23.03.2017 Провадження по справі № 2/380/75/17
Справа № 380/122/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Лісовенка П.І.

при секретарі : Романовській Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку №16 по вул.Жовтневій села Галайки Тетіївського району Київської області, примусово зняти її з реєстраційного обліку та стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка зареєстрована в її житловому будинку, але з 2013 року в ньому фактично не проживає, чим порушує її право власності. На даний час відповідачка проживає в Латвійській республіці. Добровільно ОСОБА_2 не бажає знятися з реєстрації, чим здійснює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном позивача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги уточнив, зокрема просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням та примусово зняти її з реєстраційного обліку, в частині позовних вимог про стягнення понесених судових витрат відмовляється.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, який розташований за адресою: Київська область, Тетіївський район, село Галайки, вул.Жовтнева, №16, є власністю позивача, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 23.08.2005 року та копією ОСОБА_4 про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10484949 від 25.04.2006 року (а.с.4-6).

Із копії довідки, виданої виконавчим комітетом Галайківської сільської ради Тетіївського району Київської області 26.01.2017 року за №33 встановлено, що в житловому будинку в с.Галайки по вул.Жовтневій,16, Тетіївського району Київської області зареєстрована, зокрема ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка ОСОБА_5. (а.с.8).

Із копії довідки, виданої виконавчим комітетом Галайківської сільської ради Тетіївського району Київської області 13.05.2015 року за №136 встановлено, що громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, але відповідно Акту обстеження, складеного 13.05.2015 року, вона за даною адресою не проживає. (а.с.9).

Із пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_2 з травня-червня місяця 2015 року за адресою: с.Галайки, вул.Жовтнева,16, Тетіївського району Київської області не проживає.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, відповідачка є колишнім членом сімї позивача, не проживає у зазначеному будинку більше одного року без поважних причин, домовленості між нею та власником будинку не встановлено, тому, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, відповідачка втратила право на користування житловим приміщенням позивача.

Щодо позовних вимог про примусове зняття відповідачки з реєстраційного обліку, то суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання/ перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснюється органом реєстрації, яким є зокрема, виконавчий орган сільської ради, що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської ради.

Оскільки, на момент звернення позивача до суду, вона не зверталася до органу реєстрації із заявою про зняття відповідача з реєстрації і відповідної відмови не отримувала, тому дана вимога про примусове зняття відповідачки з реєстрації на даний час є передчасною.

Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог щодо примусового зняття з реєстрації відповідачки немає.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки, відповідачка ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку позивача більше одного року без поважних причин, домовленості між нею та власником будинку не встановлено, тому, відповідачка ОСОБА_2 втратила право користування житловим будинком №16 по вул.Жовтневій с.Галайки Тетіївського району Київської області.

Керуючись ст.ст.10,15,60,212-215,218, 294 ЦПК України, ст.ст.317,386,391,405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку №16 по вул.Жовтневій села Галайки Тетіївського району Київської області.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: П.І.Лісовенко