Справа № 546/501/16-ц
Провадження № 2/546/26/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Горулько О.М.

при секретарі - Гудзенко С.В.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, треті особи ОСОБА_9, орган опіки та піклування Решетилівської РДА Полтавської області, про визнання дій неправомірними, позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення зі зняттям з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В :

24 травня 2016 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовом, в якому, з уточненням позовних вимог, просить визнати дії відповідачки ОСОБА_2 щодо реєстрації відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у предметі іпотеки житловому будинку № 25, розташованому по вул. Берегова в с-щі Решетилівка Полтавської області, неправомірними, позбавити відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 права користування житловим приміщенням в цьому житловому будинку та виселення їх з предмета іпотеки зі зняттям з реєстраційного обліку.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.04.2008 року згідно кредитного договору № PLF0GI ОСОБА_9 отримав кредит у розмірі 200 000 грн зі сплатою відсотків у розмірі 15% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.10.2037 року.

В порядку забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_10 за даним кредитним договором 03.04.2008 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки № PLF0GI, згідно якого відповідачка передала в іпотеку належний їй на праві власності житловий будинок № 25, розташований по вул. Берегова в с-щі Решетилівка Полтавської області.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_10 своїх зобовязань за вказаним вище кредитним договором рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 06.12.2010 року було звернено стягнення на предмет іпотеки належний відповідачці ОСОБА_2 житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: вул. Берегова, 25 в с-щі Решетилівка Полтавської області. В порушення умов договору іпотеки у предметі іпотеки зареєстровані відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Представник позивача для дачі пояснень в судове засідання не зявився, подав до суду письмові пояснення щодо позову, в яких позов підтримав і просить його задовольнити та зауважив, що положення ст. 109 ЖК України, яка забороняє виселення осіб з житлового приміщення без надання іншого житла, на дані правовідносини не поширюється, а також те, що діючим законодавством не передбачено обовязку банку надавати особам, що проживають у предметі іпотеки, інше житло.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання для участі в розгляді справи не зявилися, хоча їм належним чином у встановленому законом порядку було повідомлено про час і місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомили.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 позов не визнав, подав до суду заперечення проти позову, в якому спростовує посилання позивача на заборону власника житлового будинку - предмета іпотеки реєструвати в ньому інших осіб без письмової згоди на це іпотекодержателя та посилається на правові позиції Верховного Суду України у справі № 6-39цс15, де зазначено, що у разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого договором іпотеки, особам, які виселяються з нього, надається інше постійне житло. В судовому засіданні представник відповідача підтвердив обставини, викладені у запереченні проти позову і, крім того, пояснив, що питання виселення відповідачів із зазначеного вище предмета іпотеки вже було предметом розгляду в судах і у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» було відмовлено. Стверджує, що відповідачкою ОСОБА_2 при реєстрації в предметі іпотеки інших відповідачів умови договору іпотеки від 03.04.2008 року порушені не були.

Треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_9 та орган опіки та піклування Решетилівської РДА Полтавської області в судове засідання не зявилися, хоча їм належним чином у встановленому законом порядку було повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомили.

Судом встановлено, і це підтверджується доданими до позовної заяви копіями кредитного договору № PLF0GI від 03.04.2008 року та договору іпотеки № PLF0GI від 03.04.2008 року (а.с. 7-14), що ОСОБА_9 отримав кредит у розмірі 200 000 грн зі сплатою відсотків у розмірі 15% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту до 02.10.2037 року.

В порядку забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_10 за даним кредитним договором 03.04.2008 року між позивачем та відповідачкою був укладений іпотечний договір, згідно якого відповідачка передала в іпотеку належний їй на праві власності житловий будинок № 25, розташований по вул. Берегова в с-щі Решетилівка Полтавської області.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 06.12.2010 року було звернено стягнення на предмет іпотеки належний відповідачці ОСОБА_2 житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: вул. Берегова, 25 в с-щі Решетилівка Полтавської області шляхом продажу вказаного предмета іпотеки публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачки договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Дане рішення не змінене, не скасоване і набрало законної сили.

Судом також встановлено, і це визнається обома сторонами, вбачається із довідки, виданої Решетилівською селищною радою Решетилівського району Полтавської області (а.с. 52) та, крім того, встановлено рішеннями судів першої, апеляційної та касаційної інстанції у цивільній справі № 546/1585/13-ц, що у зазначеному вище предметі іпотеки після укладення договору іпотеки № PLF0GI зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, серед яких відповідачка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є неповнолітньою, а відповідач ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, - малолітнім. Всі відповідачі згідно положень ст. 52 ЦПК України є близькими родичами відповідачки ОСОБА_2

Згідно п. 1.7 іпотечного договору № PLF0GI від 03.04.2008 року іпотекодавець зберігає за собою право володіння, користування та розпорядження Предметом іпотеки з урахуванням обмежень, встановлених цим договором.

Відповідно до п. 1.7.1 іпотечного договору іпотекодавець не має права без письмової згоди іпотекодержателя вчиняти будь-які дії, що можуть вплинути як безпосередньо, так і опосередковано, як тепер, так і в майбутньому на кількісні та якісні показники предмета іпотеки. Зокрема, іпотекодавець не повинен без згоди іпотекодержателя розпоряджатися будь-яким чином предметом іпотеки або його частиною; зменшувати без належних на те підстав, наявність яких повинна бути письмово обгрунтована іпотекодавцем, якісні та кількісні показники предмета іпотеки; проводити капітальний ремонт предмета іпотеки; укладати стосовно предмета іпотеки договори оренди (найму), лізингу та будь-які інші договори, що встановлюють обтяження предмета іпотеки.

Із наданої позивачем ОСОБА_12 довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна (а.с. 10-104) вбачається, що на обєкт нерухомості житловий будинок № 25 з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Берегова в с-щі Решетилівка Полтавської області, накладене обтяження у виді заборони на нерухоме майно.

Доказів того, що в порушення вимог п. 1.7.1 іпотечного договору№ PLF0GI від 03.04.2008 року відповідачкою ОСОБА_2 із відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були укладені договори оренди (найму) житлового приміщення суду не надані.

Реєстрація в предметі іпотеки місця проживання близьких родичів як членів сімї іпотекодавця не є тотожним з укладенням договору оренди (найму) житлового приміщення.

Пункт 1.7.1 іпотечного договору№ PLF0GI від 03.04.2008 року не містить заборони іпотекодавцю реєструвати в предметі іпотеки місце проживання членів сімї без письмової згоди іпотекодержателя.

Судом також встановлено, що у грудні 2013 року позивач звертався до Решетилівського районного суду Полтавської області із позовом до зазначених вище відповідачів про виселення з предмета іпотеки.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2014 року, залишеним ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17 лютого 2015 року без змін, позов ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено.

Ухвалою колегії суддів судової палати ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 липня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 17 лютого 2015 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2015 року рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2014 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено. Цим же рішенням встановлено, що реєстрація місця проживання відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у предметі іпотеки відбулася після укладення договору іпотеки та те, що в порушення вимог ст. 40 Закону України «Про іпотеку» вимога іпотекодержателя до цих відповідачів про добровільне виселення з предмета іпотеки не заявлялася. З огляду на це суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що реєстрація місця проживання відповідачів у предметі іпотеки після укладення договору іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки не є підставою для недотримання позивачем норм ст. 40 Закону України «Про іпотеку».

Ухвалою колегії суддів судової палати ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2015 року залишене без змін.

Згідно ст. 40 Закону «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за

винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного

місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо:

договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку;

договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя.

Із змісту цієї статті випливає, що виселення в судовому порядку мешканців із предмета іпотеки можливе лише за умови попереднього заявлення до них вимоги іпотекодержателя про добровільне виселення. Крім того, з предмета іпотеки можливе виселення наймачів за умови укладення без згоди іпотекодержателя договору найму (оренди) після укладення іпотечного договору.

Стаття 40 Закону «Про іпотеку» не містить заборони іпотекодавцю на вселення членів своєї сімї без згоди іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Крім того судом встановлено, що і на момент розгляду даної справи в суді позивачем не надано суду доказів на підтвердження дотримання ним норм ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та заявлення вимоги про добровільне виселення відповідачів з предмета іпотеки.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів та діючого законодавства дає підстави вважати позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» безпідставним, а тому суд не вбачає підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», суд, -

Р І Ш И В :

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Головуючий :