Справа № 2-1517/04
Провадження № 6/405/224/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому подання державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: м. Кропивницький (колишня назва - Кіровоград), бульвар Студентський (колишня назва - проспект Комуністичний)АДРЕСА_1, для опису та подальшої реалізації майна, яке належить боржнику, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 в порядку ст. 376 ЦПК України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 для проведення виконавчих дій.

В обґрунтування подання зазначила, що на виконанні в Подільському відділі державної виконавчої служби міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1517 від 13.04.2004 року, виданого Ленінським районним судом міста Кіровограда про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно починаючи з 09.03.2004 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття тобто до 12.12.2021 року.

30.05.2017 року державним виконавцем Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області винесено постанову про передачу виконавчого провадження в звязку з тим, що згідно інформаційної довідки № 81842020 від 06.03.2017 року з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстрована 9/50 частина нерухомого майна за адресою АДРЕСА_3, що відноситься до Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області. Заборгованість по аліментам згідно довідки-розрахунку станом на 30.05.2017 рік - складала 33 023,66 грн.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області направлено виклик ОСОБА_2 на адресу пр-т. Комуністичний, 1Б кв. 59 м. Кропивницький про явку останнього до відділу ДВС з наданням підтверджуючих документів про сплату аліментів, однак конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» повернувся на адресу відділу ДВС без вручення.

03.07.2017 року до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України державним виконавцем направлені запити щодо отримання боржником джерел доходів, наявності відкритих рахунків в банках та банківських установах та отримання пенсії.

Згідно отриманої відповіді ПФУ боржник ОСОБА_2 працює в ТОВ «Авангардавто», адреса: пров. Шевченка, 20 м. Полтава.

Відповідно до вимог ст.ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 25.07.2017 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку направлено до бухгалтерії ТОВ «Авангардавто».

03.11.2017 року до відділу ДВС надійшла відповідь з вищевказаного підприємства, згідно якої ОСОБА_2 надавав послуги по перевезенню вантажів дорожніми транспортними засобами згідно цивільно-правової угоди № 42 від 19.10.2016 року. На момент отримання бухгалтерією ТОВ «Авангардавто» постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2, останній звільнився з підприємства, в звязку з чим проводити утримання із заробітної плати не було можливим.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру МВС України від 03.11.2017 року рухомого майна належного боржнику на праві власності і на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено.

Виходом за адресою АДРЕСА_4, двері квартири ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника не було можливим, про що державним виконавцем складені відповідні акти від 16.06.2017 року та 22.09.2017 року.

З огляду на зазначене вище, та з посиланням на ст. 376 ЦПК України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», старший державний виконавець Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 просила вирішити питання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_5.

Старший державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_1 надала заяву за вх. № 29185 від 30.11.2017 року про розгляд подання без її участі за наявними матеріалами справи.

З матеріалів цивільної справи № 2-1517/2004 судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2004 року позов ОСОБА_3, - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 09.03.2004 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до 12.12.2021 року.

На виконання зазначеного рішення позивач ОСОБА_3 14.04.2004 року отримала виконавчий лист.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2006 року заяву ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено. Видано ОСОБА_3 дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.04.2004 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та зазначений дублікат виконавчого листа в подальшому було предявлено стягувачем до виконання.

Постановою державного виконавця Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області про передачу виконавчого провадження від 30.05.2017 року передано виконавчий лист № 2-1517, виданий 13.04.2004 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частин заробітку (доходу), але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 09.03,2004 року і до 12.12.2021 року до Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області. Крім того, встановлено, що згідно з Інформаційною довідкою № 81842020 від 06.03.2017 року з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано 9/50 частини нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6, що відноситься до території Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області.

Відповідно до довідки-розрахунку № 806 від 30.05.2017 року Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області заборгованість за вказаним виконавчим листом станом на 01.05.2017 року складає 33 023 грн. 66 коп.

Відповідно до актів державного виконавця від 16.06.2017 року та від 12.09.2017 року виходом за адресою АДРЕСА_6, двері квартири ніхто не відчинив, перевірити місце проживання, майновий стан боржника не було можливим.

Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України на запит за вих. № НОМЕР_1 від 03.07.2017 року про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, останнім місцем роботи боржника ОСОБА_2 є товариство з обмеженою відповідальністю «Авангардавто», адреса: пров. Шевченка, буд. 20, м. Полтава.

