Номер провадження: 22-ц/785/2628/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5, начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6, заінтересована особа ОСОБА_7, про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 січня 2017 року про часткове задоволення скарги,

встановила:

У серпні 2016 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просив: 1) визнати неправомірними дії заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № В-2/100 (№ у ЄДРВП 42123076); 2) визнати неправомірною та скасувати постанову від 11.03.2014 р. про закінчення виконавчого провадження № В-2/100 від 17.02.2014 р. (№ у ЄДРВП 42123076); 3) зобовязати заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 винести постанову про закінчення виконавчого провадження № В-2/100 від 17.02.2014 р. (№ у ЄДРВП 42123076) на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у чіткій відповідності до вимог, встановлених даними нормами із зазначенням про зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_4; 4) зобовязати начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 затвердити постанову про закінчення виконавчого провадження № В-2/100 від 17.02.2014 р. (№ у ЄДРВП 42123076) на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» із зазначенням про зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_4.

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що 19.07.2016р. у мережі Інтернет він дізнався про те, що належна йому ? ч. квартири № 57 у будинку № 18 по Десантному бульвару в м. Одесі (далі ? ч. квартири) виставлена на аукціон, який мав відбутися 08.08.2016 р., на підставі постанови державного виконавця про накладення арешту на квартиру.

08.08.2016 р., під час ознайомлення його представника з матеріалами виконавчого провадження, стало відомо, що постановою від 17.02.2014 р. начальник першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрив провадження з виконання ухвали Суворовського районного суду м. Одеси про накладення арешту на належну йому ? ч. квартири. Копію вказаної постанови він не отримував. На повідомленні про вручення поштового повідомлення (постанови) міститься підпис, якій не належить ні йому, ні його матері, яка була зареєстрована у квартирі.

17.02.2014 р. начальник першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виніс постанову про накладення арешту на належну йому ? ч. квартири та оголошення заборони на її відчуження, копію якої направив для виконання до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Матеріали виконавчого провадження не містять доказів направлення йому та отримання ним вказаної постанови.

11.03.2014 р. заступник начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеського міського управління юстиції виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 42123076 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Матеріали виконавчого провадження не містять доказів направлення йому та отримання ним вказаної постанови.

У порушення вимог п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про закінчення виконавчого провадження не зазначено про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Існуючий незаконний арешт його майна відповідно до постанови державного виконавця від 17.02.2014 р., у виконавчому провадженні, яке завершене - 11.03.2014 р., порушує його права власності. Іншого житла у нього немає. Відсутнє рішення суду про примусове позбавлення його єдиного житла.

Існування незаконного арешту стало підставою для виставлення належної йому ? ч. квартири на торги в іншому провадженні.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.12.2016 р. до участі у справі був залучений начальник Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6, оскільки заступник начальника цього відділу ОСОБА_5 на час розгляду скарги не працює у відділі.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Представник ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності скаржника.

Представник начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник стягувача - ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.01.2017 р. скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 в частині не зазначення про зняття арешту, накладеного на майно боржника в постанові про закінчення виконавчого провадження № В-2/100 (ЄДРВП № 42123076) від 11.03.2014 р..

Зобовязано начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 винести постанову про зняття арешту з майна ОСОБА_4, накладеного постановою заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № В-2/100 (ЄДРВП № 42123076).

В частині вимоги скарги ОСОБА_4 про визнання неправомірною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № В-2/100 (ЄДРВП № 42123076) від 11.03.2014 р. відмовлено.

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги. Посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

Субєкт оскарження - заступник начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6, представник цього відділу державної виконавчої служби, боржник ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Письмових заперечень на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження було закінчене у звязку з виконанням рішення суду в повному обсязі згідно виконавчого документа. Разом з тим, закінчивши за вказаних підстав виконавче провадження, заступник начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5 у порушення ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» не скасував арешт з майна, накладений на виконання рішення суду. Не підлягають задоволенню вимоги скарги про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки закінчення виконавчого провадження відбулося правомірно. Скасування постанови має наслідком винесення постанови про відновлення виконавчого провадження, що за встановлених обставин є неприпустимим (а. с. 56 57).

Колегія суддів повністю не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Вважає, що цих висновків суд дійшов передчасно, з порушенням норм процесуального (ст. ст. 10, 11, 383, 387 ЦПК України) права. Доводи апелянта є частково обґрунтованими.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищевказане стосується й скарг на дії державного виконавця.

У додатку до скарги ОСОБА_4 вказано, що до неї додається копія постанови про закінчення виконавчого провадження. Разом з тим, такої постанови матеріали справи на час апеляційного провадження не містять (а. с. 1 4, 13 15).

Відповідно до матеріалів справи 28.10.2016 р. суд першої інстанції відкрив провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 та призначив судовий розгляд справи (а. с. 35).

Суворовському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було направлено листа про необхідність забезпечити явку представника у судове засідання (а. с. 36).

Відповідно до журналу судового засіданні від 20.12.2016 р. (а. с. 46 47) у судове засідання зявився представник субєкта оскарження ОСОБА_8. Судом вирішено питання про залучення до участі у справі стягувача ОСОБА_7. Оголошено перерву для ознайомлення з матеріалами справи до 12.01.2017 р..

Від представника ОСОБА_4 (а. с. 51), представника ОСОБА_7 (а. с. 52) та ОСОБА_8 (а. с. 53) надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до довідки суду (а. с. 55) у судове засідання, призначене на 12.01.2017 р., особи, які беруть участь у справі, не зявилися.

Матеріали справи не містять копії виконавчого провадження про стягнення зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 суми боргу, зокрема і постанови від 11.03.2014 р. про закінчення виконавчого провадження. З матеріалів справи не вбачається, що суд першої інстанції досліджував у судовому засіданні будь-які документи вищевказаного виконавчого провадження.

Колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції на час її постановлення. За наявними у справі матеріалами, які надійшли до апеляційного суду, неможливо перевірити законність та обґрунтованість постанови державного виконавця від 11.03.2014 р. про закінчення виконавчого провадження. Клопотань про витребування матеріалів виконавчого провадження заявлено не було.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів вважає, що за встановлених обставин оскаржена ухвала про часткове задоволення скарги постановлена передчасно. Доводи апелянта про порушення норм процесуального права є частково обґрунтованими.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_7 є частково обґрунтованою, а тому підлягає частковому задоволенню.

За правилами п. 4 ч. 2 ст. 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у випадку неповного зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, передчасно, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Питання з розгляду скарги ОСОБА_4 на дії заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5, начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6, заінтересована особа ОСОБА_7, про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, необхідно передати на новий розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 січня 2017 року про часткове задоволення скарги скасувати.

Питання з розгляду скарги ОСОБА_4 на дії заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5, начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6, заінтересована особа ОСОБА_7, про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії передати на новий розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3