АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/511/17 Головуючий 1 інст. - Шестак О.І.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А,

- Хорошевського О.М.

за участю секретаря - Сементовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп», публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» (далі по тексту - ТОВ «Дата Майнінг Груп») та публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі по тексту - ПАТ «Альфа-банк») про захист прав споживача, в якому просила суд: визнати незаконними та безпідставними вимоги ТОВ «Дата Майнінг Груп» про сплату на його користь заборгованості за кредитним договором №500900951 від 25.12.2012р., укладеного між нею та ПАТ «Альфа-банк»; у разі відмови в задоволенні першої вимоги визначити реальну суму заборгованості з урахуванням строків позовної давності; зобов'язати ТОВ «Дата Майнінг Груп» знищити усі її персональні дані; відшкодувати їй за рахунок відповідача -1 моральну шкоду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 вказувала, що з лютого 2016 року на мобільний телефон її матері телефонують особи, які називаються працівниками ТОВ «Дата Майнінг Груп» з вимогою сплати боргу. Вважає ці дії незаконними, оскільки кредитний договір укладала з ПАТ «Альфа-банк», а не ТОВ «Дата Майнінг Груп», про укладення договору факторингу її належним чином сторони вказаної угоди не повідомили, а претензії ТОВ «Дата Майнінг Груп» безпідставні, так як сплив строк позовної давності.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року повернуто позовну заяву ОСОБА_3 для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою зобов'язати Дзержинський районний суд м. Харкова прийняти її позовну заяву до судового розгляду.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою та такою, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ст. 110 ЦПК України дає право вибору підсудності справи позивачу. У відповідності до ч.5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживанням позивача. Згідно з копією паспорта який був доданий до позовної заяви, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 кім. 3. Таким чином судом неправомірно винесено ухвалу про повернення позовної заяви, оскільки позов було подано з дотриманням вимог ч.5 ст. 110 ЦПК України за місцем реєстрації позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Постановляючи 20.09.2016 року ухвалу про повернення позовної заяви для подання її до належного суду, Дзержинський районний суд м.Харкова виходив з того, що позивач ОСОБА_3 мешкає за межами Шевченківського (колишня назва - Дзержинський) району м.Харкова, що обидва відповідачі знаходяться в місті Києві, а відтак позовна заява не підсудна Дзержинському районному суду м.Харкова.

Однак у повному обсязі з цією ухвалою колегія суддів погодитися не може з таких підстав.

Дійсно, як правильно зазначив суд першої інстанції в ухвалі, в позовній заяві зазначено адресу позивача ОСОБА_3 - Сумська область Охтирський район, с.м.т.Чупахівка, а адресу відповідачів - в м.Києві, тобто поза межами Шевченківського району м.Харкова, який за територіальною ознакою відноситься до юрисдикції Дзержинського районного суду м.Харкова.

Разом з тим, поза увагою суду залишилась та обставина, що ОСОБА_3 звернулася із позовом про захист прав споживача, в позовній заяві посилалася на ст.110 ЦПК України, яка передбачає підсудність справ за вибором позивача, а в долучених нею до позовної заяви копії паспорта зазначено, що її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2, кім.3; в кредитному договорі адреса позичальника ОСОБА_3 - АДРЕСА_1. (а.с.6-7, 8).

Пунктом 5 ст.110 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживача можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Ні зміст позовної заяви, а ні додатки до неї не містять даних, які б давали підставу вважати, що позивач зареєстрована за межами Шевченківського (попередня назва - Дзержинський) району міста Харкова.

Та обставина, що подана ОСОБА_3 позовна заява за змістом не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України (позивачем вказана адреса без зазначення її статусу - чи це адреса тимчасового місця перебування, чи це адреса для листування, не вказана адреса, за якою позивач в дійсності у встановленому законом порядку зареєстрована, відсутні дані про номери засобів зв'язку, позовна заява без дати, не підписана її автором, позовні вимоги (п.2) мають умовний зміст) - може бути визнана судом лише у якості підстави для залишення її без руху у відповідності до ч.1 ст.121 ЦПК України.

Таким чином ухвала суду першої інстанції від 20.09.2016 року підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для вирішення питання про підсудність.

Викладена в апеляційній скарзі вимога про зобов'язання Дзержинського районного суду м.Харкова прийняти позовну заяву задоволенню не підлягає, оскільки не передбачено законом. Саме до повноважень судді суду першої інстанції процесуальним законом віднесено здійснювати перевірку відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, вживати заходи з метою усунення допущених позивачем недоліків, вирішувати питання, передбачені ст.ст. 121, 122 ЦПК України, в тому числі і щодо відкриття провадження, призначення справи до розгляду та вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п. п. 3,4 ч.1 ст.311, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для розгляду зі стадії вирішення питань, передбачених ст.ст.121,122 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно вимог ст.324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський