Справа № 558/552/16-ц
номер провадження 2/558/21/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2017 року смт. Демидівка Рівненської області
Демидівський районний суд Рівненської області у складі:
одноособово суддя Мельник Д.В.,
секретар судового засідання Хомяк О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Інком-Б.С.» про повернення суми попередньої оплати згідно письмового договору купівлі-продажу,-
Громадянин ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до приватного підприємства «Інком-Б.С.» (далі ПП «Інком Б.С.») про повернення суми попередньої оплати згідно договору купівлі-продажу.
В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 у позовній заяві вказав про те, що 22.10.2014 року у представництві ПП «Інком-Б.С.» у місті Рівному він написав письмову заяву про купівлю міні трактора «Махіндра» вартістю шістдесят пять тисяч гривень. Працівник підприємства повідомив ОСОБА_1 про те, що за умови сплати ним десяти тисяч гривень, 24.10.2014 року трактор буде доставлений по місцю його проживання в селище Демидівка Рівненської області.
22.10.2014 року позивачем на рахунок ПП «Інком-Б.С.» було сплачено десять тисяч гривень. Залишкову суму ОСОБА_1 мав сплатити у Демидівському відділенні «Ощадбанку» після поставки йому трактора. Копію договору також мали доставити позивачу разом з трактором. В установлені терміни трактор позивачу не був доставлений, грошові кошти йому не повернуті. ОСОБА_1 неодноразово в телефонному режимі та письмово звертався за адресою місцязнаходження фірми у місті Вінниці щодо повернення грошових коштів. Намагання позивача повернути кошти були безрезультатними.
ОСОБА_1 вважає, що у відповідності до норм цивільного законодавства України, із ПП «Інком-Б.С.» необхідно стягнути сплачену ним суму попередньої оплати за мінітрактор згідно укладеного договору купівлі продажу.
Позивач ОСОБА_1 направив до Демидівського районного суду Рівненської області письмові заяви про розгляд цивільної справи 08.12.2016 року,28.12.2016 року та 19.01.2017 року за його відсутності. ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.13,22).
Згідно з нормами ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Представник відповідача в судове засідання на судовий розгляд 28.12.2016 року та 19.01.2017 року не зявивися, хоча про дату та час розгляду справи ПП «Інком-Б.С.» було повідомлено належним чином, що підтверджується наявними у справі повідомленнями відділення поштового звязку щодо направлення судової повістки за адресою місцязнаходження юридичної особи (а. с. 16,19,20). Згідно з нормами ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місця знаходження юридичної особи, вважається, що судовий виклик вручений належним чином.
Про причини неявки в суд відповідач не повідомив, заперечень проти позову суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач на судовий розгляд справи не зявився і про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до приватного підприємства «Інком-Б.С.» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення грошових коштів, підлягає до задоволення в повному обсязі з постановленням заочного рішення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1-1 Закону України «Про захист прав споживачів», цей закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Згідно з ч.5 ст.110 Цивільного процесуального кодексу України, позови споживачів про захист їх порушених прав, можуть предявлятися у суд за зареєстрованим місцем проживання. В матеріалах цивільної справи в наявності копія паспорта СР 936083 від 10.07.2002 року, з якого встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Таким чином, позов ОСОБА_1 до ПП «Інком-Б.С.» підлягає розгляду у Демидівському районному суді Рівненської області.
Судом досліджено письмовий акт прийому-передачі наданих послуг від 22.10.2014 року. Встановлено, що 22 жовтня 2014 року між ПП «Інком-Б.С.» в особі менеджера ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 було укладено письмовий акт, згідно якого загальна вартість робіт (послуг), наданих представником ПП «Інком-Б.С.» ОСОБА_1, становить десять тисяч гривень. В досліджуваному документі вказано, що даний акт є невідємною частиною договору(а.с.7).
Представником ПП «Інком-Б.С.» 22 жовтня 204 року було виписано рахунок фактуру до договору, згідно якої, підприємство отримало як оплату за послуги, згідно договору на с/г «Махиндра», десять тисяч гривень. В досліджуваному документі вказано, що виконавцем послуг є ПП «Інком-Б.С.», а одержувачем та платником є позивач ОСОБА_1М.(а.с.8).
Згідно копії квитанції №107 від 22.10.2014 року, позивачем ОСОБА_1 приватному підприємству «Інком-Б.С.», в рахунок оплати згідно договору на с/г «Махиндра», через банківську установу було сплачено десять тисяч гривень(а.с.6).
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно(товар) у власність другій стороні(покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Так, Цивільним кодексом України не встановлена обовязковість нотаріального посвідчення договорів купівлі продажу транспортних засобів. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 208 Цивільного процесуального кодексу України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою. Згідно ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, якими обмінялися сторони.
Аналізуючи досліджені письмові докази по справі, а саме, письмовий акт прийому-передачі наданих послуг від 22.10.2014 року(а.с.7), рахунок фактуру до договору від 22.10.2014 року(а.с.8), квитанцію №107 від 22.10.2014 року(а.с.6), суд приходить до висновку про те, що між позивачем ОСОБА_1 та ПП «Інком-Б.С.» був укладений письмовий договір купівлі-продажу рухомого майна. При цьому ОСОБА_1, як покупцем, у відповідності до ч.1 ст.ст.693 Цивільного кодексу України було вчинено попередню оплату, а саме частково оплачено вартість товару (мінітрактора) до його передання продавцем у сумі 10 000 гривень.
Позивач ОСОБА_1 скеровував на адресу місця знаходження ПП «Інком-Б.С.» письмову вимогу про добровільне повернення підприємством суми попередньої оплати(а.с.9)
Суду не було надано доказів, які б підтверджували виконання ПП «Інком-Б.С.» умов договору купівлі продажу щодо мінітрактора або повернення позивачу ОСОБА_1 суми попередньої оплати.
Норми ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України вказують на те, що якщо продавець, який отримав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення попередньої оплати.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача ПП «Інком-Б.С.», як продавця, на користь позивача ОСОБА_1, як покупця, суми попередньої оплати за договором купівлі продажу мінітрактора від 22.10.2014 року.
За подання позовної заяви до суду, позивачем ОСОБА_1 не було сплачено судовий збір, у сумі 551(пятсот пятдесят одна ) гривня 20 (двадцять ) копійок, який встановлений Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушеннями їх прав.
Згідно з ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає , що з відповідача ПП «Інком-Б.С.» необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у сумі ПП «Інком-Б.С.», у відповідності до редакції Закону України «Про судовий збір», чинного на момент подачі позову.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів» ст.ст. 208, 218, 655, 693 Цивільного кодексу України та ст.ст. 60, 61, 88, 110, 213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 Цивільного процесуального кодексу України,-
Позов ОСОБА_1 до приватного підприємства «Інком-Б.С.» про повернення суми попередньої оплати згідно письмового договору купівлі-продажу задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Д.В Мельник