Крім того, 05.07.2017 року постановою державного виконавця Подільського ВДВС Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Найденко Н.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1517/04, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 13.04.2004 року, звернуто стягнення на доходи (заробітну плату) боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно з листом ТОВ «Авангаравто» за вих. № 1 від 03.11.2017 року, наданого на запит Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_2 надавав послуги по перерахуванню вантажів дорожніми транспортними засобами згідно цивільно-правової угоди № 42 від 19.10.2016 року. На момент отримання листа від Відділу ДВС дія даного договору закінчилася, дохід ОСОБА_2 не нараховувався, тому ТОВ «Авангардавто» не мав змоги здійснити відрахування у відповідності до чинного законодавства.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 81842020 від 06.03.2017 року ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 9/50 частин квартири АДРЕСА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 10.06.2011 року, виданого Кіровоградською міською радою.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно положень ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту ст. 376 ЦПК України випливає, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів належних боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.13 ч.3 ст.18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

З огляду на зазначене, судом відзначається, що ухвала суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивована, що, також вказує на те, що суду субєктом відповідного подання мають бути надані належні докази, які б свідчили, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, однак це не дало результатів, крім того, мають бути надані докази, які підтверджують перешкоджання вільному доступу державного виконавця до житла чи іншого володіння боржника, наявність доказів знаходження майна боржника у іншої особи, належність житла чи іншого володіння саме цій особі.

При цьому, необхідно враховувати, що недоторканість житла чи іншого володіння особи гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій, тим самим, відзначається, що державний виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань під час примусового виконання рішення суду.

В свою чергу, з досліджених матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1517/04, виданого 13.04.2004 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 09.03.2004 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до 12.12.2021 року, доданих державним виконавцем до подання, відсутні обєктивні відомості, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження, так як докази на підтвердження направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1517/04 від 13.04.2004 року, - відсутні, як і відсутні докази отримання боржником такої постанови.

Відповідно до актів державного виконавця від 16.06.2017 року та від 12.09.2017 року виходом за адресою АДРЕСА_6, двері квартири ніхто не відчинив, перевірити місце проживання, майновий стан боржника не було можливим.

Поряд з цим, судом відзначається, що відсутні будь-які докази того, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_2 відмовляється допустити державного виконавця до житла, так як в матеріалах виконавчого провадження не міститься відомостей, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_2 отримав лист державного виконавця про проведення виконавчих дій за місцем його фактичного проживання, або ж за місцем зареєстрованого за ним (боржником) права власності на нерухоме майно, зокрема, рекомендованого поштового повідомлення чи доказів щодо неможливості вручення такого повідомлення, а зазначені вище акти державного виконавця самі по собі не свідчать про ухилення боржника від проведення виконавчих дій, більш того, в акті від 12.09.2017 року не зазначено дати наступного проведення виконавчих дій, відсутні також обєктивні відомості стосовно того, в який спосіб повідомлявся боржник про вихід державного виконавця до житла, чи належним чином повідомлявся боржник про час та місце вчинення виконавчих дій та яких саме, чи зобов'язував державний виконавець боржника бути присутнім за адресою АДРЕСА_8 в конкретний час для проведення державним виконавцем виконавчих дій в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, а так само, чи дійсно боржник отримував виклики державного виконавця та не виконував їх, а також, що державний виконавець вичерпала всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Інших доказів в підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 перешкоджає у здійсненні державним виконавцем виконавчих дій, та, зокрема, доказів стосовно того, що останнім чиняться перешкоди у доступі державному виконавцю до його житла, якими, на переконання суду, можуть бути документи, що підтверджують факт не допуску державного виконавця до житла чи іншого володіння особи - акти державного виконавця за участю понятих, виклики, які скеровувалися боржнику, про явку до державного виконавця, копії повідомлень про вручення зазначених документів боржнику, письмові пояснення боржника, відомості про те, що боржник користується зазначеним вище житлом та фактично у ньому проживає, державним виконавцем до подання не надано.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги, що вимогами ч.2 ст.376 ЦПК України подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, лише за участю державного виконавця, на якого покладається тягар доказування, перевіривши обґрунтованість доводів державного виконавця, викладених в поданні, щодо необхідності такого проникнення, приймаючи також до уваги, що державним виконавцем не доведено достовірними та достатніми доказами, що боржником за виконавчим провадженням ОСОБА_2 були створені навмисні перешкоди для входу державного виконавця до житла останнього, що державний виконавець використав всі законодавчо передбачені засоби щодо проникнення до цього житла без застосування примусових заходів, виходячи з положень ст. 30 Конституції України, суд вважає, що об'єктивні та достатні підстави для задоволення подання відсутні, що, в свою чергу, не перешкоджає державному виконавцю після усунення зазначених вище недоліків, та за наявності достатніх підстав вважати, що боржник за виконавчим провадженням перешкоджає державному виконавцю у проведенні виконавчих дій, повторно звернутися до суду з відповідним поданням про примусове проникнення до житла боржника.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 376 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: м. Кропивницький (колишня назва - Кіровоград), бульвар Студентський (колишня назва - проспект Комуністичний)АДРЕСА_1, для опису та подальшої реалізації майна, яке належить боржнику, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її прийняття. Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує, подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5