Справа № 349/1444/16-ц
Провадження № 2/349/54/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 лютого 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Сірко І.В.

представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину домоволодіння, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася із позовом до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину домоволодіння.

Ухвалою суду від 17 січня 2017 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу ОСОБА_4

У позовній заяві зазначено, що 21 липня 2015 року померла мати позивачки ОСОБА_5, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_5 склала заповіт з умовою відповідно до якого житловий будинок, який розташований в с.Малий Заланів по вул.Зарічна, 200 заповіла своїм дочкам в рівних частках - ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Якщо дочка ОСОБА_3 відмовиться і не буде брати участі у догляді за спадкодавцем, її частку ОСОБА_5 заповіла розділити на двох дочок ОСОБА_6 і ОСОБА_2

ОСОБА_5 була особою похилого віку, перенесла інсульт, самостійно не могла себе обслуговувати, потребувала сторонньої допомоги. Догляд за ОСОБА_5 здійснювали її дочки ОСОБА_6 і ОСОБА_2 Про незадовільний стан здоров'я було відомо відповідачці ОСОБА_3, однак жодних дій по утриманню матері, надання їй будь-якої допомоги ОСОБА_3 не вчинила, таким чином не виконала умову заповіту. 21 липня 2015 року ОСОБА_5 померла.

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_6 відмовилася від частки у спадщині на користь позивачки. 03 серпня 2016 року ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини домоволодіння.

21 вересня 2016 року приватний нотаріус ОСОБА_4 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину домоволодіння після смерті ОСОБА_5 з тих підстав, що ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Вважає постанову нотаріуса незаконною та такою, що суперечить волі спадкодавця, оскільки ОСОБА_3 не виконала умови заповіту, ухилилася від піклування і догляду за спадкодавцем.

Просила позов задовольнити. Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за заповітом внаслідок смерті ОСОБА_5, яка померла 21 липня 2015 року. Визнати незаконною постанову №287/02-31 від 21 вересня 2016 року приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язати приватного нотаріуса ОСОБА_4 видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину домоволодіння, яке належало спадкодавцю ОСОБА_5

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Крім того, пояснив, що відповідач ОСОБА_3 не виконала умови заповіту - не здійснювала догляду за матір'ю, не надавала їй утримання у період з часу складення заповідального розпорядження до дня смерті спадкодавця, а тому є підстави для усунення її від спадкування відповідно до ч.5,6 ст.1224 ЦК України. Крім того, ОСОБА_3 у поясненні, яке надійшло на адресу суду, визнала позов. Заперечення відповідача - приватного нотаріуса ОСОБА_4 не заслуговують на увагу, оскільки факт ухилення ОСОБА_3Й від догляду за ОСОБА_5 документально підтверджується розпискою соціального працівника ОСОБА_7, листом ОСОБА_5 від 16 червня 2015 року, випискою №2743 з протоколу ЛКК міської поліклініки №2 від 05 червня 2015 року. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не прибула. На адресу суду 12 січня 2017 року направила письмові поясненя щодо спору. У поясненнях зазначено, що вона перебувала у добрих стосунках з батьками. Впродовж тривалого часу допомагала їм та підтримувала в усьому. Звинувачення позивачки в ухиленні від обов'язку доглядати батьків вважає безпідставними і необгрунтованими. В останні хвилини життя батьків вона перебувала поруч з ними разом із сестрою ОСОБА_6. оскільки сестра ОСОБА_2 перебуває тривалий час за межами України. Однак з метою недопущення судових спорів у родині шляхом визнання позову дарує оспорювану частку спадщини ОСОБА_2. Просила провадження у справі закрити.

Приватний нотаріус ОСОБА_4 позову не визнала зовсім. Направила на адресу суду письмові заперечення у яких зазначено, що позивачкою не доведено невиконання умови заповіту ОСОБА_3 на час звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину домоволодіння. Зокрема, не надано рішення суду про встановлення факту ухилення ОСОБА_3 від виконання обов'язку щодо здійснення догляду за ОСОБА_5 Крім того, ч.5.6 ст.1224 ЦК України передбачено усунення від права спадкування за законом, в той час як спадкоємиця ОСОБА_5 - ОСОБА_3 прийняла спадщину за заповітом. Просила у позові відмовити.

Суд, вислухавши доводи представника позивачки, дослідивши і перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до заповіту від 12 червня 2015 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на випадок смерті зробила таке розпорядження - житловий будинок, який розташований у селі Малий Заланів, вул.Зарічна, 200 Рогатинського району заповіла своїм дочкам в рівних частинах - ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3. Заповідач обумовила виникнення права на спадкування ОСОБА_3 умовою, яка пов'язана з її поведінкою - участю у догляді за матір'ю. Якщо умова ОСОБА_3 не буде виконана - спадкове майно заповіла в рівних долях ОСОБА_2, ОСОБА_6

21 липня 2015 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №214580, виданим 22 липня 2015 року виконавчим комітетом Заланівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області.

Спадкоємці ОСОБА_5 за заповітом - ОСОБА_2, ОСОБА_3 20 січня 2016 року звернулися до приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини. ОСОБА_6 цього ж дня подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2

03 серпня 2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 спадкоємцю за заповітом ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини домоволодіння, що розташовані в с.Малий Заланів, вул.Зарічна, будинок 197 (колишній №200), Рогатинського району Івано-Франківської області (з урахуванням 1/3 частки у спадщині від якої відмовилася дочка ОСОБА_6Й.).

22 серпня 2016 року представник спадкоємиці ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на решту 1/3 частину спадкового майна з тих підстав, що ОСОБА_3 не брала участі у догляді за ОСОБА_5, тобто не виконала умови заповіту. На підтвердження невиконання умови заповіту було долучено довідку сільської ради та розписку соціального працівника.

ОСОБА_5 була зареєстрована в.с.Заланів, вул.Зарічна. 200, Рогатинського району Івано-Франківської області. Фактично проживала в дітей в м.Івано-Франківську по вул.Молодіжна, буд.№50, кв.№71, оскільки потребувала постійного стороннього догляду. Дані обставини підтверджуються довідкою №188, виданою 12 червня 2015 року виконавчим комітетом Заланівської сільської ради.

Згідно виписки №2743 з протоколу ЛКК міської поліклініки №2 від 05 червня 2015 року ОСОБА_5 за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду, оскільки не може самостійно себе обслуговувати.

Відповідно до розписки ОСОБА_7, працівника соціальної служби, яка обслуговувала ОСОБА_5, ОСОБА_8, які проживали за адресою Молодіжна 50 кв. 71, за батьками доглядала дочка ОСОБА_6, в період червня 2015 року була присутня дочка ОСОБА_2 з сином ОСОБА_9.

21 вересня 2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину домоволодіння ОСОБА_2 з тих підстав, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 прийняла спадщину.

За ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву при прийняття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємці за заповітом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 прийняли спадщину, оскільки подали до донотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 1224 ЦК визначено перелік осіб, які позбавляються суб'єктивних прав на спадкування, незважаючи на те, що існували певні передумови для закликання їх до спадкування - призначення спадкоємцями у тексті заповіту, наявність певного ступеня споріднення. Частинами 1,2 ст.1224 ЦК України визначені підстави для усунення від спадкування, як за законом так і за заповітом. Частинами 3-5 ст.1224 ЦК України визначені підстави для усунення від спадкування за законом.

Зокрема, відповідно до вимог ч.5 ст.1224 ЦК України на яку посилається позивач, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до роз'яснень, які дані у постанові пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Заповідач ОСОБА_5 обумовила виникнення права на спадкування ОСОБА_3 наявністю певної умови. ОСОБА_3 прийняла спадщину. Довідка сільської ради, яка підтверджує місце проживання спадкодавця в м.Івано-Франківську, розписка соціального працівника, не можуть бути належними доказами у спадковій справі за наявності спору між спадкоємцями та підставою для вчинення нотаріальної дії. За таких обставин відповідно до вимог ст.8 ЦК України належним доказом невиконання умови зповіту повинно бути рішення суду про встановлення факту невиконання умови заповіту - ухилення від участі у догляді за спадкодавцем.

Відповідно до статті 7 Закону України від 02.09.1993року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

За ст. 5 вищезазначеного закону нотаріус зобов'язаний: здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про нотаріат», глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Рогатинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 вересня 2106 року діяла на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про нотаріат» з дотриманням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, порушення права позивачки відмовою у вчиненні нотаріальної дії у судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214 ЦПК України,суд, -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину домоволодіння відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а відповідачем в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.О.Лошак