УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., за участю секретаря Піддубняк І.О., розглянувши заяву представника позивачаОСОБА_2ОСОБА_7 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та застосування наслідків його недійсності, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та застосування наслідків його недійсності.

16.01.2017, представник позивача направила до суду заяву, яка була передана безпосередньо судді 18.01.2017, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_6 рухоме майно, а саме на автомобіль НОМЕР_1, 1998 року випуску кузов № НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3.

Мотивуючи свої вимоги тим, що під час перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 12.04.2002 за спільні кошти подружжя був придбаний автомобіль марки «BMW 5201», 1998 року випуску кузов № НОМЕР_2. Право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_5

В листопаді 2016 року позивачу стало відомо про реалізацію відповідачем ОСОБА_5 спірного транспортного засобу шляхом його продажу 02.11.2010 відповідачу ОСОБА_6 за 10 000,00 грн. Проте, даний продаж спірного транспортного засобу був здійснений без її згоди, що саме по собі порушує її права як співвласника даного транспортного засобу.

На підставі вище викладеного просила заяву задовольнити.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. (п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України)

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.05.1978.

12.04.2002 було проведено реєстрацію транспортного засобу «BMW 5201», 1998 року випуску, кузов № НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_4 та видано відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім?я відповідача ОСОБА_5

02.11.2010 було проведено зняття з обліку реєстрації спірного транспортного засобу.

29.03.2011 спірний транспортний засіб був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_6, з видачею відповідних номерних знаків та свідоцтва про реєстрацію.

Посилаючись на норми сімейного законодавства, позивач вважає транспортний засіб сумісно нажитим майном, а тому просить визнати недійсним договір його купівлі-продажу. На цій же підставі, посилаючись на порушення її законних прав та інтересів в частині права власності на сумісно нажите майно, просила суд накласти на транспортний засіб арешт, оскільки вважає, що дізнавшись про її звернення до суду відповідач ОСОБА_6 спробує відчужити спірний автомобіль на користь інших осіб, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно

виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати

мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Враховуючи, що доказів належності відповідачу спірного майна, а також доказів на підтвердження фактів намагання з боку відповідача здійснити реалізацію автомобіля з метою унеможливлення його повернення «законним власникам», представником позивача не надано, а саме невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову на даній стадії розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивачаОСОБА_2 ОСОБА_7 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль - відмовити.

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк