АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 757/2529/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1814/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Новак Р.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

17 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_4 про зобов'язання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві вчинити дії, зацікавлена особа: ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року скаргу задоволено частково.

Зобов'язано державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Кириленко Д.М. або іншу особу, в провадженні якої перебуває виконавче провадження № 45763227, вчинити дії щодо перевірки виконання боржником рішення суду за виконавчим листом № 757/2529/14-ц від 12 червня 2014 року, виданого Печерським районним судом м. Києва.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд ухвалу скасувати та постановити нову по суті вимог скарги, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Представник Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у червні 2015 року скаржник звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця, просила зобов'язати державного виконавця відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві вчинити дії, посилаючись на те, що на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2014 року щодо стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованості у загальному розмірі 59302,25 грн., ОСОБА_4 були передано грошові кошти у наступних розмірах частинами по 20000 грн., 10000 грн., 29302,25 грн., про що було повідомлено ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.

Проте державний виконавець відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві безпідставно відмовив у закритті виконавчого провадження № 45763227, чим порушує права заявника.

У зв'язку із викладеним, просила суд зобов'язати державного виконавця відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві Кириленко Д.М., або іншу особу, в провадженні якої перебуває виконавче провадження № 45763227, задовольнити вимоги ОСОБА_4 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 45763227 з примусового виконання виконавчого напису № 757/2529/14-ц від 12 червня 2014 року, виданого Печерським районним судом м. Києва, у зв'язку із повним фактичним виконанням боржником ОСОБА_4 рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2014 у справі № 757/2529/14-ц.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором безвідсоткової позики у розмірі 58715,10 грн. та судові витрати по справі у розмірі 587,15 грн., що разом становить - 59302,25 грн.

11 грудня 2014 старшим державним виконавцем ВДВС Печерського районного РУЮ у м. Києві Білоусом О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45763227 з примусового виконання виконавчого напису № 757/2529/14-ц від 12 червня 2014 року.

На виконання зазначеного рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.04.2014 року щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованості у загальному розмірі 59302ё25 грн., ОСОБА_4 були передані грошові кошти у наступних розмірах частинами по 20000 грн., 10000 грн., 29302,25 грн., що підтверджується копіями розписок та копією повідомлення про переказ.

Також з матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2016 року ОСОБА_4 звернулася до державного виконавця та до начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві з заявами щодо закриття виконавчого провадження № 45763227 та надала докази, на підтвердження виконання нею своїх зобов'язань перед ОСОБА_5 за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2015 року.

На зазначені заяви ОСОБА_4 отримала відповідь начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Коблош О.Й., що виконавче провадження не підлягає закінченню, оскільки ОСОБА_5 заперечує повне погашення заборгованості і зазначає, що залишок заборгованості складає 30000 грн.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлена імперативна норма, згідно якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною З ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно п. 2 та п. 11 ч. З ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, в тому числі проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та викликати фізичних осіб,, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції.

Задовольняючи частково вимоги скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем належним чином не виконані покладені на нього обов'язки щодо перевірки заяв ОСОБА_4 про повне виконання рішення суду та закриття виконавчого провадження.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні скарги в частині визнання дій державного виконавця протиправними та зобов'язання вчинити дії з огляду на наступне.

Оскільки стягувач заперечував проти повного виконання рішення суду і зазначав, що залишок заборгованості складає 30000 грн., судом першої інстанції зобов'язано державного виконавця, у провадженні якого перебуває вищезазначене виконавче провадження, вчинити дії щодо перевірки виконання боржником рішення суду.

Тільки після проведення перерахунку залишку заборгованості та при встановленні відсутності боргу, державним виконавцем може бути винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із виконанням рішення суду.

Враховуючи, викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення вимог скарги.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді