Провадження № 2-о/389/28/17
У Х В А Л А

31 березня 2017 року суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1, розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, заінтересована особа: відділ Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявниці звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт належності її брату ОСОБА_4, який помер 07 листопада 2015 року державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 015467 виданого на ОСОБА_5, на підставі розпорядження Вінковецької районної державної адміністрації № 43/2005 р від 04 березня 2005 року, площею 1.17 га. на території Зорянської сільської ради Вінковецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспарюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ІV розділом.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст.119, 120 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до ч. 1 п.6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім цього, ст. 256 ЦПК України чітко визначає факти, що мають юридичне значення, а ст. 234 ЦПК України справи, які суд розглядає в порядку окремого провадження.

Представником заявника ставиться вимога про зобовязання відділу Держгеокадастру у Вінковецькому районі, Хмельницької області завірену належним чином копію технічної документації щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1.17 га на території Зорянської сільської ради Вінковецького району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя ОСОБА_5, яка є неповною і виходить за рамки встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі та справ окремого провадження в силу положень вищевказаних вимог Закону, що вказує на її позовний характер.

Таким чином, заявнику відповідно до ст.119 ЦПК України необхідно конкретизувати зміст вимог.

Згідно ч.6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого прповадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтерисованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження яка подана фізичною особою, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2017 становить 1600 грн., та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, з урахуванням вже сплаченої суми судового збору 278 грн., позивачу необхідно доплатити судовий збір в сумі 42 грн.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 119, ст. 121, ст. 209, 210, 234, 235, ст. 256, ч. 2 ст. 258 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника заявника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документазалишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Запропонувати представнику заявника в установлений строк виправити зазначені в ухвалі недоліки.

Якщо представник заявника відповідно до ухвали у встановлений строк не виправить зазначені в ухвалі недоліки, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Тьор