Справа № 372/116/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Висоцької Г.В.,

при секретарі - Михайловій Я.Г., Євдокімовій В.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області позовну заяву ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» про захист прав споживачів шляхом стягнення банківського вкладу та процентів,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» про захист прав споживачів шляхом стягнення банківського вкладу та процентів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 травня 2015 року між ним та ПАТ «Український професійний банк» було укладено договір банківського вкладу «Стандарт» № 350625, сума вкладу становила 129 360,00 грн., процентна ставка - 21%, строком на 1 місяць і днем повернення вкладу є 30 червня 2015 року. На виконання умов договору цього ж дня було здійснено перерахування обумовлених договором коштів у готівковій формі на вкладний рахунок. Вказує, що на підставі рішення Національного банку України від 28 травня 2015 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №107 від 28 травня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк» та запроваджено строком на 3 місяці з 29 травня 2015 року по 28 серпня 2015 року включно тимчасову адміністрацію. 28 серпня 2015 року відповідно до постанови Правління НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Український професійний банк» та делеговано всі повноваження ліквідатора банку ОСОБА_2 Зазначає, що він звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про повернення банківського вкладу, однак, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було надіслано повідомлення про нікчемність правочинів банківського вкладу відповідно до ст. 228 ЦК України, які вчинено виключно з метою штучного створення обовязку Фонду гарантування щодо відшкодування коштів за рахунок державних коштів. Позивач звернувся до Уповноваженої особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» з кредиторською вимогою, в якій просив визнати його кредитором банку по заборгованості за депозитним рахунком та виплатити належні йому кошти на рахунках та нараховані відсотки, однак вказана вимога була проігнорована, відповідь на неї не надано. У звязку з викладеним, просить суд з метою захисту своїх порушених прав стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» на його користь як вкладника на підставі договору банківського вкладу «Стандарт» «350625 від 28.05.2015 року кошти в розмірі 129 360, 00 гривень - суму вкладу за Договором, а також 27 165,60 гривень нарахованих відсотків та витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просив позов задовольнити з підстав наведених в ньому та додатковим письмовим поясненням, поданим 22.03.2017р.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначивши, що 28.05.2016 р. в Подільському відділенні ПАТ «УПБ» її приятелька ОСОБА_4 повернула їй борг 6000 доларів США шляхом перерахування зі свого депозитного рахунку на її депозитний рахунок грошових коштів в розмірі 129 360 грн. 00 коп. Грошові кошти в зазначеній сумі готівкою їй в касі не видавалися, так як касир зняв з одного рахунку і зарахував на інший. Порушення норм законодавства в цих діях вона не вбачає, вона не мала бути обізнаною про процедуру здійснення касових операцій, вважає, що підстав для визнання договору нікчемним у відповідача не було.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях від 28.02.2017 року.

Вислухавши представників позивача і відповідача, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ «Український професійний банк» та ОСОБА_3 укладено договір банківського вкладу «Стандарт» №350625 від 25 травня 2015 року. За умовами вказаного договору, ОСОБА_5 приймає від вкладника на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 129360,00 грн. у тимчасове строкове користування на строк один місяць до 30 червня 2015 року (дата повернення вкладу) та зобов'язується сплачувати проценти за його користування в розмірі 21% річних.

Відповідно до положень п.2 Договору, датою внесення грошових коштів вкладником є дата надходження грошових коштів на вкладний рахунок в банку 0625.

Відповідно до квитанції від 28 травня 2015 року № 350625 на вкладний рахунок позивача зараховано грошові кошти у розмірі 129360,00 гривень.

Правлінням Національного банку України від 30 квітня 2015 року № 293/БТ прийнято постанову «Про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», відповідно до якої було встановлено ряд обмежень у здійсненні діяльності банку, запроваджено особливий режим контролю за його діяльністю та призначено куратора НБУ.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28 травня 2015 року №348 «Про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 107 від 28.05.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ», відповідно до якого з 29.05.2015 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «УПБ» ОСОБА_2. Тимчасову адміністрацію було запроваджено строком на три місяці, з 29.05.2015 року по 28.08.2015 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28 серпня 2015 року №562, постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Український професійний банк».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28 серпня 2015 року №158, у відповідності до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Український професійний банк», призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» ОСОБА_2 та делеговано їй всі повноваження ліквідатора строком на 1 рік по 30 серпня 2016 року включно.

Повідомленням про нікчемність правочинів від 27.08.2015 року № 01-10/4087 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» ОСОБА_2, повідомлено позивача про те, що правочини, в тому числі договір банківського вкладу від 28 травня 2015 року №350625 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.228 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо віднесення договору банківського рахунку та операцій по ньому до нікчемних правочинів, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду.

На виконання вимог передбачених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, наказом № 26/ТА від 29.05.2015 року було створено Комісію з перевірки вкладів, якою було здійснено перевірку за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників щодо виявлення фактів проведення операцій, які призвели до збільшення загальної гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, результати роботи якої оформлено Протоколом №1 від 26.06.2015 року.

За результатами перевірки було виявлено рахунки фізичних осіб, кошти на яких (в межах гарантованої суми) виникли шляхом фактичного перерахування з поточних і депозитних рахунків інших фізичних осіб та/або юридичних осіб (сума на яких перевищувала суму, яка відшкодовується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб або не відшкодовується Фондом взагалі), внаслідок чого збільшилась гарантована сума відшкодування коштів фізичних осіб, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зокрема, було виявлено рахунок, відкритий на імя позивача по справі ОСОБА_3.

В ході перевірки було встановлено, що операція за рахунком №0625, відкритим на імя ОСОБА_3, здійснена 28 травня 2015 року (напередодні запровадження тимчасової адміністрації), тобто у період, коли діяла Постанова Національного банку України від 30 квітня 2015 року № 293/БТ «Про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», відповідно до якої в діяльності Банку діяло обмеження не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, комісією з перевірки договорів (інших правочинів) було встановлено, що за рахунком №0625, відкритим на імя ОСОБА_3, 28 травня 2015 року здійснена штучна касова операція з внесення готівкових коштів в сумі 129 360,00 грн., (без фактичного внесення готівки), яка приховувала фактичне перерахування коштів з рахунку фізичної особи, відкритого також у ПАТ «УПБ» - ОСОБА_4, у якої станом на 28 травня 2015 року на депозитних рахунках в іноземній валюті та в національній в ПАТ «Український професійний банк» обліковувались грошові кошти, сума яких значно перевищувала граничний розмір, що підлягав відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у разі ліквідації Банку.

Станом на 28 травня 2015 року на вкладних рахунках фізичної особи ОСОБА_4, відкритих у ПАТ «УПБ», обліковувалися грошові кошти у зальному розмірі 344 202,31 грн. (триста сорок чотири тисячі двісті дві гривні 31 копійка), тобто загальний розмір вкладів ОСОБА_4 у ПАТ «УПБ» значно перевищував суму гарантовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (200 000,00 грн.).

28 травня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були здійснені ряд операцій, а саме, відповідно до довідки по рахунку № 100209040 про рух коштів у касі Подільського відділення ПАТ «Український професійний банк» за заявами ОСОБА_4 на видачу готівки було оформлено наступні операції:

-з повернення ОСОБА_4 вкладу №338873 в сумі 40 000,00 грн, об 11:37 год. 28.05.2015 року без фактичного повернення грошових коштів в готівковій формі через касу банку;

- з повернення ОСОБА_4 вкладу №281751 в сумі 89 360,36 грн. об 11:43 год. 28.05.2015 року без фактичного повернення грошових коштів в готівковій формі через касу банку;

- з внесення готівкових коштів (без реального внесення грошових коштів) ОСОБА_3 на депозитний рахунок, згідно Договору банківського вкладу № 3350625 у сумі 129 360,00 грн. об 11:50 год, 28.05.2015 року, тобто зазначені операції були проведені в середині одного банку практично одночасно.

З руху коштів по касі Подільського відділення ПАТ «УПБ» та усіх супроводжуючих дій вбачається, що фактично ж була здійсненна транзакція зі зміни обліку грошового зобовязання банку перед його клієнтами з рахунку ОСОБА_4 на рахунок ОСОБА_3 (без фактичного отримання грошових коштів з каси банку та їх передачі відповідно), що не заперечувалось в судовому засідання ні позивачем, ні його представником. Вказані обставини підтверджуються показами, наданими в судовому засіданні свідком ОСОБА_4.

Так, ОСОБА_4 за її заявами на видачу готівки № 338873 та 281751, відповідно до п.п. 1.1, п.п. 2.9 розділу 4 Постанови Правління НБУ «Про затвердження інструкцій про проведення касових операцій банками України» від 01.06.2011р. № 174 через касу банку повинна була отримати готівкові кошти в загальній сумі 129360 грн., проте як вбачається із пояснень самої ОСОБА_4 та банківських документів (а. с. 59-61) грошові кошти в безготівковій формі були зняті з її рахунку та відповідно зараховані на депозитний рахунок позивачки згідно їз заявою ОСОБА_3 на переказ готівки №№ 350625 в аналогічній сумі.

Документально в такій транзакції була задіяна каса відділення банку, при цьому слід зазначити, що грошових коштів станом на 28.05.2015 рік в касі Подільського відділення ПАТ «УПБ» та на його кореспондентському рахунку не було (а. с. 59-61), і здійснити готівкове та безготівкове перерахування не було можливо.

Так відповідно до довідки по рахунку №100209040 каси Подільського відділення ПАТ «УПБ» вхідний залишок на 28.05.2015 р. складав 1313,66 гри., з початку дня до 11:37 год., не було проведено жодної прибуткової операції. Тобто, станом на 11:37 год., залишок коштів у касі Подільського відділення ПАТ «УПБ» дорівнював 1313,66 (одну тисячу триста тринадцять гривень 66 копійок), що унеможливлює видачу коштів клієнту ОСОБА_4 - в сумі 129 360. 36 грн. та підтверджує доводи відповідача щодо здійснення ряду непередбачених чинним законодавством опреацій співробітниками відділення Банку.

Позивачем та ОСОБА_4 були надані пояснення, з яких вбачається, що позивачем фактично грошові кошти не вносились в касу Подільського відділення та ОСОБА_4 Г не отримувались грошові кошти за каси Подільського відділення, про що позивач та свідок повідомили в судовому засіданні.

Згідно з частиною другою статті 38 зазначеного Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отже, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить імперативну норму, якою в обов'язковому порядку зобов'язує уповноважену особу Фонду забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною другою статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Судом встановлено, що укладання договору банківського вкладу та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача, здійснено з метою створення обов'язку Фонду щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів, а отже такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, а відповідно порушують публічний порядок та є нікчемними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Український професійний банк» ОСОБА_2 прийшла до обґрунтованих висновків про нікчемність, укладеного позивачем правочину з огляду на положення статей 203, 215 Цивільного кодексу України, пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також є правомірним не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у першу чергу.

Позивач включена до четвертої черги кредиторів відповідно до витягу з Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Український ОСОБА_5». Акцептованих уповноваженою особою Фонду (а. с. 113).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків., письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З огляду на вищевикладене та оскільки наведені представником позивача у позовній заяві та протягом судового розгляду обставини не знайшли свого підтвердження, то позовні вимоги позивача є безпідставними та недоведеними, а суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позову, суд, керуючись ст.88 ЦПК України вважає необхідним судові витрати по справі в частині судового збору залишити за державою, оскільки позивач звільнений від його сплати, а витрати на правову допомогу стягненню на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» про захист прав споживачів шляхом стягнення банківського вкладу та процентів відмовити.

Повний текст рішення складений 24 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: