САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/4252/16-ц
Провадження № 2/206/88/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2017 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради, третя особа Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому уточнивши позовні вимоги просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, після померлої 24.11.2010 року ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1056 кв.м., яка розташована за адресою: м. Дніпро (ОСОБА_1), вул. Героїв Дніпра,58, загальнодержавний кадастровий номер :09:201:0011, мотивуючи тим, що 24.11.2010 року померла його мати ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина до якої входили житловий будинок та приватизована земельна ділянка, розташовані за адресою: м. Дніпро (ОСОБА_1) вул. ОСОБА_4 (Маршала Жукова),58. На момент її смерті він постійно мешкав разом з нею і після її смерті прийняв спадщину за законом в повному обсязі. Житловий будинок та земельна ділянка належали покійній ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Він, як спадкоємець першої черги звернувся до державного нотаріуса з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку. Нотаріус, перевіривши документи видав йому свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по вул.. Героїв Дніпра (Маршала Жукова),58, у звязку з тим, що документи на земельну ділянку не відповідають нормам закону, а саме відсутня державна реєстрація права власності за покійною ОСОБА_3 У звязку з чим, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні. В подальшому в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала за тих підстав, що спадкодавець за життя не набула права власності на спірну земельну ділянку, тому ця ділянка не може бути успадкована.

Третя особа Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контори надала суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Як встановлено судом та убачається із матеріалів справи за життя ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого вітчима, ОСОБА_5, домоволодіння за адресою: м. Дніпро (ОСОБА_1), вул. Героїв Дніпра (Маршала Жукова),58, та земельну ділянку, площею 1056 кв.м., цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого підсобного господарства, за вище вказаною адресою, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 20.12.2007 року державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, реєстровий номер №3-4434 (а.с.11).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ОСОБА_1 міжміське бюро технічної інвентаризації»» від 23.01.2008 року, право власності на домоволодіння за адресою: м. Дніпро (ОСОБА_1), вул. Героїв Дніпра (Маршала Жукова),58, зареєстровано за ОСОБА_3

30.11.2010 року ОСОБА_3 померла (а.с.10 - копія свідоцтва про смерть).

Як убачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 05.11.2014 року державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, реєстровий номер 2-2085, після смерті ОСОБА_3, померлої 30.11.2010 року, нерухоме майно, яке за життя належало померлій, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: м. Дніпро (ОСОБА_1), вул. Героїв Дніпра (Маршала Жукова),58 , перейшло у спадок її сину ОСОБА_2 (а.с.14).

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку йому було відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала своє право власності, а відповідно не набула право власності на зазначену земельну ділянку.

З наведеного вище випливає, що право власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку підлягало реєстрації, проте не було зареєстровано після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та не було одержано державний акт на вказану земельну ділянку відповідно до діючої на той час Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 р. № 43, та ст.ст. 125, 126 ЗК України, згідно з якими право власності па земельну ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку, тобто ОСОБА_3 не було зареєстровано у відповідному органі державної реєстрації своє право власності на землю.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, зважаючи на те, що зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.12.2007 р., державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, за р. № 3-4434, вбачається, що спадкодавцю ОСОБА_3, померлій 30.11.2010 року, належить вищевказана земельна ділянка, яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серія ДП Д*№9001, виданого на його ім'я ОСОБА_1 міською Радою народних депутатів 15 квітня 1997 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 002344, зазначене свідчить про те, що вказане майно було набуте у власність спадкодавця правомірно в порядку спадкування за законом, тобто на законних підставах, оскільки інше прямо не випливає із закону та незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у ст. 3 ЦПК України.

Таким чином, зважаючи на перешкоди в оформленні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує реєстрацію права власності спадкодавця на частину спадкового майна, право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом підлягає визнанню за позивачем в судовому порядку.

З огляду на вище наведене суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209,212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.11.2010 року, на земельну ділянку площею 1056 кв.м., яка розташована за адресою вул. ОСОБА_4 (Маршала Жукова), 58 в м. Дніпрі (ОСОБА_1), загальнодержавний кадастровий номер :09:201:0011.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко