Дата документу 19.01.2017
№ 320/1952/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«19» січня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Редько О.В.

при секретарі - Мазуріній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Доркомплект» про повернення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Доркомплект» про повернення безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 лютого 2016 року позивачкою через ПАТ КБ «Правекс-банк» помилково було перераховано відповідачу грошові кошти в розмірі 100000 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією № 20 ПАТ КБ «Правекс-банк».

11.03.2016 року відповідачу була направлена письмова вимога про повернення безпідставно набутих коштів. Вимога направлена цінним листом з описом вкладення, відправлення підтверджується поштовим чеком та описом вкладення.

Вищевказана вимога була отримана відповідачем 16.03.2016 року, однак станом на сьогоднішній день безпідставно набуті кошти так і не повернуті.

В судове засідання зявилися позивачка та її представник. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Доркомплект» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Також представник підприємства пояснив, що дійсно між ТОВ «Доркомплект» та відповідачем укладалися договори поставки продукції та проводились безготівкові розрахунки за поставлену продукцію, про що були надані відповідні документи бухгалтерського обліку. Також представник ТОВ «Доркомплект» пояснив, що позивачка не являється співробітником підприємства. Жодних матеріальних претензій до відповідача з приводу виконання договірних зобовязань підприємство не має.

Відповідач належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, однак суду не повідомив причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

В даному випадку майном є грошові кошти, які були отримані відповідачем в результаті перерахування їх позивачем на банківський рахунок відповідача.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Матеріалами справи встановлено, що 19 лютого 2016 року ОСОБА_1В через ПАТ КБ «Правекс-банк» перерахувала ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 100000 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією № 20 ПАТ КБ «Правекс-банк»./а.с.6/

11.03.2016 року відповідачу була направлена письмова вимога про повернення безпідставно набутих коштів. Вимога направлена цінним листом з описом вкладення, відправлення підтверджується поштовим чеком та описом вкладення./а.с.5,7-9/

Вищевказана вимога була отримана відповідачем 16.03.2016 року./а.с.10/

Як вказував відповідач у своїх письмових поясненнях, вищевказані кошти були отримані ним в звязку зі здійсненням ним господарської діяльності як фізичної-особи підприємця. Ці кошти були перераховані позивачкою, яка, як вказує відповідач, являється працівником ТОВ «Доркомплект» на виконання умов договору поставки.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, як було встановлено з наданих як позивачкою так і представником третьої особи доказів, ОСОБА_1 не являється співробітником ТОВ «Доркомплект», що підтверджується копією трудової книжки позивачки /а.с.71-85/ та листом Юридичної компанії «Финєкс»/а.с.67/

Крім того, представник ТОВ «Доркомплект» в судовому засіданні пояснив, що жодних претензій до відповідача з приводу виконання умов договору поставки не має.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України визначає, що права власності є непорушним.

Цей конституційний принцип закріплений в ст.321 ЦК України, в якій зазначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі викладеного, грошові кошти в сумі 100 000, 00 грн. були отримані відповідачем без достатньої правової підстави, на вимогу добровільно не повернені, а тому підлягають стягненню.

Згідно із ч. 1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,79, 88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 530, 1212, 1213 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Доркомплект» про повернення безпідставно набутих коштів задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: м. Мелітополь пр.-т 50-річчя Перемоги 22б кв. 18 на користь ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 безпідставно набуті кошти в сумі 100000 грн. (сто тисяч гривень) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: м. Мелітополь пр.-т 50-річчя Перемоги 22б кв. 18 на користь ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 1000 грн. 00 коп.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_3