АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/333/17
Провадження №22-ц/790/6806/16 Головуючий 1-ї інстанції - Цвіра Д.М.
Категорія: встановлення факту
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2017року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку ст.257-1 ЦПК України, в якій просив встановити факт смерті ОСОБА_3, яка померла 06.06.2016року в м. Донецьку внаслідок хвороби. До у часті у справі в якості зацікавленої особи заявником заучено ОСОБА_2 районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану (надалі ОСОБА_2 ВРАЦС м. Харкова).

Заявлені вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що в м. Донецьку, яке є тимчасово окупованою територією України, 06 червня 2016 року померла його тітка - ОСОБА_3, 04.04.1928року народження. У видачі свідоцтва про її смерть ОСОБА_2 районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив з посиланням на те, що предявлений ним медичний документ про смерть не відповідає формі, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Встановлення даного факту йому необхідно для оформлення спадщини за заповітом, складеного за життя ОСОБА_3 на його імя.

В судовому засіданні суду першої інстанції заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, його представник не зявився, надали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про задоволення його заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на його незаконність та необґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_3, 04.04.1928р.н., суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між ним та померлою існують родинні стосунки.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області були розглянуті документи, які подано для державної реєстрації смерті ОСОБА_4, 04.04.1928р.н., померлої - 06.06.2016року в м. Донецьку Донецької області. Оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, затвердженої Кабінетом Міністрів України, тому відмовлено у державній реєстрації смерті.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (з внесеними змінами від 09.09.2011року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №389 та довідки про причини смерті від 06.06.2016року, виданих комунальною установою «Центральна міська клінічна лікарня №1 м. Донецька», ОСОБА_3 померла 06 червня 2016 року.

З матеріалів справи також вбачається, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 09.04.2001року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №536, яким на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно ОСОБА_1, 05.01.1958р.н. У тексті заповіту відсутнє посилання щодо родинних стосунків між цими особами (а.с.11).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 256 ЦПК України. Пунктом 8 частини 1 цієї статті визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Цивільно-процесуальний кодекс України було доповнено статтею 257-1 «Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» згідно Закону України №990-VІІІ від 4 лютого 2016 року «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України».

Постановою Верховної ради України від 17 березня 2015 року №254-VІІІ «Про визнання окремих районів місць, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», місто Донецьк визнано тимчасово окупованою територією.

Частиною 1 ст.257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Таким чином цією статтею встановлено, що субєктом звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на окупованій території України може бути родичі померлого або їхні представники. Щодо звернення інших зацікавлених осіб, в тому числі спадкоємців за заповітом, вищеназвана норма закону не передбачає.

Доказів на підтвердження того, що між заявником ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_3 існують родинні стосунки матеріали справи не містять.

Так, в апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 стверджує, що померла ОСОБА_3 доводилася йому - двоюрідною тіткою, а саме була двоюрідною сестрою його батька. Однак, у підтвердження цих родинних стосунків будь-яких документів надано не було.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а тому підстав для його скасування або зміни колегія суддів не вбачає.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді -