Справа №627/259/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2017 р. смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря Солонецької Я.В.,

представника заявника- Швець Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в смт.Краснокутськ подання старшого державного виконавця Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року старший державний виконавець Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ( далі Краснокутський РВ ДВС ГТУЮ у Х/о) звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань, посилаючись на те, що боржник ігнорує та умисно не виконує рішення суду та заборгованість не сплачує.

У судовому засіданні старший державний виконавець підтримав подання , прохав задовольнити.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, виконавче провадження , цивільну справу № 627/50/16-ц, суд дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 23 березня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 14705 грн.14 коп.

07 червня 2016 року Краснокутським районним судом Харківської області видано виконавчий лист, на підставі якого 17 серпня 2016 року старшим державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження .

Згідно відповіді Головного управління ДМС України в Харківській області від 16.02.2017 року , за обліками ГУ ДМС в Харківській області та системи ЄІАС УМП значиться громадянка ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕS №174407 від 01.09.2014 р. .

Відповідно до довідки Краснокутської селищної ради від 21.03.2017 року , ОСОБА_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як свідчить виклик державного виконавця від 09.03.2017 року , ОСОБА_1 зобов»язувалась з»явитись до виконавця 16.03.2017 року.

З довідки Укрпошти вбачається, що ОСОБА_1 за місцем реєстрації , не проживає.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

В статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду (чи рішенням інших органів) зобов'язань.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань.

Необхідною умовою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України є наявність встановленого факту про те, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобов'язання, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою.

Закон уповноважує суд обмежити вже існуюче право особи на виїзд за кордон, коли останній має намір чи вчинив такі дії і вже отримав дозвіл про це від уповноваженого державного органу.

При цьому сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов'язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну регулюється главою ХІ Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (з наступними змінами).

Відповідно до п. 11.1. зазначеної Інструкції у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Поряд з іншими вимогами до такого подання, підпунктом г) п.1.1.1. Інструкції передбачено, що таке подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Проте, подання державного виконавця не містить доказів на підтвердження дії або бездіяльності боржника ОСОБА_1, які б полягали у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею обов'язків, покладених рішенням суду.

Більш того, державним виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним здійснено всіх заходів примусового стягнення, які покладені на нього чинним законодавством України. Не надано доказів і на підтвердження того, що ОСОБА_1 належним чином була повідомлена про відкриття виконавчого провадження, ознайомлена з його матеріалами та їй роз'яснено права та обов'язки. Також не вбачається обґрунтованості припущення, що вирішення питання про заборону боржнику виїзду за кордон, сприятиме виконанню рішення суду .

Виклик державного виконавця від 09.03.2017 року щодо явки боржника , не є достатнім доказом для задоволення подання.

Крім того, згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ні в поданні державного виконавця, матеріалах виконавчого провадження не міститься будь-яких доказів ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання нею зобов'язань за рішенням суду.

За таких підстав суд вважає , що подання державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Вовк Л. В.