АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1058/16-ц Номер провадження 22-ц/786/289/17Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - АБРАМОВА П.С., ЛОБОВА О.А.,

за участю секретаря ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство «АГРО-КА ПОЛТАВА" на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство «АГРО-КА ПОЛТАВА" про стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку за 2014-2015 роки.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому зазначала, що згідно договору оренди землі, зареєстрованого у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 21 липня 2009 року, її бабуся , ОСОБА_3 передала ТОВ "СП «АГРО-КА ПОЛТАВА" в оренду земельну ділянку сільськогосподарських угідь розміром 3,00 га строком на 4 роки 11 місяців.

Також зазначила, що 31 травня 2014 року ОСОБА_3 померла, позивачка ОСОБА_2 успадкувала вищезазначену земельну ділянку.

Як стверджує позивачка, орендар в 2014-2015 роках продовжував користуватись орендованою земельною ділянкою, але виплачувати орендну плату припинив.

У звязку з вищевикладеним просила стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за 2014-2015 роки у сумі 5925 ,16 грн.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Сільськогосподарське підприємство «АГРО-КА ПОЛТАВА" на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди землі в сумі 4994 грн.60 коп., судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення місцевого суду з підстав неправильного застосування норм матеріального і процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає задоволенню частково.

Виходячи з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено фактичні обставини укладення між ТОВ "СП «АГРО-КА ПОЛТАВА" та ОСОБА_3 договору оренди від 21.07.2009 року, строком на 4 роки 11 місяців( а.с.8-12)

Також встановлено, що згідно акту прийому-передачі земельної ділянки ОСОБА_3 передала, а орендар прийняв в оренду належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,00 га, що знаходиться на території Великопавлівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області(а.с.13).

31.05.2014 року ОСОБА_3 померла. Спадкоємець ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3

28.12.2015 року Зіньківським районним судом Полтавської області визнано право приватної власності на земельну ділянку площею 3,00 га, яка належала ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом. Право власності на цю земельну ділянку виникло з моменту реєстрації 11.04.2016 року( а.с.17-18).

Задовольняючи позов частково, місцевий суд виходив з того, що оскільки ТОВ СП « Агро-Ка Полтава» за відсутності укладення договору оренди землі фактично користувалось земельною ділянкою, тому повинно сплатити заборгованість по орендній платі за 2014 -2015 роки.

Проте, з таким висновком місцевого суду погодитись не можна, оскільки він дійшов його в наслідок невірного застосування норм матеріального та процесуального права.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (зокрема вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відтак, сторони догово, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Із справи вбачається, що 21.07.2009 року між ТОВ "СП «АГРО-КА ПОЛТАВА" та ОСОБА_3 укладено договору оренди землі строком на 4 роки 11 місяців, а саме до 21.06.2014 року( а.с.8-12).

Договір про оренду землі повинен був закінчитися у червні 2014 року, проте в травні орендодавець померла ( а.с.16).

Відповідно до п.36 умов договору про оренду землі, договір припиняє свою дію , зокрема, у звязку з закінчення строку, на який його було укладено.

Будь-яких умов про пролонгацію вищевказаним договором не передбачено.

У судовому засіданні представник відповідача пояснила, що СП «Агро-ка Полтава» перестало користуватися земельною ділянкою після закінчення договору оренди землі.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які додаткові угоди по яким нараховувалась орендна плата за користування земельною ділянкою.

У справі відсутні будь-які повідомлення, у відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», про намір орендатора скористатися переважним правом на продовження строку дії договору оренди землі.

Крім того, орендар був позбавлений можливості повернути земельну ділянку орендодавцю у встановленому законом порядку, оскільки відомості про спадкоємців у нього були відсутні.

Будь-яких переконливих доказів на підтвердження користування спірною земельною ділянкою після закінчення договору оренди землі, а саме: претензії, листування з приводу користування земельною ділянкою, суду не надано.

За таких обставин у місцевого суду були відсутні підстави для стягнення з ТОВ « Сільськогосподарське підприємство « АГРО-КА ПОЛТАВА» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди землі.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство «АГРО-КА ПОЛТАВА" щодо розміру суми стягнення за 2014-2015 роки є обгрунтованими, оскільки незрозуміло яким чином місцевим судом проводив розрахунок.

За таких обставин рішення місцевого суду не може залишатися у силі, тому підлягає скасуванню, з ухваленням нового, яким у позові слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.4 ч.1 ст.309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство «АГРО-КА ПОЛТАВА" задовольнити частково.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 6 грудня 2016 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство «АГРО-КА ПОЛТАВА" відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді : П. С. АБРАМОВ

ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