АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц-/790/371/17 Головуючий І інстанції: Кочнєв О.В.
Справа №632/1242/16-ц Доповідач: Кіпенко І.С.
Категорія: договірні
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Шаповал Н.М., Кіся П.В.,

за участі секретаря Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 вересня 2016 року по справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

31.05.2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 11.12.2007 року у розмірі 280 998,66 грн., та судові витрати понесені позивачем у розмірі 4214,98 грн.

В обґрунтування позиву зазначав, що 11.12.2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_2 був укладений договір «Автопакет», відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості та платності у розмірі 19,65% річних, грошові кошти у розмірі 75000,00 грн., для придбання автотранспортного засобу, строком до 08.11.2014 року. Відповідач від виконання взятих на себе зобовязань ухиляється, у звязку з чим виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача.

У судове засідання першої інстанції представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечував, надав свої заперечення (а.с.34-47), вказав, що підставою для не сплати було те, що автомобіль, на придбання якого відповідач отримав кредит 19.06.2008 року потрапив у ДТП, що унеможливило його подальшу експлуатацію.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» посилаючись на не відповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування рішення районного суду та ухвалення нового рішення, про задоволення позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з підстав, передбачених п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції керувався відсутністю вини відповідача ОСОБА_2, оскільки позивач ПАТ КБ «Надра», як первинний вигодонабувач за договором страхування самоусунувся від отримання страхового відшкодування з невідомих суду причин та припустився прострочки кредитора, що прямо вплинуло на розрахунки між сторонами.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що 11.12.2007 року між позивачем (в організаційно-правовій формі, що існувала на той час) та відповідачем був укладений договір «Автопакет» №6/1/27/2007/980-АП/33, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 75000,00 грн. із щомісячної сплатою відсотків у розмірі 19,65% на залишок заборгованості за кредитом терміном дії до 08.11.2014 року із цільовим призначенням на придбання автомобіля марки «Samand», моделі «El», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію АХС072803.

Взятих не себе зобов'язань, щодо повернення кредитних коштів у відповідності до строків зазначених у кредитному договорі ОСОБА_2 не виконав.

Матеріали справи містять виписку з особового рахунку ОСОБА_2, розрахунки сум заборгованості, з яких вбачається, що станом на 10.11.2015 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором «Автопакет» №6/1/27/2007/980-АП/33, у розмірі 280 998,66 грн., а саме:

заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена 74 450,21 грн.; заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена 111 893,01 грн.:

пеня за прострочення сплати кредиту 87 155,44 гри.;

штраф за порушення умов Кредитного договору 7 500,00 грн.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судовим розглядом також встановлено, що 19.06.2008 року за участі автомобіля, на придбання якого були виділені відповідні кредитні кошти, сталася ДТП.

ПАТ КБ «Надра», який є вигодонабувачем за укладеним між ОСОБА_2 та СК «Гарантія» договором добровільного страхування, із самостійним позовом про стягнення з ПрАТ «СК «Гарантія» страхового відшкодування на свою, як вигодонабувача, користь до суду не звертався.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Рішенням апеляційного суду Харківської області, справа №2/638/2569/13, провадження 22-ц/790/5725/13 (а.с.44-47), було змінено рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.07.2013 року та з ПрАТ «СК «Гарантія» на користь ОСОБА_2 було стягнуто 62924,69 грн. відшкодування за укладеним 10.12.2007 року договором добровільного страхування транспортного засобу №05-178-01/07 автомобіля марки «Samand», моделі «El», реєстраційний номер НОМЕР_2, на придбання якого були витрачені кредитні кошти позивача.

Зазначені обставини щодо стягнення суми відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу автомобіля, на придбання якого були витрачені кредитні кошти, саме на користь позивача, а не кредитора, - ПАТ КБ «Надра», спростовують доводи ОСОБА_2, що позивач ПАТ КБ «Надра» припустився прострочки кредитора.

Таким чином позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні з апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було сплачено судовий збір в сумі 4636 грн. 48к.., та судовий збір в сумі 4214грн.98к. в суді першої інстанції, - всього 8 815грн.46коп., зазначені судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2,на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» в стані ліквідації, Банк отримувач: Національний банк України, , р/р № 1026, МФО Банка отримувача: 300001).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317, 319 ЦПК України судова колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 вересня 2016 року скасувати.

Позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» в стані ліквідації, Банк отримувач: Національний банк України, , р/р № 1026, МФО Банка отримувача: 300001) суму заборгованості за Кредитним договором №6/1/27/2007/980-АП/33 від 11.12.2007 року в розмірі 280 998,66 грн., з яких:

заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена 74 450,21 грн.; заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена 111 893,01 грн.:

пеня за прострочення сплати кредиту 87 155,44 гри.;

штраф за порушення умов Кредитного договору 7 500,00 грн.

Та витрати по сплаті судового збору в сумі 8 815грн.46коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий І.С. Кіпенко

Судді Н.М.Шаповал

ОСОБА_3