Провадження 2/235/156/17
Справа №235/7478/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючого судді Хмельової С.М.

за участю: секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 м. Покровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з 01 липня 2016р. він був звільнений з ПАТ "Шахтоуправління" Донбас", де працював шахтарем з повним робочим днем під землею під впливом шкідливих факторів виробничого середовища, що підтверджується записом в трудовій книжці. Роботодавець (відповідач) не виплатив позивачу в день його звільнення всі суми, належні йому, як звільненому працівнику. Частковий остаточний розрахунок при звільнені, за даними позивача, відповідач зробив наприкінці серпня 2016 року. Обставина того, що відповідач не провів повний-остаточний розрахунок у день звільнення може бути підтверджена випискою по банківському картковому зарплатному рахунку позивача № 4026 3311 7027 8478 ПАТ АБ «Укргазбанк», куди відповідач перераховував заробітну плату у той час. Позивач вважає, що при звільненні роботодавець (відповідач), в грубе порушення закону не виплатив усі суми, належні йому як звільненому працівнику у день його звільнення, яке було 01 липня 2016р. Роботодавець допустив затримку з остаточним розрахунком при звільненні, чим порушив законні трудові права позивача. Позивач вважає, що його права порушені з вини власника або уповноваженого ним органу. У листопаді 2016року позивач звертався до відповідача з письмовою заявою про видачу йому письмових довідок та письмової інформації про наявність заборгованостей перед позивач після його звільнення та/або дату здійснення з ним повного остаточного розрахунку при звільнень всім сумам, належним звільненому працівнику в день звільнення та з проханням видати довідки про розмір його середнього та середньоденного заробітку, який розраховується згідно Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995р. за два місяці перед звільненням. Але на час подання позовної заяви письмової відповіді не отримав. Вважає, що роботодавець (відповідач) повинен йому виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи від дати звільнення (яке було 01 липня 2016р.) по день повної виплати всіх належних йому, як звільненому працівникові в день звільнення або по день ухвалення рішення суду по справі, якщо остаточний розрахунок на день ухвалення рішення суду по справі ще не буде проведений. Відповідно до уточнених позовних вимог позивач просить стягнути з ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи від дати його звільнення (01 липня 2016 року) по день повної виплати всіх сум, належних йому, як звільненому працівникові в день звільнення, а саме по 19 вересня 2016 року в сумі 22734,32 грн.

Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.57).

Представник відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» до судового засідання не зявився, надав суду заперечення на позовну заяву. В задоволені позовних вимог просить відмовити в повному обсязі (а.с.73).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1, 17 січня 1986 року, перебував у трудових відносинах з ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», 01 липня 2016 року був звільнений за власним бажанням, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці (а.с.5-6).

Згідно виписки з рахунку ОСОБА_1 в період з 01.07.2016 по 24.11.2016 року зазначено, що 15.07.2016 року зараховано на рахунок зарплати/пенсії 3471,01 грн., 20.07.2016 року зараховано на рахунок зарплати/пенсії 3471,01 грн., 26.08.2016 року зараховано на рахунок зарплати/пенсії 13135,71 грн., 19.09.2016 року зараховано на рахунок зарплати/пенсії 13135,71 грн. (а.с.21-23).

19 січня 2017 року до суду надійшло заперечення представника відповідача на позовну заяву. Представник відповідача не визнає позовні вимоги в повному обсязі, оскільки, на його думку, вони є необґрунтованими та незаконними. ОСОБА_1 дійсно був звільнений 01.07.2016 року. При звільнені йому були нараховані наступні суми: компенсація на невикористану відпустку 28633,51 грн., доплата за надурочний час находження в шахті 556,96 грн. Загальна сума 29190,47 грн. Після утримання прибуткового податку сума виплат складає 26271,42 грн. Дана сума виплачена позивачу 24.08.2016 року та 19.09.2016 року, що підтверджується довідкою відповідача №31 від 19.01.2016 року. Таким чином, представник відповідача вважає, що заборгованість по заробітній платі на дату звернення позивача в суд відсутня (а.с.65-67).

Відповідно до виписки з табеля обліку та використання робочого часу ОСОБА_1, таб. №4002, гірничого робітника очисного забою ділянки по видобутку вугілля №6, 01.07.2016 року вихідний день (а.с.70).

13.02.2017 року до суду надійшло заперечення представника відповідача на уточнену позовну заяву. В заперечені зазначається, що ПАТ «ШУ «Донбас» уточнені позовні вимоги не визнає в повному обсязі, обґрунтовуючи заперечення наступним. Позивач в день звільнення 01.07.2016 року не працював, згідно графіку виходів у нього був вихідний день, що підтверджується випискою з табеля виходів по дільниці №6. Повний розрахунок проведено 19.09.2016 року, що підтверджується довідкою відповідача №31 від 19.01.2017 року. Таким чином, при наявності підстав для стягнення середньої заробітної плати за затримку розрахунку при звільненні позивача повинна прийматися в період з 02.07.2016 року по 19.01.2017 року, а саме 55 робочих днів. Середній розмір заробітної плати за затримку розрахунку при звільненні складає 26514,40 грн. Розрахунок: 428,08 грн. (середньоденна заробітна плата) х 55 робочих днів = 26514,40 грн.

Частиною 1 статті 116 КЗпП Укаїни встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частина 2 статті 116 КЗпП України передбачає, що в разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно довідки №31 про нарахування та утримання по заробітній платі ОСОБА_1 за липень 2016 року, звільненого 01.07.2016 року, компенсація за невикористану відпустку звільненим нараховано 28633,51 грн., з яких утримано 2919,05 грн. податок на прибуток від суми нарахованої заробітної плати. Нараховано доплату за надурочний час находження в шахті в сумі 556,96 грн. 26271,42 грн. перераховано на банківський рахунок заробітної плати працівника. Виплата зазначених сум проведена 24.08.2016 року в сумі 13135,71 грн., 19.09.2016 року 13135,71 грн. Станом на 13.01.2017 року заборгованість перед ОСОБА_1 по заробітній платі відсутня (а.с.69).

Однак, в порушення ст. 116 КЗпП України в день звільнення позивачу не були виплачені всі належні суми і вказані суми були остаточно виплачені лише 19.09.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Згідно із ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

У постанові Пленуму ВСУ від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» визначено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини; сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів /годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством на число календарних днів за цей період.

Суд приходить до висновку, що відповідач в порушення вимог статті 116 КЗпП України не виплатив працівнику всі суми, що належать йому при звільнені, що є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, тобто з відповідача необхідно стягнути суму заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені в період з 01.07.2016 року по 19.09.2016 року в сумі 22734,32 гривень.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати.

Частина 3 ст.88 ЦПК України, передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена ставка судового збору - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600,00 грн.

Отже, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, становить 640,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 47, 116, 117, ст. ст.60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас», , на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в період з 01.07.2016 року по 19.09.2016 року в сумі 22 734 (двадцять дві тисячі сімсот тридцять чотири) гривні 32 копійки.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Донбас», , на користь держави судовий збір 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя