27.01.2017 227/4867/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

при секретарі: Верній М.Г.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта»Білозерська» про зобовязання надати вугілля на побутові потреби,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта»Білозерська» (далі ТДВ «Шахта»Білозерська») про зобовязання надати вугілля на побутові потреби. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 1993 року по 2015 рік він працював на підприємствах вугільної промисловості Донецької області. З 02 червня 2014 по 07 травня 2015 року він працював на ТДВ «Шахта»Білозерська» і звільнився за власним бажанням. З 2014 по 2015 роки він отримував вугілля на ТДВ «Шахта»Білозерська» . 12 січня 2016 року та 10 листопада 2016 року на його звернення до відповідача надати вугілля йому було відмовлено. Вважає такі дії відповідача незаконними, що суперечать абз.3 ч.43 Гірничого Закону України та п.12.10 Галузевої угоди.

Позивач в судовому засідані позовні вимоги підтримав, з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засідання заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі, надавши суду письмове заперечення на позов, та пояснив, що дійсно ОСОБА_1 працював на ТДВ "Шахта"Білозерська" та отримував вугілля на побутові потреби, проте як працівник цієї шахти. Також зазначив, що у зв'язку з тим, що позивач пішов на пенсію з ТОВ Краснолиманське, згідно п.п.8 п.12.10 Галузевої угоди, вони не є тим підприємством, яке має видавати вугілля на побутові потреби.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 є пенсіонером, що стверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1.(а.с.5)

З 12 січня 1993 року по 07 травня 2015 року він працював на підприємствах вугільної промисловості Донецької області.

Як вбачається з технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок №20 кв.2 вул. Пушкіна селеще Новодонецьке кв№13 ОСОБА_1 є власником вказаної квартири.

Згідно домової книги в будинку №20/2 по вул.Пушкіна м.Новодонецьке зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.12-13)

Згідно довідки про склад сімї від 06 січня 2016 року, до складу сімї ОСОБА_1 відносяться ОСОБА_2, ОСОБА_3 Крім того зазначено, що ОСОБА_1 має власну будівлю з пічним опаленням.

Як вбачаєть з заяв від 12 січня 2016 року, 10 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Ген.директора ТДВ «Шахта «Білозерська» про видачу йому вугілля за 2016 рік, у звязку з тим, що він має пічне опалення.

Листом заступника директора ТДВ «Шахта «Білозерська» від 20 грудня 2016 року ОСОБА_1 було розяснено, що узвязку з тим, що він вийшов на пенсію 17 березня 2014 року з ТзОВ «Краснолиманська», на підставі п.12.10.8 Галузевої угоди, у ТДВ «Шахта»Білозерська» відсутні підстави для забезпечення його побутовим паливом.

Правовідносини сторін регулюються ст. 43 Гірничого Закону України від 06 жовтня 1999 року № 1127-XIV, п. 12.10.7 - 12.10.9 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03 липня 2001 року (далі Галузева Угода)

Відповідно до ст. 43 Гірничого Закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб: працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок.

Відповідно до п. 12.10.1 Галузевої Угоди порядок забезпечення паливом на побутові потреби і надання компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами підприємств (структурних підрозділів) вугільної промисловості встановлюється колективними договорами на підприємствах (структурних підрозділах) відповідно до Гірничого закону України, цієї Угоди, а також Переліку професій працівників з видобутку (переробки) вугілля та працівників вуглебудівних підприємств, яким безоплатно надається вугілля на побутові потреби (Постанова Кабінету Міністрів України від 17.03.2011 No303), Порядку надання компенсації особам, які мають право на безкоштовне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з централізованим опаленням (Постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.2009 No887), Інструкції про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11.05.1976 року у частині, що не суперечить зазначеним вище нормативно-правовим актам.

Згідно п. 12.10.3 Галузевої Угоди безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Списки вуглеотримувачів складаються щорічно з 1 по 15 грудня, станом на 1 грудня, підписуються за згодою з профкомом керівником підприємства, головним бухгалтером, відділом кадрів. На тих, що поступили пізніше складаються додаткові списки.

Згідно п. 12.10.7. Галузевої Угоди безоплатне забезпечення вугіллям поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого Підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, якщо вони відпрацювали в галузі: на підземних роботах чоловіки не менше 10 років, жінки 7,5 років; на роботах, повязаних з підземними умовами, чоловіки не менше 15 років, жінки12,5 років; на роботах у технологічному ланцюжку і на поверхні діючих і тих, що будуються, шахт, розрізів, збагачувальних і брикетних фабриках, в шахтовуглебудівельних підприємствах чоловіки не менше 20 років, жінки 15 років.

Відповідно до п. 12.10.8. Галузевої Угоди ця категорія осіб забезпечується побутовим вугіллям тим підприємством, з якого вони вийшли на пенсію. На підприємствах, що ліквідуються, забезпечення працівників побутовим паливом здійснюється за рахунок бюджетних коштів.

Відповідно до п. 12.10.9 Галузевої Угоди особи, які мають право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям, в тому числі ті, що пішли на пенсію з підприємства інших галузей економіки України, забезпечуються паливом на побутові потреби за останнім місцем роботи на вуглевидобувному (перероблювальному) або шахтовуглебудівельному підприємстві або їх правонаступників.

Отже, нормами Галузевої угоди чітко визначено субєкта, який зобовязаний забезпечувати побутовим вугіллям пенсіонерів - Підприємство, з якого вони вийшли на пенсію.

Варто зазначити, що відповідні вимоги Галузевої Угоди також відображені і в Колективному договорі між адміністрацією і профспілковим комітетом ТзДВ «Шахта «Білозерська» на 2010-2013 р.р., з умовами якої був ознайомлений під підпис позивач, що підтверджується відміткою на особовій картці №52991 ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч.1 ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Серед інших даних до неї заносяться відомості про роботу.

Відповідно до записів в трудовій книжці на підставі наказу 51к від 17 березня 2014 року ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію по віку на підставі ст. 38 КЗпП України з ТОВ «Краснолиманське». (а.с.6-11).

02 червня 2014 року ОСОБА_4 прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті ТДВ «Шахта «Білозерська» , з якої звільнився 07 травня 2015 року за власним бажанням, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.6-11)

Згідно пенсійного посвідчення від 25 вересня 2014 року ОСОБА_1 є пенсіонером (а.с.5).

Таким чином, судом встановлено, що позивач є пенсіонером, який пропрацював на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, має підземний стаж більше ніж 10 років та проживає у будинку з пічним опаленням.

Аналізуючи вимоги чинного законодавства та Галузевої Угоди суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Однак, як вбачається з п.п. 12.10.8, 12.10.9 Галузевої Угоди, забезпечуватись таким паливом позивач має тим підприємством, з якого він вийшов на пенсію.

Разом з тим, судом встановлено, що у відповідності до трудової книжки позивача, останнім місцем роботи, з якого він був звільнений у звязку з переходом на пенсію за віком, є ТзОВ «Краснолиманське».

Слід зауважити, що відповідач ТДВ «Шахта»Білозерська» не є правонаступниками, філіями чи відокремленими підрозділами ТОВ «Краснолиманське», а тому не є підприємством, з якого ОСОБА_1 вийшов на пенсію або їх правонаступниками. ТДВ «Шахта»Білозерська» є підприємством, в якому позивач, вже будучи пенсіонером, працював як робітник. Що також не заперечує і позивач.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо зобовязання ТДВ «Шахта»Білозерська» забезпечити його вугіллям на побутові потреби за 2016 рік у розмірі 5,9 тон є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому до задоволення не підлягають

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. . 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта»Білозерська» про зобовязання надати вугілля на побутові потреби - відмовити

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Л.С. Мацишин