Провадження № 2/522/5231/17
21 березня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
судді -Тарасова А.В.
за участю секретаря судового засідання -Ткаченко О.О.,
розглянувши в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю,-
У судове засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_7 не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі у судове засідання не зявились, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили.
У звязку з неявкою відповідачів, зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено з витребуваних судом матеріалів спадкової справи, 06.11.2005 року помер ОСОБА_4, після якого відкрилась спадщина, яку прийняли ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 в рівних частинах по 635/4000 частини квартири, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2006 року. Зокрема, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕА №802163, виданого ОСОБА_4І, свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/5 частини спадкового майна не видавалось, та як вбачається з матеріалів спадкової справи, відповідачі не звертались до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, всупереч вимогам ч. 1 ст. 1297 ЦК України, яка покладає на спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, обовязок звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та в порушення вимоги ч. 2 ст.1299 ЦК України, не здійснили державної реєстрації права власності.
Як зазначає позивач, протягом всього часу з моменту укладення договору міни від 11.11.1998 року він проживав в зазначеній квартирі, зареєстрований за вказаною адресою з 2000 року, що підтверджується копією паспорта позивача, та після прийняття частини квартири у спадщину від 14.09.2006 року добросовісно володів та утримував і частку квартири, яку успадкували відповідачі.
Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно п. 13 Постанови ПВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суд враховує такі обставини: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.
В даному випадку наявні всі зазначені обставини, оскільки позивач, знаючи, що відповідачами не отримано свідоцтво про право на спадщину та не зареєстровано права власності на частку квартири, продовжував відкрито, безперервно, більш ніж протягом 10-ти років користуватись та утримувати квартиру цілком та частку відповідачів зокрема, що є підставою для визнання за позивачем права власності за набувальною давністю в силу положень ч. 1 ст. 344 ЦК України.
Керуючись ст.ст. 10,11, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Приморського районного суду м. Одеси протягом 10-ти днів, після отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.
Суддя А.В. Тарасов
21 березня 2017 року