Провадження № 2-о/470/4/17
Справа № 470/849/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Міщенка Г.В.,

при секретарі Шелестюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа - Снігурівська міська рада,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою до Снігурівського міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В заяві вказала, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, присадибна земельна ділянка площею 0,1 га та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0584 га, які належать їй на підставі договору дарування від 17.07.1993 року та Державних актів про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2, виданих Снігурівською міською радою 01.03.1996 року. В даний час вона переїхала проживати в смт Березнегувате, а житловий будинок в м. Снігурівка та дві земельні ділянки вирішила продати. Однак, оформити договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з тим, що в державних актах на землю допущено помилку в написані її по батькові, а саме замість ОСОБА_1, що згідно паспорту, невірно вказано «ОСОБА_1».

Посилаючись на викладене, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй Державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та Державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданих Снігурівською міською радою Миколаївської області 01.03.1996 року.

У судове засідання ОСОБА_1 надала письмову заяву, в якій свої правові вимоги підтримала, а справу просила розглянути без її участі.

Перший заступник міського голови Бойко І.В. не заперечував проти встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявниці, про що надав письмову заяву, а справу просив розглянути без участі представника заінтересованої особи.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить такого.

Судом встановлено, що згідно наявної в справі копії паспорту НОМЕР_3, виданого Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області 06.06.2002 року, «прізвище, ім'я та по батькові» заявниці зазначено вірно як ОСОБА_1 ( а. с. 3 ).

Заявниці належить на праві власності житловий будинок із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, згідно укладеного між нею та її чоловіком ОСОБА_3 договору дарування від 17.07.1993 року ( а. с. 6-7 ).

Вказане узгоджується із наданою копією будинковою книги для прописки громадян, з якої вбачається, що ОСОБА_1 була зареєстрована за цією адресою з 05.09.1989 року ( а. с. 9-11 ).

01.03.1996 року на підставі рішення виконавчого комітету Снігурівської міської ради народних депутатів № 31 від 21.02.1996 року їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування цього житлового будинку і господарських будівель та земельну ділянку площею 0,0584 га для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується копіями відповідних Державних актів на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2, в яких по батькові власника помилково зазначено як «ОСОБА_1», що не збігається з її паспортом, адже адреса розташування цих земельних ділянок збігається із адресою житлового будинку, що зазначений в договорі дарування ( а. с. 4, 5 ).

У відповідності до абз.2 п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі в зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва ( полісу ), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення належності правовстановлюючих документів ( Державних актів на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від 01.03.1996 року ) саме ОСОБА_1, по батькові якої в цих документах не збігається з даними її паспорту, що передбачено п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно якого суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Тому на підставі викладеного, керуючись ст.ст.256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданих Снігурівською міською радою народних депутатів Миколаївської області 01.03.1996 року на ім'я ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Г. В. Міщенко