АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу та витрат,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу та витрат.

Разом з позовом позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу відчужувати у будь-який спосіб будь-яким особам передавати в заставу домоволодіння за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ) вул. Лабораторна, будинок 8, а також заборони відповідачу відчужувати у будь-який спосіб будь-яким особам передавати в заставу будь-яке майно, що належить йому на праві власності, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа та під час розгляду справи відповідач може аби уникнути виконання судового рішення переоформити на іншу особу право власності на майно, що йому належить або забезпечити цим майном свої зобовязання, а тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено; вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 відчужувати у будь-який спосіб будь-яким особам передавати в заставу домоволодіння за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ) вул. Лабораторна, будинок 8.; вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 відчужувати у будь-який спосіб будь-яким особам передавати в заставу будь-яке майно, що належить їй на праві власності, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила ухвалу судді скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову районний суд виходив з того, що вжиття заходів забезпечення позову є доцільним, обґрунтованим, а також існують всі підстави вважати, що спірне майно може бути відчужене на користь інших осіб або вчинені будь-які інші дії щодо вказаного майна з метою ухилення від виконання рішення суду, а тому у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідачі матимуть можливість здійснити відчуження майна, що їм належить, на користь інших осіб.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду не відповідає вимогам ЦПК України, у звязку з чим вона підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд з огляду на наступне.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст.152 ЦПК України).

За змістом ст.152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до розяснень, даних у п.4 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції не навів обґрунтованих доводів, щодо задоволення такої заяви та не навів правових обґрунтувань свого висновку, а також не перевірив вимоги позивача щодо такого забезпечення позову, який просить застосувати останній.

При постановленні спірної ухвали, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що вид забезпечення позову, а саме заборона відчуження у будь-який спосіб домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Лабораторна, 8 не порушує інтереси інших осіб, проте як вбачається з матеріалів справи вказане домоволодіння крім відповідачки також належить в частках іншим особам, яка не є стороною по даній справі, яим порушуються їх права.

Крім того, в порушення вищезазначених вимог закону, суддя суду першої інстанції не перевірив чи є співмірним даний вид забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

За таких обставин, колегія суддів, відповідно до п.3 ст.312 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду скасуванню з передачею питання про забезпечення позову до суду першої інстанції на новий розгляд

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2016 року - скасувати, передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_5