Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 320/6970/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Горбачова Ю.В.
Номер провадження 22-ц/778/1269/17 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бабак А.М.

Суддів Спас О.В.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2017 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що він проходив військову службу на території Афганістану в період з 05 липня 1984 року по 18 серпня 1985 року. Відповідно до Переліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 08 лютого 1994 року на території Афганістану в період з квітня 1978 року по грудень 1989 року велись бойові дії. Наслідками виконання його військових службових обов`язків за час перебування в Афганістані є гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, стенокардія, церебральний атеросклероз ІІІ ступеню, ДЕП ІІ ст.

Позивач є інвалідом ІІІ групи, внаслідок захворювань отриманих під час виконання військової служби. Його турбують вічні головні болі з локалізацією в тім`яній, потиличній області, помірне запаморочення, порушення мови, періодичні болі в поперековому відділі хребта, болі в правому підребер`ї, шум у вухах. Після проведених лікувань стан здоров`я в повному обсязі не відновився. Внаслідок захворювання він змушений тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури.

У зв`язку із захворюванням, отриманим під час проходження військової служби, порушені його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв`язку з болем та постійними спазмами. Все це завдає йому моральних страждань.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки судом першої інстанції не прийнято до уваги, що від травм отриманих при проходженні військової служби, у нього розвинулись хвороби та погіршився стан здоров`я, він позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, працювати, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, багато коштів витрачає на лікування.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким задовольнити його позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.
Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.
Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та отриманою шкодою, або доказів, які б свідчили, що у нього змінився звичний спосіб життя.
З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення яким, суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Статтею 3 Закону України " Про Збройні Сили України" передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкування якого перебувають Збройні Сили України.
Таким чином, обов`язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається саме на Міністерство оборони України, як на уповноважений орган державного управління.
Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Так, ст. 17 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди проводиться у встановленому законодавством порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 проходив військову службу на території Афганістану в період з 05 липня 1984 року по 18 серпня 1985 року, в період, коли там велись бойові дії, що підтверджується записом у військовому квитку НОМЕР_1 та довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 № 428/с від 17 жовтня 2016 року. (а.с. 9-10, 12).
Згідно витягу з протоколу №1019 від 06.06.2011 року, захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 - гіпертонічна хвороба III ст. ІХС. Стенокардія напруженні ФК III. СН II А ст.. Церебральний атеросклероз III ст. ДЕП II ст., що підтверджуютьсі військово-обліковими та медичними документами, - захворювання пов`язані з виконаний.: обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. (а.с.14).
Згідно з довідкою до Акта огляду МСЕК серії АД № 162666 з 15 серпня 2011 року ОСОБА_1 встановлена III група інвалідності довічно, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії. (а.с. 13).
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Також ч. 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, особа, якій завдано моральної шкоди, має право на її відшкодування незалежно від інших виплат, які вона отримала, чи могла б отримати.
Відповідно витягу до протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв - Протокол № 1019 від 06 червня 2011 року, ОСОБА_1 має ряд захворювань, що пов`язані з проходженням військової служби (а.с. 14).
Оскільки, позивачу встановлена група інвалідності є наслідком захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, колегія суддів вважає, що у позивача виникло право вимагати відшкодування моральної шкоди.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди судова колегія виходить із вимог ст. 23,1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та визначає суму відшкодування, яка відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_1 , ступень вини відповідача, характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань позивача, стан його здоров`я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, розмір втрати позивачем працездатності внаслідок отримання захворювань, що пов`язані з проходження військової служби, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Колегія суддів, враховуючи обставини справи, тривалість, характер та глибину фізичних і душевних страждань позивача, вважає необхідним заявлені позивачем вимоги задовольнити частково та в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на його користь 20000,00 грн.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.)

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: