АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5733/16-ц Номер провадження 22-ц/786/847/17Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І. при секретарі: Радько О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк"

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2017 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначало, що 03 червня 2015 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №Р32.231.70953.

Згідно кредитного договору відповідач отримала кредит в розмірі 6 300 грн. зі сплатою 9,99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору. Відповідач допустив порушення у виконанні своїх зобовязань, в зв'язку з чим станом на 26 жовтня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 5 190 грн. 64 грн. Зазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1 378 грн. ПАТ «Ідея Банк» просило стягнути з відповідача на користь банку. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованість за кредитним договором №Р32.231.70953 від 03 червня 2016 року в розмірі 4190 грн. 64 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 112 грн. 46 коп.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Ідея Банк» оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило змінити оскаржуване ним рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» задовольнити в повному обсязі та стягнути понесені позивачем судові витрати.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 03 червня 2015 року було укладено кредитний договір №Р32.231.70953.

Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 6 300 грн. зі сплатою 9,99 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Також встановлено, що позивач - ПАТ «Ідея Банк» свої зобовязання за договором виконав належним чином, що підтверджується видатковим касовим ордером № РХ:1095 (232456) від 14 листопада 2016 року, а відповідач ОСОБА_2 своїх зобовязань щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування, належним чином не виконувала.

Як вбачається з розрахунку заборгованості у звязку з порушеннями зобов'язань за договором у відповідача станом на 26 жовтня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 5190 грн. 64 коп., що складається з наступного: 1 497 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом; 1 255 грн. 51 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом, 140 грн. 04 коп. заборгованість по стоковим процентах, 113 грн. 04 коп. нарахована плата за обслуговування кредиту, 2 183 грн. 91 коп. пеня за несвоєчасне погашення платежів.

Встановивши вищенаведені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обгрунтованість позовних вимог ПАТ «Ідея Банк» та наявність підстав для їх задоволення.

В той же час, задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив з того, що відпо- відачем в судовому засіданні було надано копії квитанцій про часткове погашення кредитної заборгованості, а саме: квитанцію №2234824 від 03 жовтня 2016 року на суму 800 грн., квитанцію №2234824 від 21 жовтня 2016 року на суму 500 грн., квитанцію №2351932 від 21 жовтня 2016 року на суму 500 грн., квитанцію №2234824 від 25 жовтня 2016 року на суму 2 000 грн., квитанцію № 2351932 від 25 жовтня 2016 року на суму 1000 грн., квитанцію №2234824 від 22 листопада 2016 року на суму 500 грн., квитанцію №2351932 від 22 листо-пада 2016 року на суму 500 грн., в той час як при подачі позову Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було враховано сплату відповідачем кредитної заборгованості лише за квитанціями від 03 жовтня 2016 року на суму 800 грн., від 21 жовтня 2016 року на суму 500 грн., від 21 жовтня 2016 року на суму 500 грн., від 25 жовтня 2016 року на суму 2000 грн., від 25 жовтня 2016 року на суму 1000 грн. При цьому, квитанції від 22 ли-стопада 2016 року на суму 1000 грн. позивачем при подачі позову не були враховані, хоча погашення заборгованості було здійснено до направлення позову до суду, а саме до 24 ли-стопада 2016 року, що підтверджується відтиском штампу на конверті.

Таким чином, стягуючи з боржика на користь Банку заборгованість в сумі 4 190 грн. 64 коп., місцевий суд виходив з того, що при подачі позову не були враховані вищевказані квитанції від 22 листопада 2016 року на суму 1000 грн., за якими відповідачем було здійснено погашення заборгованості до направлення позову до суду.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 525 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Нормами статей 629, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно розяснень, наведених в п.17. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599- 601, 604-609 ЦК. Як вбачається з матеріалів справи, а саме наданих відповідачем копій квитанцій №2234824 від 22 листопада 2016 року на суму 500 грн. та №2351932 від 22 листопада 2016 року на суму 500 грн., що враховані судом першої інстанції при визначенні суми заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_2, вони є підтвердженням погашення нею заборгованості за укладеними сторонами кредитними договорами №Р51.520.70075 від 30 квітня 2015 року та №Р51.344.70144 від 28 серпня 2015 року, в той час, як позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» стосуються стягнення заборгованості за кредитним договором №Р32.231.70953 від 03 червня 2015 року.

Дані обставини, всупереч вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, не були належним чином встановлені судом першої інстанції, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог банку.

З цих підстав, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Ідея Банк» в повному обсязі, стягнення на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 190 гр. 64 коп. та понесених позивачем судових витрат при подачі позовної заяви у розмірі 1 378 грн. та у розмірі 1515 грн. 80 коп., сплачених при поданні апеляційної скарги, а всього 2 893 грн. 80 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. п. 1, 4; 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 січня 2017 року скасувати. Ухвалити у справі нове рішення.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Ідея Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного това-риства "Ідея Банк" заборгованість за кредитним договором №Р32.231.70953 від 03 червня 2015 року у розмірі 5 190 грн. 64 коп., а також судові витрати у сумі 2 893 грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підписи/ Т.О. ОСОБА_3 Пилипчук

З оригіналом згідно:

Суддя: С.М. Бондаревська