ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 367/32/16
провадження № 2/753/892/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"24" січня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі Пасько І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованостіза договором позики.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 06.02.2013 р. між нею та ОСОБА_3 було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого вона надала відповідачу грошову позику в розмірі 9 000 доларів США 00 центів із терміном повернення до 06.03.2013 р. Станом на день подачі позову до суду гроші відповідач не повернув та від повернення боргу ухиляється.

В останній редакції позовних вимог просив суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь борг за договором позики у сумі 2 000 доларів США, а також витрати, пов'язані з розглядом справи.

В судове засіданні позивач ОСОБА_2 не з'явилася, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, повідомлена через оголошення у газеті. Суд вважає за можливим розглядати справу у її відсутність та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 лютого 2013 року позивач ОСОБА_2 надала у позику відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 9 000 (дев'ять тисяч) доларів США.

Факт передачі грошей підтверджується наданою відповідачем позивачу розпискою від 06 лютого 2013 р. Згідно цієї розписки відповідач зобов'язався повернути позивачу зазначену суму позики у строк до 06 березня 2013 року.

Відповідач частково погасила заборгованість, 02 вересня 2016 року у сумі 5 000 доларів США та 22 вересня 2016 року у сумі 3 000 доларів США.

Проте сума залишку станом на 26 вересня 2016 року становить 2 000 доларів США.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також, відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та якості.

Таким чином між сторонами були укладені договори позики грошових коштів.

Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладеного між сторонами договору позики відповідач власноручно написав позивачеві розписку від 06 лютого 2013 року. Тобто договір позики був укладений з дотриманням вимог ст. 1047 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Також стосовно суми позики законодавством встановлено наступне, відповідно до розділу 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень оплати будь-яких вимог та зобов'язань.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовими актами.

Приписами статті 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, вимоги позивача про повернення боргу є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 2 000 (дві тисячі) доларів 00 центів США, що еквівалентно по курсу НБУ 54 665,00 грн., оскільки на час розгляду справи відповідач зобов'язання за розпискою в повному обсязі не виконав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в розмірі 2 160,00 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, серія паспорта НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, серія паспорта НОМЕР_2) заборгованість в сумі 2 000 (дві тисячі) доларів 00 центів США, що еквівалентно по курсу НБУ 54 665,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, серія паспорта НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, серія паспорта НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 2 160,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: