Справа № 307/3150/13-ц
Провадження № 6/307/3/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Розман М.М.

при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів клопотання Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у виконавчому провадженні про примусове виконання рішення Тячівського районного суду від 11 грудня 2013 року у цивільній справі за позовом фуцур ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення суми,

В С Т А Н О В И В:

Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області подав клопотання про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у виконавчому провадженні про примусове виконання рішення Тячівського районного суду від 11 грудня 2013 року у цивільній справі за позовом фуцур ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення суми. В клопотанні зазначив , що на виконанні у Тячівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 307/3150/13-ц, виданого 15 січня 2014 року Тячівським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 87 000 гривень заборгованості за договором позики та 870 гривень сплаченого судового збору , що внесено до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень під №51031778 та №52271525.

Також вказує, що 01.11.2016 року до Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за вхідним №01-35-3176 надійшла спільна заява про затвердження мирової угоди від стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_1 та боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про направлення до Тячівського районного суду для затвердження мирової угоди між сторонами у даних виконавчих провадженнях та їх закінчення на підставі п.2 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції закону від 02.06.2016 року) після затвердження судом мирової угоди. Тому просить визнати мирову угоду від 19.09.2016 року , укладену між ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1, мешканцем с.Нижня Апша , вул.. Леніна 21 , ОСОБА_2 , ІНН НОМЕР_2, мешканцем с.Нижня Апша , вул.. Леніна, 21 та ОСОБА_3 , ІНН НОМЕР_3 , мешканкою с.Нижня Апша , вул.. Леніна, 21/а у виконавчому провадженні № 51031778 та № 52271525 , що відкрите державним виконавцем Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за виконавчим листом № 307/3150/13-ц від 15.01.2014 року, виданого Тячівським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 87 000 гривень заборгованості за договором позики та 870 гривень сплаченого судового збору.

Представник Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській областів судове засідання не зявився, оскільки згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, оскільки згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності та просить затвердити мирову угоду, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 грудня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення суми ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 87 000 гривень та 870 гривень судового збору, яке звернуто до виконання і на даний час на виконанні у Тячівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 307/3150/13-ц, виданого 15 січня 2014 року Тячівським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 87 000 гривень заборгованості за договором позики та 870 гривень сплаченого судового збору , що внесено до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень під №51031778 та №52271525 (а.с.77,78).

01.11.2016 року до Тячівського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області сторони надали спільну заяву про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та просять передати її до суду на затвердження ( а.с. 69-70, 71-72, 73-74, 75-76). Відповідно до умов мирової угоди на стадії виконання судових рішень, для мирного вирішення погашення заборгованості та відповідно закриття відкритих виконавчих проваджень стягувач та боржник домовилися про наступне:

1. Стягувач погоджується з метою мирного врегулювання спору прийняти від боржників земельну ділянку площею 0.1996 га., яка розташована в с.Нижня Апша , вул.. Дольне , земельна ділянка №9, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер :04:006:0054 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку , серії та номер : ЗК 011 № 01244, виданий 20.11.1996 , видавник Дібрівська сільська рада народних депутатів Тячівського району.

2. Стягувач погоджується з метою мирного врегулювання спору відмовитись від позовних вимог, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у розмірі 87 870 гривень згідно виконавчого документу № 307/3150/13-ц від 15.01.2014 року виданого Тячівським районним судом.

3. Боржники погоджуються з метою мирного врегулювання спору відступити земельну ділянку площею 0.1996 га., яка розташована в с.Нижня Апша, вул.. Дольне, земельна ділянка №9, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер :04:006:0054 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії та номер: ЗК 011 № 01244, виданий 20.11.1996, видавник Дібрівська сільська рада народних депутатів Тячівського району. Стягувач заявляє, що у разі належного виконання пункту 3 даної мирової угоди він не матиме до Боржника будь-яких майнових претензій з предмету позову.

4. Боржник і стягував домовилися , що будь-які витрати повязані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї мирової угоди, покладаються на боржників.

5. Боржник і стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

6. Дана мирова угода набуває чинності з дня її затвердження у суді шляхом винесення ухвали про визнання мирової угоди і є обовязковою для виконання стягувачем та боржниками.

Відповідно до ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Відповідно до ст. 372 Цивільного процесуального кодексу України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. Підписуючи дану угоду, стягувач підтверджує, що з моменту затвердження її в суді, не матиме жодних майнових претензій до боржника, повязаних зі спором по даній справі, а також інших вимог, що є предметом даної мирової угоди.

Предмет мирової угоди обмежується предметом спору у конкретній цивільній справі. За умовами мирової угоди до ОСОБА_1 переходить право власності на нерухоме майно, а саме заявник просить фактично узаконити перехід права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої всупереч встановленому законом порядку оформлення набуття права власності на майно.

Підстави набуття права власності на нерухоме майно (квартиру, житловий будинок, земельну ділянку), визначені статтями 328, 373 ЦК України.

Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності особи на майно.

Аналіз положень вищевказаних норм закону вказують на те, що право власності на нерухоме майно не може бути предметом даної мирової угоди.

Крім цього, визнання такої мирової угоди спрощує порядок визнання права власності на нерухоме майно і фактично позбавляє державу надходжень до бюджету і пенсійного фонду (обовязкових платежів).

Як вбачається із визначених умов мирової угоди, сторони домовились, що право власності за стягувачем ОСОБА_1 на вказане в мировій угоді майно виникне з моменту визнання даної угоди судом, тому відповідно ухвала суду про визнання мирової угоди буде правовстановлюючим документом відносно вказаного майна.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Отже, мирова угода містить умови, які суперечать ст.175 ЦПК України. Суд з власної ініціативи не може вносити корективи та виправляти положення мирової угоди.

За положеннями ч. 5 ст.175 ЦПК України,якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним у задоволенні вищевказаної заяви щодо затвердження мирової угоди відмовити.

Керуючись ст..372 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в порядку виконання виконавчого листа № 307/3150/13-ц від 15.01.2014 року, виданого Тячівським районним судо Закарпатської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 87 000 гривень заборгованості за договором позики та 870 гривень сплаченого судового збору. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Тячівського районного суду: М.М.Розман