АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/157/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Компанієць О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівНовікова О. М., Фетісової Т. Л.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2013 року у справі за поданням головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області про тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2013 року головний державний виконавець Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_6 за межі України. Вказував, що 04 березня 2002 року до Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції надійшло на виконання рішення суду по виконавчому листу за № 2-428 від 26 лютого 2002 року. Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліментів. ОСОБА_6 проживаючому за адресою АДРЕСА_2, державним виконавцем направлено вимога про необхідність виконання рішення суду та сплату боргу, однак ОСОБА_6 вимогу не виконує, заходів щодо повного або часткового погашення боргу не вживає. У зв'язку з чим державний виконавець просив тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_6

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2013 року подання головного державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції Нікітенка Ю.І. про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_6 задоволено повністю. Постановлено заборонити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю і мешканцю АДРЕСА_1, громадянину України, виїзд за межі України без вилучення паспортного документу до погашення заборгованості за виконавчим листом Смілянського міського суду № 2-428/2002 про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7. Виконання ухвали доручити адміністрації Державної прикордонної служби України.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання повністю.

Судова колегія заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги із наступних підстав.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6, суд першої інстанції посилався на наявність підстав для задоволення даного подання.

Проте, повністю погодитись із висновками суду першої інстанції неможливо.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час звернення державного виконавця з поданням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду може мати місце не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону "Про виконавче провадження", в редакції станом на грудень 2013 року, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.02.2002 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_9 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісяця, починаючи з 19.02.2002 року і до повноліття сина ОСОБА_9.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Смілянського МРУЮ - Кушнір Т. відкрито виконавче провадження по виконанню рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.02.2002 року.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, районному суду належало б з'ясувати, чи дійсно ОСОБА_6 свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Колегія суддів також звертає увагу суду першої інстанції на те, що подання про тимчасове обмеження права особі на виїзд за межі України має містити, обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, що в поданні Смілянського міського ВДВС відсутнє, як відсутнє таке обґрунтування в ухвалі суду від 19 грудня 2013 року.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку щодо задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження в праві виїзду гр. ОСОБА_6 за межі України, оскільки не перевірив чи мав місце факт ухилення останнього від виконання покладених на нього зобов»язань по поверненню боргу.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Колегія суддів вважає, що при розгляді подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України був порушений порядок встановлений для розгляду даного питання, а тому відповідно до положень ст. 312 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а питання про тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України підлягає передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2013 року у справі за поданням головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області про тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України - скасувати.

Питання про тимчасове обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :