Справа № 393/481/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

за участю секретарів Шупрудько К.А, Видибури Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Новгородка цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Новгородківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні її неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5; стягнути аліменти на утриманні дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму та передати дітей органу опіки та піклування для подальшого їх влаштування.

Представник позивача Щербина В.С. в судовому засіданні просив позов задовольнити, позовні вимоги мотивував тим що, 30 серпня 2016 року до служби у справах дітей Новгородківської районної державної адміністрації надійшло клопотання від Вершино-Кам'янської сільської ради Новгородківського району щодо розгляду на комісії з питань захисту прав дітей питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 на даний час проживає в АДРЕСА_1. Ніде не працює, схильна до зловживання спиртних напоїв, вчинення сімейних дебошів. Вихованням і доглядом дітей не займається. До сільської ради надходили скарги про порушення нею громадського порядку, зловживання спиртними напоями. Дана сім'я перебувала під наглядом соціальних працівників та органів місцевого самоврядування з 2008 року, проте змін на краще не відбулося. Упродовж 2009 року дана громадянка двічі притягувалася до адміністративної відповідальності за злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків, в 2012 році 2 дітей, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (на даний час повнолітні) перебували на обліку служби у справах дітей як умовно засуджені за вчинення крадіжок, в 2013 році питання щодо неналежного виконання батьківських обов'язків розглядалося на засіданні колегії служби у справах дітей, неодноразово виносились офіційні попередження, мама не займалась вихованням своїх дітей, в 2013 році залишала дітей без догляду на 3 дні.

Відповідач постійно ігнорує виклики до служби у справах дітей райдержадміністрації для проведення співбесіди та на комісію з питань захисту прав дитини. При перевірках умов проживання, соціальними працівниками було виявлено, що сім'я ОСОБА_2 не дотримується санітарно-гігієнічних норм проживання, відсутні елементарні засоби гігієни, продукти харчування, постільна білизна, обмаль побутових приладів та речей першої необхідності, майже всі шибки в будинку розбиті. Забезпеченість дітей одягом мінімальна. Допомогу отриману на дітей використовує не за призначенням. Останні 3 місяці діти проживали самі так як мама переїхала до співмешканця в інший будинок. Неповнолітня ОСОБА_3 проживала в родині чужих людей.

За час навчання у Вершино-Кам'янському НВК неповнолітні діти проявили себе не завжди уважними, не завжди виконують домашні завдання, ігнорують правила поведінки, порушують дисципліну. У неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 спостерігалась схильність до шкідливих звичок (куріння). ОСОБА_2 за весь час навчання її неповнолітніх дітей у Вершино-Кам'янському НВК до школи не з'являлася і жодного разу не прийшла до школи з метою дізнатися про стан навчання дітей, тобто мати не займається навчальним та виховним процесом дітей, не дбає про їх здоров'я, нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", що підтверджується відповідними письмовими доказами.

Все вищенаведене свідчить про відсутність з боку матері належного виховання дітей та про негативний вплив на їх всебічний розвиток.

Неповнолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 неодноразово перебували на лікуванні Новгородківської центральної районної лікарні, кожного разу госпіталізуються з великими труднощами для медпрацівників, так як мати щоразу відмовляється від госпіталізації.

У зв'язку із створенням ОСОБА_2 загрозливих умов проживання своїм дітям, розпорядженням голови районної державної адміністрації від 31 серпня 2016 року № 191-р "Про вилучення дітей із сім'ї" неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 вилучено із сім'ї гр. ОСОБА_2 та поміщено в подальшому до комунального закладу "Центру соціально- психологічної реабілітації дітей" Кіровоградської обласної ради.

Вищезазначені факти свідчать про те що ОСОБА_2, самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 виносилося на засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації. Рішенням даної комісії від 31 серпня 2016 року № 1 було вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітніх дітей. Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 02 вересня 2016 року № 193-р було вирішено звернутися до органу опіки та піклування Новгородківської районної державної адміністрації до Новгородківського районного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2.

Представник третьої особи Беркута С.В. позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Суду дав аналогічні покази, показам представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_14 заперечували щодо задоволення позову. Свої заперечення мотивували тим, що відповідач матір 6 неповнолітніх дітей. У зв'язку з тяжким матеріальним становищем та перебуванням її у 2016 році тривалий час на лікуванні, до їхньої сім'ї приходила комісія, яка зробила фотографії будинку та склала акти, про відсутність в житловому будинку шибок на вікнах, їжі та одягу в дітей. Але після того як вона повернулася з лікарні, в будинку було зроблено косметичний ремонт, засклені вікна. Спиртними напоями вона не зловживає, працює по найму не офіційно, має власний город, на якому вирощує картоплю, цибулю. Діти завжди нагодовані, вдягнені. Протягом тривалого часу до їхньої сім'ї навідувався соціальний працівник ОСОБА_15, претензій до неї не було, говорив що все добре. За її проханням орендодавець належної їй земельної ділянки, допомогає з дровами для опалення, підтримує її сім'ю всім необхідним. Після того як в неї забрали дітей до інтернату, вона їздила їх відвідувати, передавала продукти харчування. Своїх дітей вона любе і буде все робити для того щоб діти проживали з нею. Старша донька ОСОБА_3 в чужих людей не проживала, мешкала вдома та ходила в гості до бабусі.

Свідок ОСОБА_16 суду дала показання, що проживає в с.Вершино-Кам»янка з 1991 року, працює в Вершино-Кам»янській сільській раді. З 2006 рік по 2012 рік вона була головою комісії щодо неповнолітніх, та приймала участь у перевірках сім'ї ОСОБА_2 Неодноразово під час перевірок було встановлено недостатність продуктів харчування та одягу в дітей. В 2015 -2016 роках ситуація в сім'ї відповідачки стала складнішою. Шибки в вікнах житлового будинку були повибивані та заставлені фанерою. Влітку 2016 року сусіди відповідачки повідомили, що останньої дома не має, старша донька ОСОБА_3 сама доглядала за молодшими братами та сестрами, варила їм їсти. Знайти матір дітей в селі їм в той час не вдалося. ОСОБА_2 викликалася до сільської ради та проводилися з нею бесіди. На даний час діти нічим не забезпеченні, мінімум необхідного, мати проживає в іншому будинку, оскільки в їхньому будинку не має умов для проживання, світло до будинку відключене за несплату за електроенергію, тверде паливо для опалення будинку відсутнє.

Свідок ОСОБА_17 суду дав показання, що він працює директором Вершино-Кам»янського НВК та є односельцем з відповідачкою по справі. Четверо неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ходили до школи, але часто й пропускали заняття. Він дуже часто навідував дану сім'ю, але протягом 2013-2015 років ОСОБА_2 робила висновки після зауважень. В 2016 році ситуація погіршилася, матері дітей часто не було вдома. Коли діти не приходили до школи, він ішов до ОСОБА_2 вияснити причини пропуску. Діти о 10:00 години спали, говорили що не пішли до школи бо мама не розбудила, як йшла на роботу; або що випраний одяг і не має що вдягнути. Працівники школи самі водили дітей до лікарні для проходження медичного огляду, щоб допустити дітей до уроків фізичного виховання. Продукти на харчування дітей не здавалися, але діти харчувалися. Частина батьків на шкільних зборах заперечували щоб за їхній рахунок харчувалися діти відповідачки, інша частина батьків не заперечувала. Вчителі та односельці допомогали даній сім'ї одягом та взуттям. Діти трудолюбиві, завжди говорили що їдять і м'ясо і котлети, але навідуючи сім'ю бачили що діти їли лише картоплю та вермішель. Коли з ОСОБА_2 зустрічався, людина адекватна, інколи було чути від неї запах спиртного.

Свідок ОСОБА_15 суду дав показання що він працює фахівцем з соціальної роботи з 10.07.2012 року. Часто навідував сім'ю ОСОБА_2, в якої шість неповнолітніх дітей. Пів року сім'я стояла на обліку як багатодітна та отримувала допомогу. Кожні дві неділі вони в складі комісії навідували сім'ю про що складали акти. З травня 2016 року ОСОБА_2 почала проживати з співмешканцем, не приділяла уваги дітям, часто їх залишала. В зв'язку з цим, з нею велася профілактична бесіда, відповідач обіцяла що виправиться. Були випадки коли від ОСОБА_2 чув запах спиртного. На даний час дітям не має де проживати, так як в будинку де вони мешкали, вибиті шибки в вікнах, відсутня електроенергія.

Свідок ОСОБА_19 суду дала показання, що вона жителька с.Вершино-Кам»янка. Раніше ОСОБА_2 працювала та тримала город. В 2012 році купила будинок в якому було все чисто та гарно. В 2015 -2016 році за будинком не доглядали, шибок у вікнах не має, дверей майже не має, паркана зламали для опалення будинку. Влітку 2016 року мати з неповнолітніми дітьми не проживала, діти старші доглядали за меншими. Кошти на харчування дітей в школі відповідач не давала. ОСОБА_2 обіцяє виправитися, має змогу, але не має бажання. Бабуся дітей говорить, що не може забрати дітей до себе у зв'язку з похилим віком (80 років) та станом здоров'я. Від сусідів ОСОБА_2, які зимою та весною 2016 року чули музику та крики в будинку знала, що остання вживає алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_20, суду дала показання що вона жителька с.Вершино-Кам»янка та є кумою відповідачці. Коли вона з чоловіком приходила в гості до ОСОБА_2 то зажди було наварено та напечено. Діти проживали з матір'ю, чому діти пропускали школу їй невідомо. Алкогольними напоями не зловживала, можливо вживала лише на свята. В хаті відповідачки була близько місяця назад, шибки в вікнах засклені, стіни побілені, наявні три ліжка та подушки, лише світла не має. В погребі є картопля, морква, цибуля. Вважає, що діти повинні проживати з матір'ю.

Свідок ОСОБА_21 суду дала показання, що вона працює в Вершино-Кам»янській сільській раді. Неодноразово до сільської ради надходили скарги на ОСОБА_2 щодо неналежного виконання нею батьківських обов'язків. До травня 2016 року остання реагувала на зауваження, а з травня ні. Після скарги сусідки на крадіжку неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 Вона приходила до будинку ОСОБА_2, але її не було ні вдома, ні в бабусі, ні в подруги ОСОБА_22, ні в співмешканця ОСОБА_23 Коли ОСОБА_2 з'явилася до сільської ради їй запропонували забрати дітей до спеціального закладу, але спочатку відмовилася, а потім нецензурними словами сказала щоб забирали. На даний час відсутні умови, для того щоб відповідач забрала дітей до себе.

Свідок ОСОБА_22 суду дала показання, що з відповідачкою вони товаришують. ОСОБА_2 хороша мати, завжди готувала дітям їсти, алкоголь не вживала. Валентина допомогали їй поратися на городі, за що вона їй платила кошти. Коли отримувала соціальну допомогу то наймала машину та їздила до смт.Новгородка купувати продути харчування та одяг для дітей. Як ОСОБА_2 зламала руку то не мала змоги оформити допомогу на дітей. В серпні відповідачка потрапила в лікарню та проходила там тривалий час лікування, тому вона ходила до дітей відповідачки та носила їм їсти. Діти люблять свою матір, обіймають і говорять що хочуть бути з нею. На даний час вона надала ОСОБА_2 будинок для проживання на виплату.

Неповнолітня ОСОБА_3 суду повідомила що проживала вона з своїми братами, сестрами та мамою ОСОБА_2 в житловому будинку в с.Вершино-Кам»янка. Мати їх на довго не залишала, спиртні напої вживала рідко, з будинку не виганяла, цікавилася навчанням в школі. Їсти готувала або вона або мама. З вересня 2016 року вона з братами і сестрами проживають у центрі, там кращі умови проживання. Харчування нічим не відрізняється від домашнього. Хотілося б їй навчатися школі села так як там її друзі.

Неповнолітній ОСОБА_5 суду повідомив що проживає в притулку 5 місяців. До цього жив в с.Вершино-Кам»янка та ходив до школи. Жили спочатку з мамою та татом, але тато десь поїхав і не повернувся. Мама їсти готувала, але було таке що і старша сестра ОСОБА_3 готувала, їли картоплю з хлібом. Мама інколи залишалася ночувати в баби. Картоплю давала баба, але город свій теж був. За мамою сумує, хоче додому щоб ходити в гості до бабусі та гратися на вулиці.

Неповнолітня ОСОБА_4 суду повідомила, що 5 місяців проживає в центрі, школу не відвідує оскільки має погану поведінку. Кола проживала з мамою, то були такі випадки, що мама вдома не ночувала. Жити їй краще вдома, бо вона що хоче те і робить, хоче повернутися додому. Не вважає що їхня мама виховувала їх гірше, ніж інші батьки.

Неповнолітня ОСОБА_6 суду повідомила, що на даний час проживає в центрі, де кормлять добре, дали хороший одяг. Для неї смачніша їжа вдома.

