1Справа № 335/9105/16-ц 2/335/192/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І., за участю: представника позивача ОСОБА_1, представників відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Обчислювальний центр Запоріжбуд» про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Обчислювальний центр «Запоріжбуд» про стягнення боргу за кредитним договором, в якому зазначив, що 13 вересня 2006 року між ОСОБА_4 та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК», був укладений Договір кредиту № 170М/06. Згідно Договору кредиту Банк надав, а ОСОБА_4 отримала грошові кошти у сумі 150000,00 (сто п'ятдесят тисяч) доларів США зі сплатою 13 % річних та кінцевим терміном повернення заборгованості до 12.09.2016 р.

За умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику у строкове платне користування (кредит) грошові кошти в сумі 150 000 дол. США, зі сплатою 13 % (далі за текстом Кредит) річних та кінцевим терміном погашення до 12.09.2016 року. Отримання коштів підтверджується випискою із рахунку.

З метою забезпечення Позичальником виконання зобовязань за Кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат, сторонами укладено договори поруки з фізичною та юридичною особами.

Зокрема, 13 вересня 2006 року між Банком, Позичальником та ОСОБА_4 (ідентиф.номер НОМЕР_1) (надалі - Поручитель 1 та/або Відповідач 2) було укладено Договір поруки № 170М/06/2п (надалі Договір поруки 1), за умовами якого поручитель зобовязується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту.

Також, 13 вересня 2006 року між Банком, Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Обчислювальний центр «Запоріжбуд» () (надалі - Поручитель 2 та/або Відповідач 3) було укладено Договір поруки № 170М/06/1п (надалі Договір поруки 2), за умовами якого поручитель зобовязується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту.

У подальшому Додатковими угодами до Кредитного договору та Договору поруки 1, Договору поруки 2, сторонами вносились зміни щодо умов та порядку погашення кредитної заборгованості тощо, про що свідчать підписи та печатки сторін договорів. Таким чином, всі сторони погодилися з обсягом прав та обовязків, визначених договорами. Зокрема, 22 квітня 2010 року Додатковою угодою № 3 до Кредитного договору сторонами було встановлено сплату 14,76 % річних за користування кредитом із встановленням кінцевого строку для його погашення 12.09.2021 (включно).

За умовами Кредитного договору, Позичальник зобовязався своєчасно повернути Кредит та сплачувати Банку проценти за користування Кредитом, а також виконувати належним чином інші умови Кредитного договору.

В порушення умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання, а саме: не здійснює своєчасне погашення Кредиту та процентів за користування ним, не сплачує Позивачу пеню за несвоєчасне виконання грошових зобовязань щодо сплати Кредиту та процентів, що підтверджується детальним Розрахунком заборгованості від 04.08.2016 р.

Як вбачається з Розрахунку заборгованості станом на 04.08.2016 р.загальна сума заборгованості Позичальника перед Банком за Кредитним договором складає у валюті кредиту 279 291,53 дол. США (двісті сімдесят девять тисяч двісті девять доларів США 53 центи), що в еквіваленті у гривні становить 6 930 900,94 грн.

Відповідачі не виконують умов кредитного договору і договорів поруки, тому позивач просить суд стягнути на свою користь солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Обчислювальний центр «Запоріжбуд», заборгованість за Кредитним договором № 170М/06 від 13 вересня 2006 року у валюті кредиту 279 291,53 дол. США, що в еквіваленті у гривні за курсом НБУ станом на 04.08.2016р. становить 6 930 900,94 грн. Стягнути судові витрати на загальну сплачену суму судового збору 103 963,52 грн. в рівних частках.

У судовому засіданні представник банку позов підтримала на підставах, зазначених у позові.

Представник ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5 згодна частково, суму боргу визнає частково, просить застосувати строк позовної давності, з позовом до ОСОБА_4 не згодна, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України, порука поручителя припинена. Суду надані письмові пояснення, розрахунки та відповідні заперечення

Представник ТОВ «Обчислювальний центр «Запоріжбуд» проти позову заперечують, у своїх письмових і усних запереченнях зазначають, що порука припинена.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як розяснено у п. 18 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14 « Про судове рішення у цивільній справі» за статтею 215 ЦПК у формі рішення ухвалюється той судовий акт, яким справа вирішується по суті. Закон не передбачає включення до резолютивної частини рішення висновків з процесуальних питань, не пов'язаних з вирішенням справи по суті. Тому в цій частині неприпустимо вирішувати питання про виділення частини вимог у самостійне провадження або про закриття провадження по них, залишення заяви без розгляду тощо. Висновки з таких питань викладаються у формі ухвал (частина друга статті 208 ЦПК), які постановляються у вигляді самостійного процесуального документа і можуть постановлятися одночасно з рішенням.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з п. 1.1 Договору поруки ОСОБА_5 і ТОВ «Обчислювальний центр Запоріжбуд» несуть солідарну відповідальність перед Позивачем. Поручитель зобов'язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором.

Доводи Банку про наявність безумовних підстав для солідарного стягнення з поручителя суми заборгованості за кредитним договором у цьому разі не узгоджується з вимогами статті 554 ЦК України та умовами договору поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобовязання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

Кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд предявити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобовязання, не вправі предявити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

У справі, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники, хоча і за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами статті 554 України відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Дана правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду України у справі № 6-745ц15 від 01.07.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Обчислювальний центр Запоріжбуд» про стягнення боргу за кредитним договором підлягає до закриття в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю Обчислювальний центр «Запоріжбуд».

Крім того, суд вважає за потрібне розяснити позивачу право на звернення з даним позовом до ТОВ «Обчислювальний центр «Запоріжбуд» до господарського суду.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 27, 57- 61,88, 212-215,218 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю Обчислювальний центр «Запоріжбуд, закрити.

Повідомити позивачу, що його позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю Обчислювальний центр «Запоріжбуд», підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В.Апаллонова