Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 703/3104/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2017 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Надопта А.А.,

при секретарі- Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Виноградів заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, суд-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме стягувача- ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у справі за №703/3104/12 за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст.378 ЦПК України, розглядати справу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.378 ЦПК України, ч. 5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про зміну сторони її правонаступником.

В судовому засіданні встановлено, що 25.09.2012 року Виноградівський районний суд Закарпатської області винесено рішення по справі № 703/3104/12 про стягнення з Роман ОСОБА_1 ОСОБА_3 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованості.

26.09.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (далі - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») та ПАТ "Альфа-Банк" укладено Договір факторингу № 2016-ЗАБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 490053728 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги,

У зв'язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно вимог до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514, Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступннцтва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно п. 1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи) шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Провівши аналіз положень ЦПК України, а саме ст.ст. 37, 378, при ЦЬОМУ ВЗЯВШИ ДО уваги положення ч.5 ст.124 Конституції України та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, більш обґрунтованим буде твердження, що статус стягувача та боржника, сторони судового процесу, набувають з моменту, коли у позивача з'являється право на отримання виконавчого документу - тобто з моменту набрання рішенням законної сили. Оскільки, відповідно до ЦПК України, виконавчий документ видається за заявою стягувача, отже у разі зміни кредитора внаслідок правонаступництва, після ухвалення судового рішення до видачі виконавчого документу - попередній кредитор вже не має права на звернення до суду з відповідною заявою, а його правонаступник позбавлений такої можливості в силу того, що відповідно до ст. 37 ЦПК України, залучення правонаступника можливе виключно до ухвалення рішення, а ст. 378 ЦПК України, регулює порядок заміни сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника) - тобто після ухвалення судового рішення. При цьому, вважаю неприпустимим, з точки зору обов'язковості виконання судових рішень закріпленої основним законом України, вважати що заміна сторони виконавчого провадження, можлива виключно при наявності відкритого виконавчого провадження на примусове виконання рішення суду.

Згідно Правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13), на яку представник ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» посилався у заяві про заміну сторони виконавчого провадження, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Керуючись ст.378 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволити.

Замінити стягувача - ПАТ "Альфа-Банк"на його правонаступника - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» 04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського 8, поверх 6, оф.32, у справі № 703/3104/12.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_4