Справа № 132/2570/15-ц Провадження № 22-ц/772/822/2017Головуючий в суді першої інстанції Павленко І. В.
Категорія 27 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Войтка Ю.Б., Якименко М.М.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 9 вересня 2015 року.

Зазначав, що 20 грудня 2011 року між ним та ОСОБА_7 було укладено договір позики грошей на суму 50 000 грн.

На підтвердження отримання коштів ОСОБА_7 надав розписку, згідно з якою зобов'язався повернути отримані кошти ОСОБА_6 у строк до 20 грудня 2013 року.

Вказав, що відповідач не маючи змоги повернути борг за договором позики від 20 грудня 2011 року та у підтвердження намірів повернення заборгованості передав йому автомобіль марки «Opel Vectra», 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2. У зв'язку з цим у разі невиконання взятих на себе зобов'язань за договором він зобов'язався до 31 грудня 2014 року переоформити на позивача вказаний автомобіль, який на момент передачі грошових коштів перебував у власності відповідача.

Відповідач борг не повернув і автомобіль не переоформив. Позивач зазначив, що він з того часу користувався цим транспортним засобом і вважає його своїм майном. Однак, зараз йому стало відомо, що на даний транспортний засіб накладено арешт відділом державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області.

Вважаючи, що автомобіль марки «Opel Vectra» 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, належить йому, а не боржникові ОСОБА_7, позивач, посилаючись на положення статей 626, 629, 610, 612, 638, 639, 328 ч.1, 392 ЦК України, просив визнати за ним право власності на вказаний автомобіль.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право власності автомобіль марки «Opel Vectra» 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 витрати по сплаті судового збору в сумі 500 грн.

У апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління державної фіскальної служби у Вінницькій області, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Представник Головного управління державної фіскальної служби у Вінницькій області підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити за обставин викладених у ній.

Представник Пенсійного фонду України у Вінницькій області подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував доводи апеляційної скарги через їх безпідставність та просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду законним і обґрунтованим визнати не можна, оскільки суд не виконав всі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що 20 грудня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договір позики згідно якого ОСОБА_6 позичив 50 000 грн. ОСОБА_7 строком до 20 грудня 2013 року (а.с.7,8).

Встановлено, що через відсутність грошей для виконання зобов'язання по поверненню позикових грошей ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 свій автомобіль «Opel Vectra» 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2 у підтвердження наміру повернути позику.

Згідно Акту опису й арешту від 23 травня 2014 року складеного заступником начальника відділу ДВС Калиновського районного управління юстиції Вінницької області вказаний автомобіль описано і накладено арешт у зв'язку з виконанням виконавчого листа №1-65/11, виданого 23 листопада 2011 року Літинським районним судом Вінницької області про дострокове стягнення солідарно з відповідачів : фізичної особи - підприємця ОСОБА_7, фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 та ТОВ ВФ «Дом» на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованості за кредитним договором та договорами поруки 1292512,92 грн. (а.с.19, 20).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, як це вбачається із змісту рішення, що на момент укладення договору позики 20 грудня 2011 року відповідачу ОСОБА_7 належав транспортний засіб марки «Opel Vectra» 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, який останній передав у володіння позивача відповідно до договору позики та отримав за нього кошти, тобто сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, тому в силу положень статей 1046,1047, 328, 316, 392, 638, 639 ЦК України за ним слід визнати право власності на цей автомобіль.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки цей висновок зроблений внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Із наданих суду Договору позики грошей від 20 грудня 2011 року та розписки про отримання ОСОБА_7 від ОСОБА_6 у позику грошей у сумі 50000 грн. до 20 грудня 2013 року вбачається, що між сторонами виникли правовідносини внаслідок укладення договору позики грошей, що регулюються положеннями Параграфу 1. Позика, Глави 71 ЦПК України.

За вставленими обставинами ОСОБА_7 отримав у позику від ОСОБА_6 у сумі 50000 грн. та зобов'язався їх повернути не пізніше 20 грудня 2013 року, що відповідає положенню статті 1046 ЦК України згідно з яким за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір купівлі - продажу транспортного засобу має іншу правову природу, а саме він є договором купівлі - продажу за яким, відповідно до статті 655 ЦК України за цим договором одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до цих норм матеріального права та виходячи із встановлених судом обставин вбачається, що між сторонами склались правовідносини у зв'язку з укладення договору позики, а не правовідносини з купівлі - продажу легкового автомобіля.

Виходячи із встановлених обставин передача відповідачем ОСОБА_7 позивачу ОСОБА_6 автомобіля марки «Opel Vectra» 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, а також Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на цей автомобіль не тягне правових наслідків по переходу права власності на цей автомобіль від його власника до позикодавця за договором позики від 20 грудня 2011 року. Інших правочинів щодо цього автомобіля, як це вбачається із матеріалів справи, сторони між собою не укладали.

Крім того, правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в спеціальному органі з надання сервісних послуг.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Цивільне законодавство встановлює особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник, тобто особа, яка має право власності на майно (вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Правові висновки з такого питання зроблені Верховним Судом України у справі № 6-688цс15 (постанова від 16 грудня 2015 року), які слід застосувати при вирішенні спору у цій справі.

Вирішуючи спір, установивши, що договір купівлі-продажу між сторонами в письмовій формі не укладався, автомобіль не знятий з обліку в спеціалізованому органові та зареєстрований за ОСОБА_7, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про визнання права власності на вказаний легковий автомобіль за положенням статті 392 ЦК України.

Відповідно до положення пунктів 3 та 4 частини 1 статті 309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин, оскільки суд при вирішенні справи допустив невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, то оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до вимог частини 2 та 5 статті 88 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь прокуратури Вінницької області слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 550 грн. (а.с.30) за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтею 303, пунктом 2 частини 1 статті 307, пунктами 3, 4 статті 309, частиною 2 статті 314, статтею 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь прокуратури Вінницької області судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 550 грн. за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ Ю.Б. Войтко

/підпис/ М.М. Якименко

Згідно з оригіналом:

Суддя В.А. Іващук