Справа № 302/941/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Мацунича М.В.,

суддів: Кондора Р.Ю., Кожух О.А.

з участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Міжгірського районного суду від 30 листопада 2016 року по справі за позовом Громадської організації Закарпатське товариство мисливців та рибалок «Лісівник» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановила:

У жовтні 2016 року Громадська організація Закарпатське товариство мисливців та рибалок «Лісівник» (далі по тексту ГО ЗТМР «Лісівник») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 29.10.2015 р. ОСОБА_1М, в урочищах «Яблунів» та «Перенизь» с. Лопушне Міжгірського району проводив незаконне полювання, у результаті якого вбито самку косулі. Дані лісові угіддя використовуються ГО ЗТМР «Лісівник» як мисливські на підставі рішення Закарпатської обласної ради від 17.05.2007 року.

У ході проведення огляду місця події 29.10.2015 р. працівниками поліції вилучено від відповідача мисливську зброю, а також мясо та шкіру самки дикої косулі з отворами схожими на вогнепальне поранення.

Під час проведення досудового розслідування постановою слідчого від 29.02.2016 року кримінальне провадження закрито в звязку з тим, що матеріальні збитки, заподіяні злочином, недостатні для кваліфікації дій як кримінально-карних за ст. 248 КК України. Такі збитки згідно довідки ДП «Міжгірське лісове господарство» становлять 8000,0 гривень.

14.03.2016 року на відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 85 КпАП України. Постановою головного лісничого ДП «Міжгірське лісове господарство» від 24.03.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Під час розгляду справи останній визнав свою вину та сплатив штраф.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 позивачу завдано майнової шкоди в розмірі 8000,0 гривень. Також такими діями завдано моральної шкоди, яку оцінюють у розмірі 10000,0 гривень. Моральна шкода полягає в приниженні єгеря ГО ЗТМР «Лісівник» - ОСОБА_3 нецензурними словами, криками та погрозами з боку відповідача. Крім того, відповідач вихваляється перед односельчанами про те, що йому за це нічого не буде.

Узагальнюючи наведене ГО ЗТМР «Лісівник» просила суд стягнути з ОСОБА_1 8000,0 гривень майнової та 10000,0 гривень, моральної шкоди.

Рішенням Міжгірського районного суду від 30 листопада 2016 року позов ГО ЗТМР «Лісівник» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ГО ЗТМР «Лісівник» 8000,0 гривень майнової шкоди та 1378,0 гривень, судових витрат.

На дане рішення суду представник відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення з відповідача майнової шкоди та судових витрат та ухвалити цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на неповне зясування обставин справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказує на те, що ОСОБА_1 не вбивав косулю, а знайшов її мертвою, з його рушниці того дня не стріляли. Висновок суду про те, що саме він убив зі своєї рушниці косулю ґрунтуються на припущеннях. Матеріали кримінального провадження не містять докази такого та є суперечливими.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу задоволити. Представник ГО ЗТМР «Лісівник» в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, а тому розгляд справи здійснюється за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали даної цивільної справи та матеріали кримінального провадження №0000502, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1, здійснюючи незаконне полювання вбив косулю, чим завдав позивачу майнову шкоду. Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, суд вказав, що не доведено факт спричинення шкоди юридичній особі.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обовязок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

29.10.2015 року старшим слідчим СВ Міжгірського РВ УМВС України в Закарпатській області складено протокол огляду місця події згідно якого в ур. «Яблунів» с. Лопушне Міжгірського району виявлено рюкзак із мясом упакованим в поліетиленові пакети. На відстані 1,5 км від рюкзака, в ур. «Перенизь» виявлено шкіру тварини породи «косуля» із головою. У результаті чого вилучено вказаний рюкзак із мясом, шкіру тварини породи «косуля» із головою та належну відповідачу рушницю марки «Хатсон Ескорт» (а.с. 3-5 матеріалів кримінального провадження).

У подальшому, 17.11.2015 року складено ще один протокол огляду місця події згідно якого в ур. «Перенизь», де було виявлено шкіру косулі з головою, на відстані близько 20 м виявлено відстріляну гільзу 12-го калібру, яку й було вилучено (а.с. 60-62 матеріалів кримінального провадження).

Постановою слідчого Міжгірського відділення Хустського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області від 29.02.2016 року закрито кримінальне провадження за №0000502 на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України. Направлено копії матеріалів кримінального провадження для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Речовий доказ рушницю 12 калібру моделі «ESCORT», серійний номер «206259», турецького виробництва «HATSAN» повернуто ОСОБА_1 (а.с. 18). З даної постанови слідує, що підставою для закриття кримінального провадження стало те, що діями ОСОБА_1 не заподіяно істотної шкоди, а самка косулі не занесена до Червоної книги України. У звязку із цим слідчий дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 248 КК України, а вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 КУпАП. Дана постанова про закриття кримінального провадження, ОСОБА_1 не оскаржувалась, а відтак, така є чинною.

14.03.2016 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 85 КУпАП через те, що він 29.10.2015 року, знаходився на території ГО ЗТМР «Лісівник», зі зброєю, без відповідних на те дозвільних документів, де проводив полювання, не будучи членом мисливського колективу (а.с. 21).

Постановою головного лісничого ДП «Міжгірське ЛГ» від 24.03.2016 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,0 гривень. (а.с. 23, 24).

Даний штраф, ОСОБА_1 сплачено відразу, що підтверджується квитанцією від 24.03.2016 року, (а.с. 25).

Тобто, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 закрито з нереабілітуючих підстав, постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_1 не оскаржував, після притягнення його до адміністративної відповідальності, у протоколі про вчинення правопорушення, чітко вказано про здійснення ним незаконного полювання, та ОСОБА_1 відразу сплатив штраф, чим фактично власними діями визнав указані обставини.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про здійснення ОСОБА_1 незаконного полювання під час якого ним убито самку косулі та стягнув вартість даної дикої тварини на користь мисливського господарства.

Інших доводів, які б спростовували позовні вимоги, відповідачем не наведено.

Позаяк доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та вище наведеного, а тому колегія суддів у відповідності до вимог передбачених ст. ст. 213, 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи наведене та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду від 30 листопада 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді