Справа № 477/1823/16-ц
Провадження № 2/477/69/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Макаренко О.В.,

за участю прокурора Омеленчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, треті особи Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області, Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Вітовська райдержадміністрація Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2016 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відповідача, в якому просить визнати за ними право власності на 1/2 частину за кожним земельних ділянок площею 3,53 га та 0,09 га, що розташовані на території ОСОБА_4 районної ради ОСОБА_4 (нині Вітовського) району Миколаївської області, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на те, що з 09 вересня 2009 року неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 навчаються в Комунальному закладі Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів центр загальної і професійної освіти та комплексної реабілітації Миколаївської обласної ради.

20 грудня 1999 року їх батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20 грудня 1999 року зроблено відповідний актовий запис за № 31. 11 серпня 2012 року померла їх мати - ОСОБА_7. Батько неповнолітніх ОСОБА_5 рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2013 року позбавлений батьківських прав та на теперішній час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 Вітовського (ОСОБА_4) району Миколаївської області.

20 листопада 2011 року померла їх бабуся по лінії матері ОСОБА_8. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, що розташовані на території ОСОБА_4 районної ради ОСОБА_4 (Вітовського) району Миколаївської області площею 3,53 га та 0,09 га, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після смерті матері неповнолітніх - ОСОБА_7 відкрилася спадщина, до якої увійшли вищевказані земельні ділянки, які вона фактично успадкувала після смерті свої матері. Неповнолітні діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки були зареєстровані та проживали зі спадкодавцем є такими, що фактично прийняли спадщину.

05 квітня 2016 року ОСОБА_4 відділ Миколаївської місцевої прокуратури № 2 звернувся із запитом до Відділу Держгеокадастру у ОСОБА_4 районі Миколаївської області щодо видачі державного акту замість втраченого. Листом № 99-14.15-99.4-803/2-16 від 06 квітня 2016 року відділ Держгеокадстру ОСОБА_4 районі Миколаївської області повідомив, що видати державний акт замість втраченого неможливо, через те, що 01 січня 2013 року втратила чинність постанови Кабінету Міністрів України № 1021 від 09 вересня 2009 року та № 749 від 18 серпня 2010 року.

Інші спадкоємці першої черги відсутні.

14 грудня 2016 року нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори Миколаївської області винесено постанову про відмову у видачі неповнолітнім ОСОБА_1, ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, тому прокурор звернувся до суду з позовом про визнання права власності за неповнолітнім на 1/2 частину земельних ділянок за кожним.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила про вищевикладене, просила позов задовольнити.

Представник комунального закладу Загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів центр загальної і професійної освіти та комплексної реабілітації Миколаївської обласної ради в судове засідання не зявилась, направив до суду заяву, відповідально до якої просив справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Вітовського (ОСОБА_4) району Миколаївської області свого представника в судове засідання не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутністю представника сільської ради, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала.

Третя особа Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області направила до суду листа з проханням вирішити на розсуд суду та слухання справи без участі їх представника.

Третя особа Вітовська райдержадміністрація в Миколаївській області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника райдержадміністрації, просила рішення прийняти на розсуд суду.

Служба у справах дітей Вітовської РДА також звернулась до суд із заявою, в якій просила розглянути справу за позовом прокурора в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без участі їх представника. Позовні вимоги підтримала.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 20 грудня 1999 року уклали шлюбу, що зареєстрований Мішково-Погорілівською сільською радою Вітовського району Миколаївської області, актовий запис № 31 (а.с. 20).

В період шлюбу у них народились діти: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11-12, 48) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9-10).

В зв'язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, батьки на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03.06.2009 року були позбавлені батьківських прав (а.с. 18-19).

Розпорядженням ОСОБА_4 районної державної адміністрації № 527-р від 10.07.2009 р. дітям був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 13).

На підставі розпорядження ОСОБА_4 районної державної адміністрації № 550-р від 20.07.2009 р. діти були направленні до державних дитячих закладів на повне державне утримання (а.с. 13-15).

На даний час діти виховуються в КЗ Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів центр загальної профільної освіти та комплексної реабілітації (а.с. 16-17).

20 листопада 2011 року померла ОСОБА_8, що підтверджується повним витягом з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3 від 19.05.2016 р. (а.с. 21), яка є матір'ю ОСОБА_7 (повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 12.05.2016 р) (а.с. 24-25), та бабусею неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок площею 3,53 га та 0,09 га, що розташовані в межах території ОСОБА_4 районної ради ОСОБА_4 (Вітовського) району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була виділена померлій ОСОБА_8 на підставі розпорядження ОСОБА_4 райдержадміністрації від 12.12.2003 року № 539-р , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 006778 (а.с. 26) та книгою № 41 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян (а.с. 75-79) .

Оскільки мати неповнолітніх на день смерті ОСОБА_8 була зареєстрована з нею, тому ОСОБА_7 є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_8 (ст.ст. 1261, ст. 1268, 1269 ЦК України), але не оформила її належним чином (а.с. 39).

За даними ОСОБА_4 (Вітовської) державної нотаріальної контори Миколаївської області від 15.06.2016 року (а.с. 36) спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не заводилась. За такого, єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після спадкодавця ОСОБА_8 є її донька ОСОБА_7

11.08.2012 року ОСОБА_7 - мати неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2, померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаних земельних ділянок, які вона фактично успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_8

Відповідно до вимог ч.4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

За вищевказаного, неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є такими, що фактично прийняли спадщину після своєї матері ОСОБА_7.

Підстави, з яких прокурор був змушений звернутися до суду із цим позовом підтверджуються змістом постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.12.2016 року та від 14.03.2016 року приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_9, а саме: відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як вказує прокурор, оригінал правовстановлюючого документу Державного акту щодо вказаного майна втрачено, а у видачі дублікату прокурору відмовлено у звязку з втратою чинності 01.01.2013 року постанови Кабінету Міністрів України № 1021 (а.с. 34).

Втім, з досліджених письмових доказів, в тому числі копії Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 006778, згідно даних Книги № 41 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян (а.с. 75-78) слідує про належність спадкодавцю ОСОБА_8 права власності щодо земельних ділянок загальною площею 3,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території ОСОБА_4 районної ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказаний Державний акт видано на підставі розпорядження ОСОБА_4 райдержадміністрації від 12.12.2003 року № 539-р (а.с. 26, 75-78).

Відповідно до листа ОСОБА_3 сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 421-04-08 від 22.06.2016 року на даний час спірною земельною ділянкою, без правовстановлюючих документів користується ТОВ Голдкор. Згоди на користування земельними ділянками сільська рада нікому не надавала, з відповідними заявами до неї ніхто не звертався (а.с. 51).

В зв'язку з тим, що здійснюється самовільне зайняття вказаних земельних ділянок, було відкрито кримінальне провадженні № 0000073 від 18.05.2016 року (а.с. 40).

Відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у випадках визначених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неповнолітніми особами, спеціальних знань у галузі права не має, а тому прокурор обґрунтовано звернувся з вказаним позовом.

Враховуючи викладене, та встановивши, що спадкові правовідносини не вичерпано, та відповідно до ст.1261, ст. 1268 ч. 4 ЦК України, неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті матері ОСОБА_7 та спадщину фактично прийняли, суд вважає, що спадкові права неповнолітніх підлягають захисту.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, що відповідно до вимог ст.ст.1261,1268 Цивільного кодексу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями після смерті матері ОСОБА_7, та відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України їх право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у звязку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу на спірне майно, а тому, на підставі до ст.16 ЦК України, суд вважає що цивільне право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає захисту судом, шляхом визнання за ними права власності на вказане спадкове майно в рівних частках.

Щодо вимог прокурора про стягнення на користь прокуратури з відповідача суми судового збору, то відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - При пред'явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки (п. 12 абз. 3), тобто у справах за позовами спадкоємців стосовно їх прав на спадкове майно витрати з судового збору та їх компенсація за рахунок відповідача відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельних ділянок загальною площею 3,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території ОСОБА_4 районної ради ОСОБА_4 (Вітовського) району Миколаївської області, відповідно до державного акту серії МК № 006778, виданого 22 квітня 2004 року, запис номеру у Книзі 41 реєстрації державних актів на право власності на землю громадян ОСОБА_4 ради № 160, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 11 серпня 2012 року .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельних ділянок загальною площею 3,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території ОСОБА_4 районної ради Жовтневого району Миколаївської області, відповідно до державного акту серії МК № 006778, виданого 22 квітня 2004 року, запис номеру у Книзі 41 реєстрації державних актів на право власності на землю громадян ОСОБА_4 ради № 160, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 11 серпня 2012 року.

В задоволенні вимог прокурора про стягнення з відповідача ОСОБА_3 сільської ради Вітовського району Миколаївської області судового збору - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 15 березня 2017 року.

Суддя Л.М. Семенова