Номер провадження: 22-ц/785/3021/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Ярахмедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідач є його сусідом, із сім'єю якого у нього склались неприязні відносини.

У травні 2015 року на подвірї між його дружиною ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виник конфлікт, внаслідок чого відповідач почав ображати дружину нецензурною лайкою, кричати, погрожувати життю. Дружина почала звати його (позивача) на допомогу та забігла до хати, де вони (подружжя) вимушені були закритися до ранку, оскільки злякалися дій та висловлювань відповідача.

Зазначені протиправні дії ОСОБА_6 завдали йому душевних страждань, принизили честь та гідність, що є підставою для відшкодування йому та його родині моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 рокуу позові відмовлено (а.с.70-71).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, що відповідно до правил ч.2ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що ОСОБА_3 своїми неправомірними діями заподіяв моральну шкоду саме позивачу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Так, відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

Відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - постанова Пленуму ВСУ), при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму ВСУ, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Із позовної заяви ОСОБА_2 убачається, що підставою звернення до суду із позовом стало те, що у травні 2015 року між його дружиною ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_3, який є їх сусідом, виник конфлікт, у зв'язку з чим дружина позивача ОСОБА_7 звернулась до правоохоронних органів із заявою в якій зазначила, що відповідач біля її будинку вчинив сварку, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

З цього приводу Любашівським ВП ГУНП в Одеській області проведено перевірку, якою було встановлено, що 23 травня 2016 року птиця ОСОБА_7 зайшла на город ОСОБА_3, із-за цього між ними виникла сварка на підвищених тонах, при цьому ОСОБА_3, грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_7, не висловлювався та фізичною розправою не погрожував. ОСОБА_3 написав розписку про те, що ніяких мір фізичного та психологічного впливу по відношенню до ОСОБА_7 застосовувати не буде. Заявнику рекомендовано в порядку приватного звинувачення звертатись до суду (а.с.10).

Із пояснень ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які знаходяться у висновку по матеріалам ЖЄО №1552 від 24 травня 2016 року по зверненню ОСОБА_7, вбачається, що жодним доказом не підтверджено, що саме на адресу позивача ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою відповідач ОСОБА_10, крім того об'єктивних доказів протиправних дій відповідача, які б перебували у причинному зв'язку із шкодою, завданою позивачу, матеріали справи також не містять.

Дані про те, що позов подано й позивачем ОСОБА_7, що остання уповноважила ОСОБА_2 передставляти її інтереси в суді, матеріали справи не містять. Тобто, з позовом до суду про відшкодування моральної шкоди звернувся лише ОСОБА_2

Згідно з ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що відповідно до положень ст. 10-11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянтом не надано доказів та обґрунтувань, які б підтверджували незаконність рішення суду першої інстанції та обґрунтованості свого позову. Всі доводи позовної заяви та апеляційної скарги побудовані виключно на припущеннях та оціночних судження позивача. Суду першої та апеляційної інстанції не подано переконливих доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно розглянув справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Враховуючи викладене, рішення Любашівського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 рокуколегія суддів вважає обґрунтованим та таким, що ухвалене з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.308, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2відхилити.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_11