Провадження №2/485/56/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Лисенка М.Є.,

при секретарі Бондаренко С.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 в м.Снігурівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП "Факторинг Україна" (далі Банк) в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договорам,

в с т а н о в и в:

04 січня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В заяві зазначив, що 01 березня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 укладено споживчий договір № строком на 24 місяці, за умовами якого Банк передав відповідачу кредитні кошти у розмірі 19176грн., а останній зобов"язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір факторингу, згідно з яким первинний кредитор відступив ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач не виконував належним чином свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 24 листопада 2016 року складає 21250грн.97коп., з яких 18326грн.74коп. - заборгованість по тілу кредиту, 1грн.33коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 2 922грн.90коп. - заборгованість по сплаті комісії, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість та судовий збір у сумі 1378грн.

У судове засідання представник позивача не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. У своїй заяві просила суд справу розглядати за її відсутності, позовну заяву підтримала повністю та просила суд про її задоволення (вх.№16693/17-вх. від 21.03.2017 року).

Відповідач позовні вимоги позивача не визнав, суду пояснив, дійсно звертався до позивача у 2014 році з метою отримання споживчого кредиту. Представником Банку йому було повідомлено про те, що кредитні кошти Банк надає лише на закупівлю товару. Він надав позивачу копії документів та підписав кредитний договір, але коштів не отримав. У березні 2014 року йому подзвонив представник банку та повідомив, що йому відмовлено в оформленні кредитного договору. З вересня 2015 року на його адресу почали надходити повідомлення про наявність заборгованості за кредитом. З приводу вказаного питання звертався до правління Банку, але відповіді до цього часу не надійшло. Постановою Дніпровського РВ ХМУ УМВС України від 18.11.2014 року, куди він звертався з заявою про притягнення до відповідальності особи, яка шахрайським шляхом оформила кредитний договір та отримала кредитні кошти, закрито провадження за відсутності кримінального правопорушення. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Судом ухвалено слухати справу за відсутності представника позивача.

Заслухавши відповідача, дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598, 610-612, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив зобов"язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 01 березня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, за умовами якого Банк надав відповідачу споживчий кредит на придбання товару у сумі 19176грн. строком на 24 місяці, а останній зобов'язався вносити щомісячну плату за кредитом у сумі 1135грн. шляхом перерахування її на рахунки кредитора та забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік, комісію за обслуговування кредиту у розмірі 1,75 % від суми кредиту щомісячно, з кінцевим терміном повернення 01 березня 2016 року (а.с.4-5).

Згідно копії накладної №6/28 від 01 березня 2014 року ОСОБА_1 отримав товар особисто під підпис, щодо кількості та якості товару заперечень не мав (а.с.14 зворот)

Пунктами 1.2.1, 1.4.4, 1.4.5 вказаного договору, передбачено, що позичальник зобов"язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором та Додатком №1 "Графік платежів", що є невід"ємною частиною, а також виконувати інші умови договору.

Проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачується щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п.1.1 даного договору.

За обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів (а.с.7 зворот).

22 грудня 2014 року ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" уклали договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно з яким право вимоги щодо заборгованості відповідача перед Банком відступлене ТОВ "ОТП "Факторинг Україна", про що було повідомлено відповідача листом від 05.01.2015 року вих.№200223017 (а.с.19-25).

Відповідач свої зобов'язання за договорами щодо повернення кредитних коштів не виконав належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно наданих позивачем розрахунку (а.с.18), станом на 24 листопада 2016 року складає 21250грн.97коп., з яких 18326грн.74коп. - заборгованість по тілу кредиту, 1грн.33коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 2 922грн.90коп. - заборгованість по сплаті комісії.

Таким чином, судом встановлено, що позивач зі свого боку повністю виконав умови договорів, надавши відповідачу кредит, а останній свої зобов'язання за договором не виконав та припинив погашення кредиту.

Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов'язання, відповідач суду не надав. Його посилання, що підпис у кредитному договорі та інших доданих до нього документах виконаний не ним не заслуговує на увагу, так як будь-якими доказами не підтверджується, представником позивача на запит суду надано оригінал кредитної справи, а клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи він не заявив, незважаючи на те, що судом були роз"яснені йому права про заявлення такого клопотання.

За такого, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у заявленому обсязі.

За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі у розмірі 1378грн.

Керуючись ст.ст.3,15,57,60,208,209,213215,218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП "Факторинг Україна" в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП "Факторинг Україна" заборгованість по кредитному договору № від 01 березня 2014 року станом на 24 листопада 2016 року у сумі 21250 (двадцять одна тисяча двісті п"ятдесят)грн.97коп., з яких 18326грн.74коп. - заборгованість по тілу кредиту, 1грн.33коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 2 922грн.90коп. - заборгованість по сплаті комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП "Факторинг Україна" судові витрати у сумі 1378 (тисяча триста сімдесят вісім)грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10-ти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але були відсутні при проголошенні рішення протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя