№ 207/3318/16-ц
№ 2/207/139/17
11 січня 2017 року м. Камянське
Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Юрченко І.М.,
при секретарі Сівачук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Камянське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття майна з-під арешту,
Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що вона ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку під № 8 по вулиці Лисичанській в м. Камянське (м. Дніпродзержинськ), іншим співвласником є її колишній чоловік, ОСОБА_1, шлюб з яким розірвано в 1998 році.
На сьогоднішній день вона вирішила розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності та продати її колишньому чоловіку. Звернулася до нотаріальної контори в м. Камянське, при наданні нотаріусу документів на будинок, нотаріусом було зясовано, що існує обтяження на належну їй 1/2 частину житлового будинку під № 8 по вулиці Лисичанській в м. Камянське (Дніпродзержинськ). Підстава обтяження - Постанова, б/н від 20.12.2004 року, ДВС Заводського РУЮ м. Дніпродзержинська.
Про існування обтяження на її майно як і саму Постанову ДВС Заводського РУЮ їй нічого не було відомо.
При зясуванні всіх обставин, їй стало відомо про існування Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.04.2004 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2. В рішенні суду зазначені анкетні дані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Вона ніколи не проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 1 кв. 1, а народилася вона 14 серпня 1967 року.
Таким чином до даного стягнення вона не має ніякого відношення, а тому арешт на належне їй майно було накладено помилково.
Після зясування всіх обставин, вона звернулася з заявою до відповідача з проханням зняти арешт з її майна, але 10.11.2016 року отримала відповідь - відмову, в якій було зазначено, що згідно перевірки Єдиного державною реєстру виконавчих проваджень в період з 21.10.2008 року по 21.05.2009 року на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-997 від 29.06.2004 року, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «ДДТЕЦ» заборгованості в сумі 302,91 грн. Вищезазначене виконавче провадження було передане державним виконавцем до архіву Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ зі строком зберігання до 21.05.2012 року . Розпорядженням начальника Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ «Про створення комісії для знищення документів, переданих до архіву Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції», відповідно до вимог п.п. 9.9 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» (зі змінами), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 грудня 2009 року № 2392/5, для знищення документів, переданих до архіву, по яких закінчився строк зберігання, - вищезазначене виконавче провадження було знищене про що складено акт про вилучення, а тому відсутні підстави для зняття арешту з її майна.
Також зазначила, що вона не є стороною виконавчого провадження по виконанню судового рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_5 б. 1 кв. 1 на користь ВАТ «ДДТЕЦ» суми судового збору, та заборгованості за теплові послуги, а тому позбавлена можливості оскаржити дії (бездіяльність) державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.
На підставі зазначеного, позивачка в позовній заяві просила суд зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна зареєстрованого 06.01.2005 року за №1592802 Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою на підставі Постанови, б/н від 20 грудня 2004 року, ДВС Заводського РУЮ м. Дніпродзержинська на 1/2 частину будинку № 8 по вулиці Лисичанській в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області належну на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст.74 ч.5, ч.1, 2 ст.76 ЦПК України, судовим викликом за його місцезнаходженням. Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував.
Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів, наданих сторонами. В судовому засіданні досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана, довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав заперечень за позовом, тому обставини, на які посилається позивач за текстом позовної заяви суд вважає доведеними.
Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії договору купівлі продажу посвідченого 13 серпня 1987 року державним нотаріусом 2-ї дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 за реєстровим № 3490, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є власниками житлового будинку під № 8 по вулиці Лисичанській в м. Камянське (м. Дніпродзержинськ) (ар.с.14-15).
Відповідно до копії рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 квітня 2004 року, що набрало законної сили, задоволені позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання: стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянки України, українки, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, працюючої на посаді майстра ТОВ «Ноктюрн» та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянки України, українки, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, не працюючої на користь відкритого акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль», юридична адреса: вул. Радянська, № 2,3 м. Дніпродзержинськ 302 грн. 91 коп. відшкодування заборгованості за послуги з теплопостачання, в дохід держави державне мито у розмірі 51 грн., всього 353 грн. 91 коп. (ар.с.9).
Із відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що підставою обтяження 1/2 частини житлового будинку №8 по вул.Лисичанська в м.Дніпродзержинську була постанова б/н від 20.12.2004 року, ДВС Заводського РУЮ м. Дніпродзержинська (ар.с.11).
Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.12.2004 року державним виконавцем Заводського РУЮ м. Дніпродзержинська на підставі виконавчого листа № 2-997 виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 29.06.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ДДТЕЦ» боргу в сумі 302,91 грн. та виконавчого збору сумі 30,30 грн., а всього 333,21 грн., накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, а саме: земельна ділянка площею 0,1195га за адресою: вул. Медична, 2 (ар.с.12).
Відповідно до копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.12.2004 року державним виконавцем Заводського РУЮ м. Дніпродзержинська на підставі виконавчого листа № 2-997 виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська 29.06.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ДДТЕЦ» боргу в сумі 302,91 грн. та виконавчого збору сумі 30,30 грн. а всього 333,21 грн., накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, а саме: 1/2 частини житлового будинку під № 8 по вулиці Лисичанська в м. Дніпродзержинськ (ар.с.13).
Відповідно до абз. 3 п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5 до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про виключення майна з-під арешту.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. № 5 зазначено, що відповідно до частини другої статті 114 ЦПК позови про зняття арешту з нерухомого майна предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. № 5, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. № 5, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. № 5, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 р. (з наступними змінами) № 6 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення з-під арешту; відповідачем у справі є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Оскільки арешт на 1/2 частину жилого будинку № 8 по вул. Лисичанська у м. Дніпродзержинськ, яка належить ОСОБА_1 накладений 20.12.2004 року в інтересах стягувача за виконавчим провадженням ВАТ«ДДТЕЦ» помилково, а ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11 не є стороною виконавчого провадження по виконанню судового рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_5 б. 1 кв. 1 на користь ВАТ «ДДТЕЦ» суми судового збору, та заборгованості за теплові послуги, а тому відповідачем по справі є Заводський відділ державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Заперечень проти позову відповідачем не надано, тому слід вважати доведеними факти, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог. Враховуючи, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12 не є стороною виконавчого провадження по виконанню судового рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_5 б. 1 кв. 1 на користь ВАТ «ДДТЕЦ» суми судового збору, та заборгованості за теплові послуги, арешт на її майно, а саме: : 1/2 частини житлового будинку під № 8 по вулиці Лисичанська в м. Дніпродзержинськ накладений помилково, матеріали виконавчого провадження були передані до архіву і в подальшому знищені. За таких обставин позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. 10,11, 60, ч. 2 ст. 197, 208, 209, 212-215, 224-228, 292, 294 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття майна з-під арешту, задовольнити у повному обсязі.
Зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна зареєстрованого 06.01.2005 року за №1592802 Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою на підставі Постанови б/н від 20 грудня 2004 року, ДВС Заводського РУЮ м. Дніпродзержинська на 1/2 частину будинку № 8 по вулиці Лисичанській в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області належну на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Заочне рішення може бути переглянуто Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити рішення на загальних підставах шляхом подання до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.
Суддя І.М. Юрченко