Практичний психолог комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей з притулковими групами» Кіровоградської обласної ради ОСОБА_24 повідомила суд, що неповнолітні діти пояснення давали добровільно, психологічний тиск на них не чинився. Спочатку як діти потрапили до центру мали недоглянутий вигляд. Під час розмов говорили що люблять маму, було помітно емоційну прив'язаність. За час перебування у центрі поведінка дітей покращилася, стали спокійнішими. За крадіжками помічені не були. Їй відомо, що декілька разів приїжала до дітей їхня мама. Від ОСОБА_3 вона дізналася, що мама їй на день народження подарувала туалетну воду.

Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, неповнолітніх дітей, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав:

Судом встановлено, що підтверджується показами сторін, свідків, матеріалами справи те, що відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 є матір'ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5.

30 серпня 2016 року до служби у справах дітей Новгородківської районної державної адміністрації надійшло клопотання від Вершино-Кам'янської сільської ради Новгородківського району щодо розгляду на комісії з питань захисту прав дітей питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 31 серпня 2016 року № 191-р "Про вилучення дітей із сім'ї" неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 вилучено із сім'ї ОСОБА_2 та поміщено в подальшому до комунального закладу "Центру соціально-психологічної реабілітації дітей" Кіровоградської обласної ради.

Рішенням даної комісії з питань захисту прав дитини Новгородківської райдержадміністрації від 31 серпня 2016 року № 1 було вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітніх дітей.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 02 вересня 2016 року № 193-р було вирішено звернутися до органу опіки та піклування Новгородківської районної державної адміністрації до Новгородківського районного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки протягом 2014-2016 років не притягувалася до адміністративної відповідальності по фактах невиконання батьківських обов'язків.

Позивач на підтвердження своїх позовних вимог в частині, зловживання відповідачем спиртними напоями, скарги мешканців села на непристойну поведінку в побуті, вчинення сімейних дебошів, порушення громадського порядку, проживання неповнолітніх дітей за межами будинку, використання матеріальної допомоги на дітей не за призначенням, не надав до суду жодних належних та допустимих доказів відповідно до ст.ст.58, 59 ЦПК України.

Надані до суду копії актів соціального інспектування та відвідування багатодітної сім'ї ОСОБА_2 за 2015-2016 роки частково спростовують твердження позивача щодо тривалого неналежного виконання своїх батьківських обов'язків громадянкою ОСОБА_2, а обставини що передували для вилучення дітей із сім'ї склалися за 1-2 місяці до даної події.

З пояснень відповідача вбачається, що вона бажає підтримувати зв'язок зі своїми дітьми та приймати участь у їх вихованні.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 18 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України роз'яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на 31.08.2016 року існували умови, загрозливі для здоров'я малолітніх дітей відповідача ОСОБА_2, а саме через її поведінку і неналежне виконання нею (відсторонення від виконання) батьківських обов'язків, і були підстави для негайного відібрання дітей від матері.

Оскільки підставою для відібрання дитини у батьків є випадки, при яких залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання, докази існування такої небезпеки мають бути однозначними та беззаперечними.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки ОСОБА_2 приймає участь у вихованні дітей, виявляє стійке бажання у виконанні батьківських обов'язків, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна.

Суд встановив, що на даний час є достатні підстави для тимчасового відібрання дітей від відповідача, оскільки відсутні умови для їх проживання у житловому будинку відповідача, враховуючи вік дітей і конкретно встановлені обставини поведінки відповідача. Суд вважає, що доведено наявність підстав для відібрання дітей від відповідача (матері) без позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд вважає, що тимчасове відібрання дітей від матері з переданням їх органу опіки та піклування без позбавлення батьківських прав матері, повністю буде відповідати інтересам її малолітніх дітей. У зв'язку з цим, необхідно ОСОБА_2 попередити про необхідність змінити своє ставлення до виховання своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок Новгородківського районного суду Кіровоградської області судовий збір в розмірі 1653,60 грн.

У суду не має підстав ставити під сумнів покази свідків і таких доказів суду надано не було.

Керуючись ч.3 ст.151 Конституції України, ст.ст.150, 152, 155, 180, 183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов органу опіки та піклування Новгородківської районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Новгородківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів - задовольнити частково.

Тимчасово відібрати у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5, передавши їх органу опіки та піклування Новгородківської районної державної адміністрації для подальшого їх влаштування та контролю за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення до виховання своїх неповнолітніх дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 20 жовтня 2016 року до повноліття доньки ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 судовий збір у розмірі 1653,60 грн. зарахувавши на рахунок Новгородківського районного суду № 0264 ЄДРПОУ 2896940, одержувач УДКСУ у Новгородківському районі.

В частині позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 - відмовити

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення, апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Ю. РАЧКЕЛЮК