справа № 631/1065/16-ц
провадження № 2/631/94/17
10 січня 2017 року смт. Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Трояновської Т.М.
за участі секретаря судового засідання Атанасової З.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів та заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.09.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. 14.03.2013 року за рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області їх шлюб було розірвано.
Від даного шлюбу народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їх сина не надає.
Згідно розпорядження керівника апарату суду від 24.10.2016 року № 220 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 26.10.2016 року, справу передано до розгляду судді Трояновській Т.М., у зв'язку із закінчення терміну повноважень судді Покальчука Ю.М. відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 року № 1600-VІІІ.
Позивач у судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти прийняття заочного рішення на підставі наявних у справі матеріалів.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку відповідно до ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується не надав.
Суд, за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14.03.2013 року, що підтверджується копією заочного рішення Нововодолазького районного суду Харківської області (а.с.6).
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 127499, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області 31.07.2008 року батьком дитини зазначено ОСОБА_2 (а.с.7).
З матеріалів справи встановлено, що дитина ОСОБА_3, проживає разом із матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом депутата виборчого округу № 3 Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області № 649 від 06.06.2016 року (а.с. 8).
Вирішуючи даний спір суд виходить з положень ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, де чітко визначений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
При цьому суд зауважує, що згідно з положеннями ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 18 зазначеної вище Конвенції передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що при вирішенні даного спору доцільно застосовувати положення ч. 8 ст. 7 СК України, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі.
На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач на адресу суду не надав належних та допустимих доказів стосовно наявності у нього на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, а також інформацію щодо свого стану здоровя та матеріального становища, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів.
З огляду на вище викладене, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи те, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України суд вважає, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з дня звернення позивача до суду, тобто починаючи з 16.06.2016 року.
Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.
З огляду на вище викладене, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 180,181 183, 191 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 208, 209, 213-215, 218, 224 226, 367 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: Дніпропетровська область, м. Кам?янське, вул. Куйбишева, 68, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 двадцять коп.) у дохід держави.
В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення суду підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Трояновська Т.М.