Провадження № 2/641/283/2017 Справа № 641/8970/16-ц
23 січня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Богдан М.В.,
за участю секретаря Дрокіної С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_4 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, в якому просить усунути перешкоди в користуванні властністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову посилається на те, що позивач по справі є власником квартири АДРЕСА_2. В квартирі також зареєстрований, однак не проживає відповідач ОСОБА_2Ш, який є сином позивача. З літа 2014 року відповідач ОСОБА_2Ш за вказаною адресою не проживає, його речей в квартирі не має, комунальні платежі не сплачує, жодних витрат по утриманню квартири та ремонту не здійснює. Позивач не може володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою належним чином. Тому вимушена звернутись до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази приходить до наступного.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15.02.2012 року, ОСОБА_1 та неповнолітня ОСОБА_5 придбали у власність квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 7).
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічного паспорту, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.9).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №281427, 29.12.2015 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на «Кіндеєєва» (а.с.13).
Як вбачається з довідки дільниці КП «Жилкомсервіс» від 25.10.2016 року в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.10).
Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с. 20).
Згідно довідки Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 15.11.2016 року, ОСОБА_2 з будь-якими заявами та повідомленнями в період часу з 2014 року по теперішній час не звертався.
Відповідач по справі добровільно залишив спірне житлове приміщення. Його речей в квартирі не має, комунальні платежі він не сплачує, жодних витрат по утриманню квартири та ремонту не здійснює.
Ці обставини в судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та зазначили, що відповідач в квартирі не проживає, його речей там не має.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання.
Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що відповідач відсутній в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звернувся.
Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, безперечно, обмежує її права власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушена самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг.
У зв'язку з тим, що відповідач не користується без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, він є таким, що втратиа право користування цим житлом, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 217, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Усунити ОСОБА_1,01.04.1963 Р.Н., ІПН НОМЕР_1, перешкоди в користуванні власністю, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 2 по вул. Ньютона, 139 в м. Харкові.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_10