Справа № 140/273/17
Провадження № 2/140/339/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

03.02.2017 року суддя Немирівського районного суду Вінницької області Алєксєєнко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 подала до Немирівського районного суду позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що подана заява не відповідає вимогам пунктів ст. 119 ЦПК України, відповідно до яких позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, перелік документів, що додаються до заяви.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 640 грн.

Тому позивачу на підтвердження позовних вимог необхідно доплатити судовий збір в розмірі 640 грн. 551,20 грн. = 88,80 грн. за вимогу немайнового характеру.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Так позивачем згідно квитанції сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру в розмірі 551,20 грн. грн., в позовній заяві ним зазначено ціну позову 10000 грн., в технічному паспорті на житловий будинок, що розташований за адресою: № 31, вул. Надбужна, с. Нова Миколаївка, Немирівського району Вінницької області зазначено інвентаризаційну вартість даного будинку в розмірі 27532 грн., мінімальна сума сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» станом на 01.01.2017 року становить 640 грн. за вимоги майнового характеру.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження обєкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-III від 12.07.2001 року незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду, на яке позивач просить визнати право власності та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358 .

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог даної Постанови, оцінка обєкта для цілей оподаткування здійснюється субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму 1 «Оцінка обєктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на обєкти інтелектуальної власності».

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

З огляду на те, що позовна заява хоча і містить ціну позову щодо вимоги про визнання права власності, однак, відсутні докази на підтвердження її розміру (звіт про оцінку майна), тому квитанція про сплату судового збору при зверненні до суду із вимогою майнового характеру (про визнання права власності) в розмірі 551,20 грн., не підтверджує його сплату в повній мірі.

В позовній заяві не вказано як порушені права позивача саме відповідачем. Немає посилання на докази ухилення відповідача від нотаріального посвідчення. Не вказано про те, яким чином не посвідчений нотаріально договір заважає позивачу реалізувати свої права.

Не викладені обставини (підстави) в обґрунтування позовних вимог. Немає посилання на докази спору саме між сторонами, також на докази ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору.

Суд при розгляді справи зобовязаний перевірити, чи є такі угоди законними, чи мали право відчужувач на розпорядження майном, яке продається, чи не порушуються при цьому права інших осіб.

Відсутність письмового звернення позивача до нотаріуса, а також відсутність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позбавляє дійти висновку суд про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання прав позивача.

Таким чином, позивачу необхідно, на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право), надати суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що право власності оформлено за ОСОБА_2, відсутня реєстрація в Державному реєстрі речових прав та відсутні правовстановлюючі документи на майно.

До позовної заяви не долучено належно засвідчених копій доказів (документів), зазначених у самій позовній заяві, ксероксні відбитки яких до уваги не беруться, тому що за змістом ч. 2 ст. 59, ст. 64 ЦПК України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про інформацію», ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й архівна справа; терміни та визначення понять» у визначених законом випадках достовірними доказами підтвердження певних обставин в судових справах є лише оригінали чи належно засвідчені копії письмових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання заявником ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності залишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення, зазначених у ухвалі недоліків протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків позовна заява вважатиметься не поданою та повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: