АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/779/17 Справа № 207/1377/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Погребняк Т. Ю. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Дніпро

19 січня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.,

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержиського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2016 року позивач звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», в якій просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., вчинений 06 серпня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 4150 про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 17 582 грн. 21 коп., таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги в сумі 1 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в провадженні Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП 48393791 про стягнення заборгованості в розмірі 17 582 грн. 21 коп., відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за зверненням ПАТ КБ «ПриватБанк». 03.02.2006 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір б/н, у відповідності до якого банк надав кредитні кошти ОСОБА_2 В січні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Баглійського районного суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 678 грн 42 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1647 грн. 84 коп., заборгованості по процентам 10 903 грн. 04 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 627 грн. 54 коп., оскільки 03 лютого 2006 року відповідач отримав кредит у сумі 4 200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В ході розгляду судової справи Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області представником ПАТ КБ «ПриватБанк» були зменшені позовні вимоги, а 02 листопада 2015 року суд ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 повністю. Але представники ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулися до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з заявою про видачу виконавчого напису про стягнення заборгованості по цьому ж кредитному договору від 03.02.2006 року б/н, укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, загальна сума боргу - 17 582,21 грн. і 06.08.2015 року нотаріусом Бондар І.М. за р. № 4150 було вчинено виконавчий напис про стягнення вказаного боргу за строк 09 років 05 місяців 23 дні, а саме з 03.02.2006 року по 26.07.2015 рік. Позивач вважає, що виконавчий напис видано з порушенням діючого законодавства, а саме: Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом № 296/5 Міністерства юстиції України 22.02.2012 року. Стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису з підстав, які вже 02 листопада 2015 року були розглянуті судом Баглійського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 Таким чином, при наявності рішення суду, яке набрало законної сили, предметом якого були грошові кошти та питання наявності або відсутності заборгованості, які випливали з кредитного договору від 03.02.2006 року б/н, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, представники ПАТ КБ «ПриватБанк», звертаючись до нотаріуса, фактично зловживали своїми правами. Рішення суду має преюдиційне значення, що грунтується на правовій властивості законної сили судового рішення (а.с.2-5).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», треті особи: Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержиського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, вчинений 06 серпня 2015 року та зареєстрований в реєстрі під № 4150, про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 17 582 грн. 21 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги, в сумі 1 000 грн. 00 коп. (а.с.122-126).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 131-136).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що на виконанні Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП 48393791 про стягнення заборгованості в розмірі 17 582 грн. 21 коп. на підставі виданого 06.08.2015 року нотаріусом Бондар І.М. за р. № 4150 виконавчого напису про стягнення заборгованості, згідно кредитного договору від 03.02.2006 року б/н, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, загальна сума боргу - 17 582 грн. коп., стягнення вказаного боргу здійснено за строк 09 років 05 місяців 23 дні, а саме: з 03.02.2006 року по 26.07.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Згідно Постанови КМ України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», одним з видів таких документів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було надано договір б/н від 03.02.2006 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, розрахунок наявної заборгованості позивача перед відповідачем за договором б/н від 03.02.2006 року у розмірі 15 882 грн. 21 коп., а також вимогу про погашення боргу 04.08.2015 року, тобто всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості.

Проте, в порушення ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, нотаріусом було вчинено виконавчий напис за строк 09 років 05 місяців 23 дні, а саме з 03.02.2006 року по 26.07.2015 року, тобто більше трьох років з дня виникнення права вимоги.

Оскільки заборгованість нарахована за період, що перевищує 3 роки, нотаріус, відповідно до ст. 88 Закону, не вправі був вчиняти виконавчий напис.

Крім того, відповідно до підпункту 2.3. пункту 2 глави 16 розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Як вбачається з направленої до суду копії нотаріальної справи (а.с.68-77), банк, звернувшись до нотаріуса за виконавчим написом, надіслав боржнику вимогу про погашення боргу 04.08.2015 року, про що свідчать квитанції про відправлення поштою письмових вимог, а виконавчий напис було вчинено 06.08.2015 року, у звязку з чим позивач був позбавлений права оскаржити ці вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору.

Таким чином, виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом № 296/5 Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, та норм діючого законодавства.

Також, судом враховано, що у січні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 03.02.2006 року у розмірі 13 678 грн. 42 коп. Заочним рішенням від 20.03.2014 року було стягнуто заборгованість, яке в подальшому ухвалою суду від 07.07.2015 року було скасоване та справу призначено в загальному порядку. В ході розгляду судової справи судом 1 інстанції судом представником ПАТ КБ «ПриватБанк» були зменшені позовні вимоги до 4 811 грн. 70 коп. за заявою від 30.09.2015 року, а 02 листопада 2015 року суд ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 повністю. Вказане рішення суду сторонами не оскаржувалось і набрало законної сили.

Отже, виконавчий напис нотаріуса було вчинено 06.08.2015 року, тобто на час розгляду у суді цивільної справи щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості. Наявність в провадженні суду на час вчинення виконавчого напису судової справи про стягнення боргу за тим же самим зобов'язанням могла призвести до подвійного стягнення та до порушення прав позивача. Крім того, розмір позовних вимог змінювався шляхом їх зменшення під час судового розгляду і відрізнявся від розміру боргу, який стягнуто за виконавчим написом, що свідчить про спірність визначеної банком суми заборгованості.

За таких обставин висновки суду про задоволення позову ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є правильними, а доводи апеляційної скарги щодо дотримання діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису безпідставними, з вищезазначених підстав.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: