Провадження № 22-ц/773/198/17 Категорія: 39 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Кирилюк О.О.

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стророні відповідача Підгайцівська сільська рада Луцького району про надання додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 3).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1

Заповіту на випадок своєї ОСОБА_6 не склала.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є діти померлої - позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Згідно з довідкою Підгайецької сільської ради відповідачі проживали з спадкодавцем на час прийняття спадщини, тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відповідачі заперечують про надання письмової згоди на подання позивачем заяви.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було надано належних доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони узгоджуються з вимогами чинного законодавства та ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З системного аналізу наведених норм права слідує, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Вирішуючи питання про визначення позивачеві додаткового строку, колегія суддів дослідила доводи на поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та виходить з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, похилий вік, непрацездатність тощо.

Поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України, доводиться переважно письмовими доказами - довідками медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідками про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України.

В свій позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначала, що строк подачі заяви про прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, а саме у зв'язку з її необізнаністю щодо існуючого порядку прийняття спадщини, а також через хворобу дітей. Однак наведені причини не відносяться до поважних, які не дозволили своєчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини - нескладна юридична дія, яка не потребує ні значного часу, ні великих затрат, відтак, причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини мають бути настільки суттєвими, щоб обставини, які обумовлювали б ці причини, унеможливлювали подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини.

В супереч вимогам ст. 10, 60 ЦПК України не подала суду належних та допустимих доказів, які б стверджували про поважність причин пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, носять суб'єктивний характер, зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, і встановивши обставини по справі у відповідності до норм права, яким регулюються виниклі між сторонами правовідносини обґрунтовано відмовив у задоволені позову.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 грудня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: