АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/959/16-ц Номер провадження 22-ц/786/322/17Головуючий у 1-й інстанції Ланна Я. О. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі -Маладиці Л.В.

за участю: прокурора Снісаренко Ю.Л., відповідача ОСОБА_2, представника відповідача - адвоката Карнаух С.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року у справі за позовом заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням внаслідок незаконної порубки дерев породи дуб,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заступник керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області Степаненко І.О. звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що за вироком суду відповідача визнано винним в скоєнні злочину, передбаченому ст. 246 КК України, а саме в незаконній порубці дерев в полезахисній лісовій смузі, розташованій на території Чутівської селищної ради, чим державі було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 45 328, 89 грн.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на рахунок місцевого бюджету Чутівської селищної ради № 0500, ЗКПО 37969661, ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, код платежу 24062100, шкоду заподіяну ним навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 45328 грн. 89 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

З даним рішенням не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв'язку з порушенням судом норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Неправомірність висновків суду першої інстанції обгрунтовує відсутністю підстав у прокурора на представництво інтересів Чутівської селищної ради, оскільки остання є колегіальним органом, і для представництва її інтересів в суді необхідно рішення сесії, а не лист голови ради.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що остання до задоволення не підлягає.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Cудом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, що вироком Чутівського районного суду від 05.10.2015 р. було встановлено, що 21.06.2015 р. близько 14.00 год. ОСОБА_2, перебуваючи на території полезахисної лісової смуги поля № 6, яка розташована між селами Сторожове та Водяне Чутівського району Полтавської області на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, без відповідного дозволу (лісорубного квитка), вчинив незаконну порубку 7 сироростучих дерев породи дуб різного діаметру загальним об'ємом 12, 35 м3, чим заподіяв державі матеріальну шкоду на суму 45328 грн. 89 коп.(а.с.5-6).

Розмір заподіяних відповідачем збитків підтверджується довідкою ДП «Полтавське лісове господарство» № 622 від 25.06.2015 р. (а.с.7). Розмір збитків розрахований у відповідності до Постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 р. «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» і становить 45328 грн. 89 коп.

Зазначену обставину сторони не оспорюють.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо права прокурора пред'являти позов в інтересах органів місцевого самоврядування колегія суддів вважає за необхідне надати правовий аналіз норм матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, щодо права прокурора на пред'явлення позову.

У відповідності з вимогами ст.3 ЦПК України 1. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

2. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

3. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Як зазначив Конституційний Суд України в Рішенні № 18-рп/2004 від 1 грудня 2004, поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України в логічно-значеннєвому зв'язку з поняттям "права", слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як обумовлений загальним змістом об'єктивного та прямо не опосередкованого в суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, який є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, що не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим принципам.

Згідно норм Конституції України прокуратура наділена правом представляти інтереси держави в суді (стаття 121 Конституції України в редакції чинній на час звернення прокурора із позовом до суду та стаття 131-1 Конституції України в редакції на час постановлення судового рішення).

Законом України «Про прокуратуру» в редакції від 15 липня 2015 року (стаття 23) передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор має обґрунтувати наявність підстав для представництва у суді.

Таким чином прокурор має право звернутися до суду в інтересах органу місцевого самоврядування.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Абзац перший частини другої статті 45 із змінами, внесеними згідно із Законами № 1697-VII від 14.10.2014, № 1697-VII від 14.10.2014\

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі №1-1/99 роз?яснено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обгрунтовує в позовній заяві в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

Згідно положення вказаного рішення, під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави з урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, у зв?язку з чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підставу позову, та зазначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов?язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Таким органом відповідно до ст.ст. 6, 7, 13 ,143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міська ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно ч. 2 ст. 2 вказаного закону місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, як представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів Чутівської сільської ради, місцевий суд вірно взяв до уваги наявність листа за підписом селищного голови Корольова М.П., який, в зв'язку із відсутністю юриста та коштів для залучення адвоката, від імені селищної ради 15 вересня 2016 року звернувсь до заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури молодшого радника юстиції Степаненка І.О. із проханням пред'явити даний позов до відповідача про відшкодування збитків, завданих кримінали правопорушенням (а.с.8). У зв'язку із цим прокуратура пред'явила даний позов до суду.

Суд вірно вказав, що сам орган місцевого самоврядування звернувся із проханням до прокуратури представити їх інтереси в суді, та дійшов висновку, що було дотримано збереження балансу інтересів особи, суспільства і держави.

Заявляючи позов в інтересах Чутівської селищної ради як органу місцевого самоврядування, прокурор зазначив, що цей позов спрямований на захист інтересів держави, оскільки згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Ст. 142 Конституції України встановлено, що природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування. Ст. 145 Конституції України передбачений судовий захист прав місцевого самоврядування. Наявність підстав для звернення до суду із позовами про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля у органів місцевого самоврядування передбачена п. «б» ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» у складі місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди утворюються за рахунок частини таких грошових стягнень. Згідно ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні » до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні та делеговані повноваження, серед яких в тому числі здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використання і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворення лісів тощо.

Таким чином прокурором належним чином обґрунтовано своє право на звернення до суду. Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ О.А. Лобов /підпис/ В.М. Триголов

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області П.С. Абрамов