Справа №484/2700/16-ц 25.01.2017 25.01.2017
Справа № 484/2700/16-ц
Провадження №22-ц/784/260/17 Головуючий у першій інстанції Паньков Д.А.
Категорія 57 Доповідач апеляційного суду-Бондаренко Т.З.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої : Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання - Тищенком Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Лізингова компанія «Авто Лайф»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2016 року за позовом

ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф», третя особа Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення коштів,-

У С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення коштів.

Позивач зазначав що 8 серпня 2016 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» було укладено договір фінансового лізингу № 0049 відповідно до умов якого відповідач, як лізингодавець зобов'язаний придбати та передати йому, як лізингоодержувачу мінітрактор Булат ДФ404, а лізингоодержувач до отримання предмету договору сплатити передбачені договором платежі.

Позивач на виконання умов договору сплатив 70300,00 грн. та вважає, що був ошуканий відповідачем, так як не усвідомлював, що призначення даного платежу є комісія за організаційні заходи пов'язані з підготовкою, перевіркою, розглядом та укладенням договору та норми Закону не містять таких лізингових платежів.

Позивач вказував, що наведний договір містить включення умов договору які є несправедливими, так як вони встановлюють відповідальність за порушення умов договору лише позивача та усувають відповідальність відповідача, а також передбачають можливість збільшення позивачем витрат на придбання предмету лізингу.

В договорі не зазначено відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, предмет договору невизначений індивідуальними ознаками. Також договір, в порушення вимог закону, не був посвідчений нотаріально.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати договір фінансового лізингу № 0049 від 8 серпня 2016 року укладений між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» недійсним, стягнути з відповідача сплачені за договором кошти в сумі 70300 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2016 року позов задоволено. Визнано договір № 0049 фінансового лізингу від 08 серпня 2016 року, укладений між ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» та ОСОБА_2 - недійсним. Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» на користь ОСОБА_2 кошти, сплачені ним за договором № 0049 фінансового лізингу від 08 серпня 2016 року, в сумі 70300 (сімдесят тисяч триста) грн.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що судом неповно враховано обставини спору, тому просить рішення суду скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» 8 серпня 2016 року було укладено договір фінансового лізингу № 0049 відповідно до якого ОСОБА_2 сплатив 70300,00 грн. на виконання умов договору, а ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» повинно було придбати та передати йому мінітрактор Булат ДФ404 (а.с. 11-32).

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що за своєю правовою природою договір лізінгу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України, яка регулює загальні положення щодо договору найму транспортного засобу, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповвідно до положень ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Положеннями ч.2 ст. 215 ЦК України також встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Враховуючи наведені вимоги закону, а також те, що договір фінансового лізингу від 8 серпня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф»», нотаріально посвідчено не було, такий догвір є недійсним.

Враховуючи, що інша сторона цього договору його недійсність не визнає, районний суд обґрунтовано ухвалив рішення про визнання договору фінансового лізингу від 8 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф», недійсним, що відповідає встановленому законом, а саме ст. 16 ЦК України способу захисту порушеного права.

Відповідно до положень ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Як зазначено вище, на виконання спірного договору позивач сплатив 70300 грн. комісії за організацію по договору фінансового лізингу від 8 серпня 2016 року, про що свідчить квитанція відділення «ПриватБанку» видана того ж дня (а.с. 36).

За вказаних обставин, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог про стягнення вказаної суми грошей з відповідача.

Вказані висновки суду відповідають положенням правового висновку Верховного Суду України викладеного в постанові від 16 грудня 2015 року по справі № 6-2766цс15.

В той же час, районний суд не навів обґрунтування іншим доводам позивача щодо несправедливих умов договору та недійсність його з цих підстав відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», однак, враховуючи, що таке не є предметом оскарження, відсутні підстави для надання оцінка цим обґрунтуванням позивача в апеляційній інстанції.

Доводи апеляційної скарги на положення ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», якою передбачено укладання вказаного виду договору в письмовій формі, не можна прийняти до уваги, оскільки наведена норма є загальною до всіх видів договору лізингу, проте до договору лізингу предметом якого є транспортний засіб, з урахуванням особливостей вказаного договору, підлягають застосуванню відповідні правові норми, які регулюють відносини щодо найму (оренди) транспортних засобів, а саме ст. 799 ЦК України.

Порядок нотаріального посвідчення договору лізингу транспортних засобів за участю фізичної особи передбачений п. 3.12 Глави 5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України », від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Таким чином посилання на те, що нотаріуси не мають права посвідчувати вказаний договір, протирічать зазначеним нормам.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись статтями 303, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: