Справа №474/564/16-ц 24.01.2017 24.01.2017
Провадження №22-ц/784/192/17
Справа № 474/564/16-ц
Провадження № 22-ц/784/192/17 Головуючий першої інстанції: Тихоненко М.І.
Категорія: 54 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
24 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Гавор В.Б.

за участю: представників відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою
Українського державного підприємства
поштового зв`язку «Укрпошта»
на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору начальник центру поштового зв`язку № 3 Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Продан Василь Михайлович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и л а :
23 серпня 2016 р. ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (далі - Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору начальник центру поштового зв`язку № 3 Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (далі ЦПЗ № 3 Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта») Продан В.М., про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що з 03 січня 2015 р. працював у виробничому підрозділі Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта» - центрі поштового зв`язку № 3 Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на посаді листоноші 3 класу.

15 квітня 2015 р. ОСОБА_3 подав до відділу кадрів повістку, оформлену відповідно до додатку 18 Положення про підготовку і проведення призову громадян на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого Постановою КМ України від 21 березня 2002 року № 352.

Працівниками відділу кадрів було роз`яснено, що він зобов`язаний подати заяву про звільнення з роботи у зв`язку із призовом на строкову військову службу, тому він таку заяву написав і його було звільнено з роботи 21 квітня 2015 р. на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується наказом про припинення трудового договору № 156/к від 15 квітня 2015 р., а наступного дня позивач з`явився до військового комісаріату.

Посилаючись на те, що він не мав бажання звільнятися з роботи, наказ про припинення трудового договору № 156/к від 15 квітня 2015 р. та запис № 2 в трудовій книжці оформлено з порушенням п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 р., оскільки помилково зазначено дату наказу, а також, що він не підлягав звільненню згідно з гарантіями, наданими ст. 119 КЗпП України, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 119 ч. 3 КЗпП України, відповідно до яких за ОСОБА_3 як призваним на строкову військову службу зберігається на особливий період до дня фактичної демобілізації місце роботи та середній заробіток на підприємстві, позивач просив поновити строк звернення до суду, посилаючись на те, що після звільнення з роботи і на час звернення до суду проходить строкову службу та є військовослужбовцем військової частини, визнати незаконним та скасувати наказ Центру поштового зв`язку № 3 Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта» про припинення трудового договору від 15 квітня 2015 р. № 156/к р. звільнення ОСОБА_3 з посади листоноші 3 кл. з 21 квітня 2015 р. у зв`язку з призивом на військову службу, поновити його на роботі на посаді листоноші 1 кл. Центру поштового зв`язку № 3 Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з 22 квітня 2015 р., а також стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 16 199 грн. 26 коп.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст. 119 КЗпП України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача в суді позовні вимоги не визнали, зазначивши, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду після ознайомлення з наказом про звільнення з роботи та те, що позивача було звільнено з роботи у зв`язку із призовом на строкову військову службу на підставі поданої ним зави.

В апеляційній скарзі представник Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» вказує на неповне з`ясування судом обставин справи, неналежну оцінку доказів, наявних у справі, ухвалення рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права і просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

Відповідно до наказу № 2/к від 02 січня 2015 р. Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта» Барньова І.С. було прийнято на посаду листоноші 3 класу.

Згідно повістки № 19 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був призваний на військову службу та зобов`язаний був з`явитися 20 квітня 2015 р. для відправки на службу.

Наказом № 156/к від 16 квітня 2015 р. Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_3 було звільнено з роботи з 21 квітня 2015 р. у зв`язку із призивом на військову службу на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30 квітня 2015 р. № 127 від 30 квітня 2015 р. до списків особливого складу частини до 1 роти молодого поповнення зараховано солдата ОСОБА_3 .

Розглядаючи справу по суті, суд вважав, що для цього є усі передбачені законом підстави, однак судом не було враховане наступне.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 30 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи (ч. 2 ст. 30 ЦПК України).

Згідно із Положенням про Миколаївську дирекцію Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», затвердженим виконуючим обов`язки генерального директора наказом № 09 листопада 2015 р. № 859, Миколаївська дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» є філіалом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», не є юридичною особою і здійснює свою діяльність від імені підприємства і в межах повноважень, наданих їй підприємством і закріплених цим Положенням.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Миколаївська дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» є відокремленим підрозділом юридичної особи - Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».

За такого Миколаївська дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», яка не є юридичною особою, не може бути відповідачем по справі, оскільки спірні правовідносини виникли між Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» як роботодавцем і ОСОБА_3 як працівником.

Суд не звернув уваги на такі обставини і в порушення положень ст. ст. 11, 30, 33 ЦПК України не залучив до участі у справі належного відповідача - юридичну особу Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта».

Тоді як розгляд справи за участю філії не є можливим.

За такого висновки суду щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог по суті є передчасними без залучення до участі у справі належного відповідача.

Апеляційний суд з урахуванням положень ст.ст. 11, 303 ЦПК України щодо обсягу повноважень, визначених законом для апеляційної інстанції, позбавлений повноважень для залучення до участі у справі нових учасників.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права свідчать про очевидну незаконність ухваленого судом рішення і хоча залишились поза увагою доводів апеляційної скарги, в силу положень ч. 4 ст. 303, ч. 4 ст. 309 ЦПК України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :
Апеляційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» задовольнити частково.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07 листопада 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору начальник центру поштового зв`язку № 3 Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Продан Василь Михайлович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська