Ухвала

іменем україни

18 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Гримич М.К., Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2013 року в зв'язку із нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» про визнання незаконним рішення, зобов'язання вчинити дії, внести запис до трудової книжки, провести розрахунок при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2013 року в зв'язку із нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що місцевий суд не вправі був приймати рішення про скасування рішення загальних зборів учасників товариства від 14 липня 2013 року, оформлене протоколом № 35, про відмову ОСОБА_5 у звільненні за власним бажанням, оскільки така підстава для припинення повноважень керівника контрактом від 01 січня 2010 року не передбачена.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 травня 2016 року, заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2013 року в зв'язку із нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані ухвали, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 грудня 2013 року, позов задоволено. Визнано незаконним рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» (далі - ТОВ «Фірма «Берізка») від 14 липня 2013 року, оформлене протоколом № 35, про відмову ОСОБА_5 у звільненні за власним бажанням. Зобов'язано ТОВ «Фірма «Берізка» звільнити ОСОБА_5 з посади директора товариства з 19 червня 2013 року за власним бажанням, а також внести запис про звільнення до його трудової книжки та провести з ним розрахунок при звільненні. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 грудня 2013 року залишено без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2013 року в зв'язку із нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку, що відсутній факт наявності нововиявлених обставин по даній справі, посилання голови ТОВ «Фірма «Берізка» на те, що він не знав на час розгляду справи у 2013 році норм законодавства не є підставою для перегляду рішення суду. Свою оцінку обставинам справи надали суди першої, апеляційної та касаційної інстанції, посилання ОСОБА_4 на те, що не лише він але й всі три інстанції не знали норми законодавства, не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Доводи заявника, що контрактна форма трудового договору поширюється на керівників товариства з обмеженою відповідальністю, що підставами для припинення повноважень виконавчого органу (звільнення керівника товариства) можливе на підставах, передбачених контрактом, не є тими обставинами, які не були і не могли були відомі заявнику, отже не є нововиявленими.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2013 року в зв'язку із нововиявленими обставинами.Крім того, апеляційний суд перевірив законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказану ухвалу без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

М.К.Гримич

О.В. Кафідова