Справа № 362/4063/16-ц
Провадження № 2/362/291/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16 січня 2017 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

за участю представника позивача - Мазуренко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування своїх вимог якого зазначив, що відповідно до письмового договору відповідач отримав від нього позику в сумі 5 000 гривень 00 копійок на строк до 20 лютого 2016 року. Оскільки вказану суму позики за договором відповідачем не повернуто, позивач просить стягнути з останнього суму боргу в розмірі 5 000 гривень 00 копійок, 3 % річних в сумі 66 гривень 99 копійок та інфляційні збитки в сумі 220 гривень 00 копійок.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав.

Враховуючи, що відповідач відмовився одержати судову повістку про виклик до суду, на підставі ч. 8 ст. 76 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений про місце, день і час розгляду справи належним чином і визнав причини неприбуття відповідача в судове засідання неповажними та, керуючись статтею 224 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалив заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи (а.с. 46).

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини.

20 лютого 2015 року між сторонами укладено договір позики відповідно до якого відповідач отримав у позивача гроші кошти в сумі 5 000 гривень 00 копійок та зобов'язався повернути позику до 20 лютого 2016 року (а.с. 6).

Факт отримання відповідачем від позивача зазначеної суми грошових коштів також підтверджується доданим до позову видатковим касовим ордером від 20.02.2015 року та наданими представником позивача під час розгляду справи оборотно-сальдовою відомістю від 20.02.2015 року та касовою книгою товариства за 20 лютого 2015 року (а.с. 7, 54, 55, 56 - 67).

Із змісту позовної заяви та наданих в судовому засіданні власних пояснень представника позивача судом встановлено, що у зазначений в договорі строк, відповідач не повернув позивачу суму позики за укладеним між ними договором.

При цьому, пункт 9 укладеного між сторонами договору позики передбачає, що у разі звільнення позичальник зобов'язаний повернути грошові кошти позикодавцю протягом трьох днів з моменту звільнення.

Так, відповідача було звільнено у позивача 01 вересня 2015 року, що підтверджується наданою представником позивача в судовому засіданні копією Наказу ТОВ «Персонал плюс» від 30 грудня 2015 року № 713 (а.с. 49).

Отже, з урахуванням звільнення відповідача до дати повернення позики встановленої договором, в силу вимог пункту 9 зазначеного договору позики, у відповідача 04 вересня 2015 року виникло зобов'язання повернути позивачу грошові кошти.

Тобто, саме дата 04 вересня 2015 року є датою повернення позики, яку враховує суд при обчисленні боргових зобов'язань відповідача, що передбачені цивільним законодавством.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума позики складає 5 000 гривень 00 копійок.

Виконані позивачем розрахунки суми інфляційних збитків і 3 % річних є невірними та здійснені з математичними помилками, а тому судом самостійно обраховано суму інфляційних збитків і 3 % річних за період прострочення зобов'язання, який вказує позивач.

Зокрема, розрахунок розміру 3 % річних складає: [проценти] = [сума боргу] ? [процентна ставка] / 100 % / 365 днів ? [кількість днів].

Тобто, 5 000 х 3,00 % х / 100 % / 365 днів х 164 дні = 67 гривень 40 копійок за період прострочення який просить позивач, а саме: з 20.02.2016 року по 01.08.2016 року.

Розрахунки суми інфляційних збитків обраховано за період прострочення зобов'язання який просить позивач, а саме: з 01 березня 2016 року по 01 червня 2016 року.

Так, розрахунок індексу інфляції за період прострочення розраховується за формулою: [індекс інфляції] - показник щомісячних індексів за відповідний період [збитки від інфляції] = [сума боргу] ? [індекс інфляції] / 100 % - [сума боргу].

В листі Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» № 62-97р від 03.04.1997 року зазначено, що для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

Індекси інфляції за період прострочення містяться в газеті «Урядовий кур'єр».

Загальний індекс інфляції складає: 101,00 % ? 103,50 % ? 100,10 % = 104,640 %.

Тобто, інфляційні збитки за період прострочення зобов'язання який просить позивач, а саме: з 01 березня 2016 року по 31 травня 2016 року включно, визначаються в розмірі 5 000 х 104,640 % / 100 % - 5 000 = 231 гривня 98 копійок.

Отже, загальна сума боргу відповідача перед позивачем за позикою від 20 лютого 2015 року з урахуванням основної суми боргу в сумі 5 000 гривень 00 копійок, інфляційних показників в сумі 231 гривня 98 копійок та 3 % річних в розмірі 67 гривень 40 копійок - складає 5 299 гривень 38 копійок.

Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних збитків і 3 % річних у розмірі меншому, ніж є фактично, а тому, суд стягує вказані суми саме у такому розмірі, як просить позивач.

Оскільки, відповідач не виконав свої зобов'язання за укладеним із позивачем договором позики від 20 лютого 2015 року та не повернув останньому суму позики у визначеному розмірі, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача слід захистити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості яку просить позивач.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню саме в частині розміру суми заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Згідно із частиною першою статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 1 - 11, 57 - 62, 64, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс» грошові кошти в сумі 5 286 (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 99 копійок та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий