, земельна ділянка відповідача, яка входить до складу поля НОМЕР_3 оброблялась загальним масивом. Розрахунок витрат на її обробіток проведено із загальних витрат, понесених на зазначене поле. Дорожні листки тракториста засвідчені підписом директора. Місце розташування земельної ділянки підтверджується схемою поділу земель КСП на земельні частки (паї), без визначення їх меж в натурі.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що дійсно між сторонами у справі було укладено вищезазначений Договір від 28.09.2005, який було зареєстровано у встановленому порядку 01.11.2005. 05.06.2014 відповідач звернулася до позивача із заявою про поверенння їй земельної ділянки після закінчення строку дії Договору. Відповідачу невідомо про проведення будь-яких робіт позивачем на її земельній ділянці, згоду на які вона не надавала. Дорожні листки тракториста не підписані відповідними особами. Визнає, що земельна ділянка, яка була передана відповідачем позивачу в оренду та про повернення якої відповідач просить у листі від 05.06.2014, є однією й тією ж земельною ділянкою. Сама по собі передпосівна обробка грунту під посів культур урожаю 2016 року не є поліпшенням земельної ділянки у розумінні закону та не змінює її якісних характеристик та вартості.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 11.04.2001 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,481 га, кадастровий номер якої НОМЕР_2, що розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області. Зазначені обставини визнаються та не оспорюються сторонами у справі.

28 вересня 2005 року між сторонами було укладено договір оренди землі строком на 10 років, який було зареєстровано у Згурівському відділенні Київської регіональної філії № 12 Центру ДЗК Державного комітету України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 1 листопада 2005 року за № 04:05:027:00158 (а.с.7-9 - копія Договору).

Відповідач як орендодавець до закінчення строку дії Договору повідомила позивача про намір припинити його дію, що підтверджується копією її заяви від 05.06.2014, яку позивач отримав (а.с.65).

Переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі на новий строк було припинено та земельну ділянку повернуто відповідачу, що вбачається з матеріалів справи та визнається представником позивача.

Статею 407 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватись цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (землекористувач).

Відповідно до ст.ст. 13, 14, 15, 16, 18 Закону України "Про оренду землі" (у редакції на час виникнення правовідносин) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Частинами 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», в редакції на час укладання договору оренди, визначено права та обов»язки орендодавця, зокрема: орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендодавець зобов'язаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов'язані з поліпшенням стану об'єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця; попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об'єкта оренди.

З огляду на зазначені положення закону, відшкодуванню підлягають капітальні втрати, пов'язані із поліпшенням стану об'єкта оренди, якщо воно проводилось за згодою орендодавця.

Відповідач не надавала своєї згоди та не підписувала додаткової угоди з позивачем щодо відшкодування орендарю витрат на поліпшення земельної ділянки як це передбачено п. 27 Договору.

Згідно з Національним стандартом № 2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442, земельне поліпшення визначено як результати будь-яких заходів, що призводять до зміни якісних характеристик земельної ділянки та її вартості. До земельних поліпшень належать матеріальні об'єкти, розташовані у межах земельної ділянки, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення, а також результати господарської діяльності або проведення певного виду робіт (зміна рельєфу, поліпшення ґрунтів, розміщення посівів багаторічних насаджень, інженерної інфраструктури тощо).

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», зокрема п.п. 3, 4, визначено, що відшкодуванню підлягають вартість плодоягідних та інших багаторічних насаджень, понесені витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи та інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості).

Таким чином, сама по собі передпосівна обробка ґрунту під посів культур урожаю 2016 року (дискування) та внесення мінеральних добрив не є поліпшенням земельної ділянки в розумінні норми закону та не змінює якісних характеристик земельної ділянки та її вартості.

Матеріали справи не містять також доказів, підтверджуючих факт дискування саме земельної ділянки відповідача. Докази, надані позивачем у копіях на підтвердження обробітку земельної ділянки відповідача у період часу із 28.07.2015 по 14.10.2015, не містять даних щодо проведення передпосівної обробки грунту саме земельної ділянки відповідача (а.с.15-31, 89-62 - копії дорожніх листів трактора, викопіювання, акта).

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Позивач при пред»явленні позову сплатив судовий збір в розмірі 1378,00 грн (а.с.1 - платіжне доручення).

Докази, надані позивачем у копіях на підтвердження обробітку земельної ділянки відповідача у період часу із 28.07.2015 по 14.10.2015, не підписані відповідними особами та не містять даних щодо проведення передпосівної обробки грунту на земельній ділянці саме відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в позові необхідно відмовити повністю, так як в судовому засіданні не доведено, що порушено законні права позивача, що він поніс витрати на незавершене виробництво врожаю 2016 року на обробіток саме земельної ділянки, яка належить відповідачу, так і самого факту поліпшення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 407, 627, 638 ЦК України, Законом України «Про оренду землі», постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», ст.ст. 3, 10, 11, 15, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові Приватного акціонерного товариства «Калина» до ОСОБА_4 про стягнення витрат на незавершене виробництво врожаю 2016 року відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 23 березня 2017 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО