Справа № 180/2247/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем - Ганоченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Марганець Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні місяці 2016 року позивач звернувся до Марганецького міського суду із позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 854 кв.м, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати, ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 854 кв.м, яка розташована за тією ж адресою. Як єдиний спадкоємець, у встановлений законом строк він звернувся до Марганецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та прийняв спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 854 кв.м за тією ж адресою йому відмовлено у зв'язку з тим, що ним у порушення вимог розділу ІІ глави 10 п.4 п.п.4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» не надано усі необхідні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 за життя не зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку, яку успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі є сином ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.21 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 померла, про що видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.5).

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 854 кв.м, розташовану за тією ж адресою.

Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ст.1222 ЦК).

Відповідно до ст.ст.1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

За ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно спадкової справи № 80/2016, яка була заведена після смерті ОСОБА_2, спадкоємцем на підставі ст.1261 ЦК України є її син - ОСОБА_1, який і звернувся до Марганецької державної нотаріальної контори їз заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці першої черги відсутні (спадкова справ, а.с.17-34).

19 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 Дніпропетровської області (а.с.6).

У видачі сводоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 854 кв.м за тією ж адресою йому було відповілено на підставі розділу ІІ глави 10 п.4 п.п.4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а саме: заявником не надано усі необхідні правовстановлюючі документи на земельну ділянку (а.с.8).

Як встановлено судом, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.07.2016 року № 34-405-0.5-5588/2-16, виданого Управлінням Держгеокадастру у Нікопольському районі Дніпропетровської області, землевласником земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, є ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на землю від 24.12.2008 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 серпня 2010 року ОСОБА_2 отримала у спадок після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 854 кв.м, по АДРЕСА_1 (а.с.7), однак у встановленому законом порядку не зареєструвала за собою право власності на неї (а.с.10).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець першої черги, має право на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_2, в тому числі і на земельну ділянку по АДРЕСА_1

Зважаючи на те, що судом не встановлено порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на земельну ділянку площею 854 (вісімсот п'ятдесят чотири) кв.м, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Марганецький міський суд Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н. М. Нанічкіна