Справа № 242/5621/16-ц
Провадження № 2/242/268/17
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Капітонова В. І. , при секретарі Островерховому Д. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади Селидівської міської ради про визнання права на спадщину за заповітом ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади Селидівської міської ради про визнання права на спадщину за заповітом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 березня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_3. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме ? частка двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1. Раніше за матір 06 червня 2000 року помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: ? частки двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, внески у філії № 5484/020в Ощадбанку України, недоотриманого регресу на Дочірньому підприємстві ДВАТ шахта « Україна» та недоотримана заробітна плата, які мати позивача фактично прийняла. Після смерті батька мати позивача звернулася до державного нотаріуса Другої Селидівської державної нотаріальної контори , де була заведена спадкова справа та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на внески в філії Ощадбанку України № 5484/020, недоотриманий регрес на Дочірньому підприємстві ДВАТ шахта « Україна» та додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом на внески в філії Ощадбанку України № 5484/020. ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 мати позивача фактично прийняла, але нотаріально не оформила, і свідоцтво про право на спадщину не отримала, оскільки тяжко захворіла. За життя 10 квітня 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла позивачу.

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з приводу видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину двокімнатної квартири , розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Разом з тим, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири , розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належала батьку позивача, яку вона фактично прийняла, але нотаріально не оформила. Підтвердити, що ОСОБА_3 не отримувала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на ? частину квартири за адресою: м. Українськ, вул.. Первомайська, 66кв. 36 неможливо, оскільки спадкова справа на імя ОСОБА_4 направлена до архіву м. Донецька в 2012 році. Позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері, спадщину фактично прийняла. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати за нею право на спадщину за заповітом на ? частину двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, яка померла 19 березня 2016 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутність та прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 13040 від 06 грудня 1996 року, квартира , розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Загальна площа квартири становить 43,45 кв. м, житлова 29,0 кв. м., що підтверджується копією технічного паспорту на квартиру.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-АН № 462077, ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії IV-НО № 409110, виданого 08 травня 1985 року Українською міською радою м. Селидове Донецької області, ОСОБА_6 05 травня 1985 року уклала шлюб з ОСОБА_7, після чого їй було присвоєно прізвище ОСОБА_7.

ОСОБА_4 помер 06 червня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 449373, виданого 07 червня 2000 року Українською міською радою м. Селидове Донецької області.

Як вбачається з додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 грудня 2000 року ОСОБА_3 отримала спадщину після смерті ОСОБА_4, а саме: внески в філію № 5484 /020 м. Українськ Ощадбанку України за рахунками №№ 07800029, 057545, 0576719, з усіма належними відсотками та компенсаціями; недоотриманий регрес на Дочірньому підприємстві ДВАТ шахта « Україна» в сумі 101 грн; недоотриману заробітну платню на Дочірньому підприємстві ДВАТ шахта « Україна» в сумі 2 377 грн. 39 коп.

Відповідно до додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 листопада 2003 року ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 ,а саме внески в філію № 5484/020 м. Українська Ощадбанку України за рахунками №№ 7256, 91551 684 з усіма належними відсотками та компенсаціями.

10 квітня 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт , відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла ОСОБА_1.

19 березня 2016 року померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО 940343, виданого 19 березня 2016 року Виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області.

09 листопада 2016 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3, померлої 19 березня 2016 року.

Разом з тим постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 листопада 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку вказаної квартири, яка належала ОСОБА_4 ,оскільки для встановлення кола спадкоємців , яким вже були видані свідоцтва про право на спадщину, та склад спадкового майна необхідна спадкова справа № 252 , заведена після смерті ОСОБА_8. Згідно відповіді Другої селидівської державної нотаріальної контори № 247/01-16 від 20 вересня 2016 року спадкова справа № 252/2000 на імя ОСОБА_4 , направлена до архіву м. Донецьк в 2012 році і не може бути передана нотаріусу.

Як вбачається із відповіді Першої селидівської державної нотаріальної контори № 1196/01-09 від 27 грудня 2016 року згідно даних Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3 , померлої 19 березня 2016 року, приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було заведено 29 червня 2016 року спадкову справу № 47/2016. Було видано свідоцтво про право на спадщину 09 листопада 2016 року за реєстровим № 1257.

Крім того, як вбачається із відповіді Першої селидівської державної нотаріальної контори № 1201/01-09 авід 27 грудня 2016 року, згідно даних Спадкового реєстру Другою селидівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 , померлого 06 червня 2000 року, заведена спадкова справа № 252/2000. 13 вересня 2012 року спадкова справа надіслана до Донецької державної нотаріальної контори . Тому інформацію про спадкоємців та про видачу свідоцтва про право на спадщину надати неможливо.

Відповідно до довідки № 421 від 12 грудня 2016 року , виданої КП « Бюро технічної інвентаризації» м. Селидове, згідно інвентаризаційних даних квартира за адресою: АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та його дружині ОСОБА_3 належала квартира за адресою: АДРЕСА_1, Після смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину у виді ? частки вказаної квартири, але не оформила своїх спадкових прав. Спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , яка не має можливості підтвердити право на спадщину крім як шляхом звернення до суду.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись 368, 370, 1223, 1268-1269 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади Селидівської міської ради про визнання права на спадщину за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадок за заповітом на ? частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 43,54 кв.м., житловою площею 29,00 кв.м., що належала ОСОБА_4, який помер 06 червня 2000 року, після смерті ОСОБА_3, яка померла 19 березня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Капітонов