У Х В А Л А

20 січня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі :

головуючого судді Здоровиці О.В.,

при секретарі Сисенко Ю.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача і просить розірвати шлюб з позивачем, який укладено 28 серпня 2010 року та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою, а саме на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття.

В судове засідання позивачка не з»явилася, надавши заяву, в якій просила розглядати справу без неї, за участю її представника.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача і просила їх задовольнити. Зазначила, що сторони з квітня 2015 року фактично припинили сімейні відносини через різні погляди на сімейний побут, через постійні сварки, так як не могли порозуміти одне одного, втратили взаємні почуття любові та поваги. З вказаного часу сторони не мешкають разом. Позивачка проживає в м.Харцизьк разом з трьома неповнолітніми синами. Відповідач з 01.09.2015 року виїхав у м.Київ. Просила задовольнити позовні вимоги про розлучення, так як сім»я фактично розпалася та примирення між ними не можливо. Також просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття, так як відповідач добровільно матеріальну допомогу на дітей не надає. Також зазначила, що позивачка бажає, щоб після розірвання шлюбу їй залишили її дівоче прізвище «Козлова».

Відповідач в судове засідання не з»явився. Про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що в матеріалах справи маються відповідні докази (а.с.24). Від відповідача до суду надійшли заперечення проти вимог позивача, в яких ОСОБА_3 фактично порушує клопотання про надання строку для примирення на строк до 6 місяців. При цьому з письмових заперечень відповідача (а.с.33-34) вбачається, що відповідач вважає, що підстав для розірвання шлюбу не існує, а бажання дружини розірвати шлюб суперечить її дійсній волі та суперечить інтересам їх спільних дітей, так як він, внаслідок проведення АТО, вимушений був змінити місце роботи для забезпечення сім»ї, яке є іншим від місця проживання їх сім»ї і таким чином сім»ю не кидав.

Вирішуючи клопотання відповідача про надання строку для примирення та враховуючи думку представника позивача з його приводу, яка просила вирішити вказане клопотання на розсуд суду, суд виходить з такого.

Згідно статті 111 СК України суд при вирішенні справ про розірвання шлюбу вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, в тому числі і наявність у сторін трьох неповнолітніх дітей, суд вважає, що клопотання відповідача підлягає задоволенню частково, а судовий розгляд справи підлягає відкладенню.

На підставі п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України, провадження у справі зупинити.

На підставі викладеного та керуючись ст..111 СК України, ч.5 ст.191 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_3 про надання строку на примирення задовольнити частково.

Надати сторонам у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей - строк для примирення до 20.02.2017 року.

Розгляд цивільної справи за позовом позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей зупинити до 20.02.2017 року на час надання сторонам строку для примирення.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали. В іншій його частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Здоровиця