АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/475/2017 Головуючий у 1-й інстанції - Ул'яновська О.В.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року у справі за заявою представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання правочину таким, що підписаний під впливом обману, визнання правочину недійсним і стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання правочину таким, що підписаний під впливом обману, визнання правочину недійсним і стягнення коштів - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти заборону на відчуження рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_3 в межах заявлених позовних вимог, а саме в межах 1 651 800 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання правочину таким, що підписаний під впливом обману, визнання правочину недійсним і стягнення коштів.

У листопаді 2016 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив накласти заборону на відчуження рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_3 в межах заявлених вимог, а саме: 1 651 800 грн.

Посилався на те, що ОСОБА_3 може в будь - який час покинути територію України та продати все належне йому майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст.151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в заяві про забезпечення позову належним чином не мотивоване те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Доводи позивача ґрунтуються лише на його припущеннях.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що позивачем у заяві про забезпечення позову не вказано на яке саме належне на праві власності майно відповідача накласти заборону та не вказано вартість майна відповідача.

Отже, суд дійшов вірного висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення вищезазначеного цивільного позову.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: