Справа № 426/2288/17
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

23 березня 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді - Реки А.С., при секретарі Гапич К.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Сватове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Првекс-Банк», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 11 лютого 2005 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 06616-010/05Р за умовами якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 3600 доларів США строком до 11.02.2019 року зі сплатою 12,00% річних.

Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, а відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобовязання порушив, у зв'язку виникла заборгованість, яка станом на 06.10.2017 року складає 1492,44 доларів США з яких: заборгованості за кредитом 1062,31 доларів США, заборгованості за відсотками 230,29 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту 133,84 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків 66,00 доларів США, яку просили стягнути з відповідача.

В судове засідання ПАТ КБ «Правек-Банк» уповноваженого представника не направило, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр». Причини неявки суд не повідомив.

У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2005 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №06616-010/05Р (а.с. 11-15). Позивач виконав свої зобовязання по кредитному договору перед відповідачем, передавши ОСОБА_1 3600 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до положень статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредиторами як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарніборжникизалишаютьсязобовязанимидоти, доки їхнійобовязок не буде виконаний у повномуобсязі.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правов інаслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржниквважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконаннязобов'язаньабо не виконавйого у строк, встановлений договором абозаконом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістьвиконання ним грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 11-15), ОСОБА_1 належно не виконував свої зобов'язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість яка станом на 06.10.2017 року складає 1492,44 доларів США з яких: заборгованості за кредитом 1062,31 доларів США, заборгованості за відсотками 230,29 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту 133,84 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків 66,00 доларів США.

Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязанням допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, у разі якщо кредит наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 1292,60 грн., з яких: заборгованості за кредитом- 1062,31 доларів США; заборгованість за відсотками 230,29 доларів США, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачами не спростований.

В частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 133,84 доларів США та пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у розмірі 66,00 доларів США, суд дійшов наступного.

Основним зобовязанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься місто Краснодон Луганської області.

Як вбачається зі справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вони є суб'єктами Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.

Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування пені позивачем здійснено починаючи з 11.01.2015 р. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 133.84 доларів США та пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у розмірі 66,00 доларів США. необхідно відмовити в стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрат и присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1600 грн. пропорційно до розміру задоволенихпозовнихвимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 553, 554, 610-612, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 58-60, 74, 79, 88, 209,212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/2, ідентифікаційний код ) заборгованість за договором про надання кредиту №06616-010/05Р від 14.02.2017 року в розмірі 1292 (одна тисяча двісті девяносто два) доларів США 60 центів.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: Луганська бласть, АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/2, ідентифікаційний код ) судовий збір 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду, шляхом подання відповідної письмової заяви до Сватівського районного суду Луганської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суду Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги.

Суддя А.С.Река