Справа № 338/1297/16-ц
Провадження № 22-ц/779/176/2017
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів: Васильковського В.М., Девляшевського В.А.

секретаря Капущак С.В.

за участю: представника апелянта ОСОБА_2- ОСОБА_3

позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову, що подана в межах провадження за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, - за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Богородчанського районного суду від 02 грудня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Богородчанського районного суду від 02.12.2016 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на майно ОСОБА_2 та його банківські рахунки в ПАТ «Ідея Банк».

Не погодившись з ухвалою суду, вважаючи її такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Вказує, що суд при накладенні арешту на майно відповідача не взяв до уваги той факт, що предметом позову є стягнення коштів, як грошової компенсації частки у спільному майні подружжя. Відтак висновок суду про загрозу відчуження відповідачем спірного майна та уникнення його розподілу не відповідає фактичним обставинам справи та суті позову, оскільки позивач не має наміру виділяти будь-яке майно. Крім того, накладення арешту на майно без зазначення суми, в межах якого він застосовується, не відповідає закону. Тому просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши доповідача, пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні Богородчанського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Так, позивач просить поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя шляхом стягнення компенсації з ОСОБА_2 на користь позивача за належну їй частку у спільному майні подружжя в сумі 175 340 грн.

22.11.2016 року ОСОБА_4 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на майно ОСОБА_2 в межах суми позовних вимог, в тому числі на банківські рахунки розміщені в ПАТ «Ідея Банк».

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 152 ЦПК України - позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Колегія вважає, що судом першої інстанції не враховано співмірність вжитого заходу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Зі змісту заяви ОСОБА_4, вбачається, що вона просила накласти арешт на майно відповідача в межах ціни позову, що відповідає нормам процесуального права. На зазначене суд уваги не звернув та наклав арешт на все майно відповідача, не зауваживши, що забезпечення позову накладається в межах заявлених позовних вимог.

Крім того, судом в ухвалі не наведено підстав доцільності накладення арешту на майно відповідача у спорі, який по суті стосується стягнення грошової компенсації у праві спільної сумісної власності.

З огляду на викладене ухвалу суду не можна визнати повністю законною та обґрунтованою, а тому, керуючись п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її скасування з передачею питання на новий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Богородчанського районного суду від 02 грудня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Д. Горблянський

В.М. Васильковський

В.А. Девляшевський