Справа № 752/9745/16-ц
Провадження №: 2/752/871/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.

при секретарі Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання призначене на 24.10.2016 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» явку свого представника не забезпечив, направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи був судом відкладений на 16.01.2017 року на 14-00 годин.

16.01.2017 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи повторно явку свого представника в судове засідання не забезпечив.

Від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи з причин зайнятості представника позивача в іншому судовому процесі.

Причину повторної неявки представника позивача в судове засідання суд вважає неповажною.

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» є юридичною особою, має відповідний штат співробітників та явка в судове засідання може бути забезпечена будь яким представником з кола співробітників банку. Також суд враховує, що про відповідний розгляд справи в Голосіївському районному суді позивач був завчасно повідомлений ще 21 листопада 2016 року, про що свідчить відповідне зворотне повідомлення.

Як підставу неявки позивач вказує виклик в Баришевський районний суд Київської області, про що надає ухвалу цього суду про прийняття справи до провадження від 04.01.2017 року, тобто виклик до цього суду позивач отримав значно пізніше, ніж виклик до Голосіївського районного суду м. Києва.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Неявка в судове засідання представника позивача, суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, що безпричинно викликають зволікання при розгляді даної цивільної справи.

У відповідності до норми ч.3 ст.169 ЦПК України, яка направлена на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно вимог, передбачених п. З ч.1 ст.207 ЦПК України (в редакції Закону № 2453-VI (2453-17) від 07.07.2010) у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, законодавцем встановлено, що при повторній неявці позивача в судове засідання причина неявки в судове засідання не має значення для суду і в разі навіть поважної причини при повторній неявці в судове засідання, якщо від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, обов'язок суду залишити позовну заяву без розгляду.

Слід зазначити, що виходячи із системного аналізу ст.27, 76, 77 ЦПК України на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Надсилання судових повісток поштою здійснюється відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. N 270. Законом не визначено обов'язку суду щодо розшукування позивача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава- учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

Суд вважає за необхідне вказати на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком держави. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Водночас, неявка позивача в судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Отже, вказані вимоги закону перешкоджають позивачеві зловживати своїми процесуальними правами та штучно затягувати розгляд справи. У зв'язку з наведеним, залишення заяви без розгляду відповідно до п. З ч. 1 ст. 207 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ч. 3 ст.169, п. З, ч. 1 ст. 207 ЦПК Україн

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що це не є перешкодою для повторного звернення до суду з аналогічними позовними вимогами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя С.В. Ладиченко