Справа № 266/1494/16-ц
Провадженя№ 2/266/74/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.

при секретарі Макогон С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт», Профсоюзної організації Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» про стягнення утриманих, як профспілкові внески, сум заробітної плати,зобов,язання нарахувати та виплатити суми компенсації та індексації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» ( далі ДП «ММТП»), Профсоюзної організації Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» ( далі- профспілка ДП «ММТП») про стягнення утриманих, як профспілкові внески, сум заробітної плати, а також зобов,язання відповідача ДП «ММТП» нарахувати суму компенсації та індексації,

В обґрунтування позову зазначив, що з грудня 2009 року він працює у відповідача. З 2014 року він працює докером у ДП «Маріупольський морський торгівельний порт». В період його роботи у відповідача, не маючи його заяви про утримання та відрахування профспілкових внесків, роботодавець самостійно, кожного місяця проводив відрахування профспілкових внесків з його заробітної плати та перераховував їх профспілці. Він з іншими робітниками підприємства звертався до роботодавця та до профспілки с заявою про повернення йому неправомірно утриманої частини його заробітної плати, але ніякої відповіді не отримав. У звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідачів на його користь утриману, як профспілкові внески суму його заробітної плати за період з грудня 2009 року по лютий 2016 року в розмірі 10000 грн. та зобовязати ДП «Маріупольський морський торгівельний порт» провести нарахування та виплату йому сум індексації його заробітної плати і компенсації втрати її частини за період з січня 2010 року по день постановлення рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. Крім того зазначила, що дійсно позивач писав заяву на ім.,я директора ДП «ММТП» про утримання із його зарплати профвнесків, але в його заяві не зазначено до якої саме профспілки, тому відповідач ДП «ММТП» не мав права відраховувати 1% від зарплати на користь другого відповідача профспілки ДП «ММТП».

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні, позов не визнала, в обґрунтування заперечень зазначила, що позивач направив на ім.,я голови профспілки ДП «ММТП» заяву про прийняття його в члени профспілки та в той же день направив заяву на ім.,я керівника ДП «ММТП» по утримання із його зарплати 1%. На підставі зазначених заяв підприємство щомісячно утримувало профвнески із зарплати позивача до березня 2016 року, коли він написав заяву про вихід із профспілки ДП «ММТП», а в той же день направив на ім.,я головного бухгалтера підприємства заяву про припинення утримання з його зарплати профвнесків з 01.03.2016 року у зв,язку із виходом із профспілки. Крім того, на колективне звернення частки працівників порту із заявою про повернення неправомірно утриманої зарплати, ДП «ММТП» було направлено відповідь із роз,ясненням порядку та підстав утримання із зарплати працівників профвнесків. Вважає, що порушень з боку ДП «ММТП» не було та просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Представник відповідача профспілки П»ММТП» ОСОБА_4 надав суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити у задоволені позову .

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволені позову необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 01 грудня 2009 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з ДП «Маріупольський морський торгівельний порт», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 75-77).

Згідно із ст. 7 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки.

Частина 3 ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачає, що за наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором.

01.12.2009р. ОСОБА_1 написав заяву на ім,я голови профспілкової організації ДП «ММТП» ОСОБА_4 з проханням прийняти його в члени вказаної профспілки (а.с. 25).

В цей же день позивачем на ім.,я директора ДП «ММТП» було направлено заяву по утримання з його зарплати 1% профспілкових внесків в розмірі 1%(а.с. 26).

Таким чином, виходячи з наданих письмових доказів, ОСОБА_1 являвся з 01.12.2009 року членом профспілки ДП «ММТП» та з його зарплати утримувались профвнески у розмірі 1%, що не суперечить вимогам законодавства та Статуту профспілки.

На підтвердження того, що позивач являвся членом саме вказаної профспілки, а ні якої іншої свідчить і те, що він, як член вказаної профспілки, приймав активну участь у її діяльності,а саме у спортивних змаганням , за що отримав винагороду профкомом у розмірі 1000 гривень ( а.с. 35)

Крім того, за заявою позивача від 13.11.2012 року, 04.03.2014 року на ім.,я голови профспілки ОСОБА_4, ОСОБА_1 профсоюзною організацією ДП «ММТП» було видано по 300,00 грн. матеріальної допомоги на лікування та придбання лік, що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 43-46).

Відповідно до заяви позивача від 10.05.2013 року, ОСОБА_1 профсоюзною організацією Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» було видано путівку для відпочинку його сина у дитячому таборі (а.с. 36-37), крім того, від вказаної профспілки на Новий рік його діти отримували подарунки, про що розписувався позивач у відомості( а.с.38-43).

Згідно із ст. 21 Статуту профспілкової організації Державного підприємства «Маріупольський морський торговий порт», член профспілки має право, зокрема, вільного виходу із профспілки на підставі індивідуальної письмової заяви.

Відповідно до заяв позивача на ім.,я голови профспілки ДП «ММТП» та керівника ДП «ММТП» від 14.03.2016 р., ОСОБА_1 виключено зі складу членів профспілки ДП «ММТП» та припинено утримання з його заробітної плати профспілкових внесків з 01.03.2016р. (а.с. 28-29).

На колективне звернення працівників порту, в тому числі і позивача, листом ДП «ММТП» № 18/160 від 18.04.2016 року, керівництвом порту було направлено відповідь з посиланням на законодавчу базу про правомірність утримання профвнесків із їх зарплати та відсутність підстав для повернення, (а.с. 31-34).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач ДП «ММТП» діяв неправомірно, утримуючи із його зарплати 1 % профвнесків, бо досліджені судом докази свідчать про зворотнє, а позиція позивача про те, що він не просив утримувати профвнески із його зарплати саме на користь профспілки ДП «ММТП» є надуманої та такою, що суперечить іншим письмовим доказам по справі, дослідженими судом.

Крім того, позивач на протязі значного часу отримував від профспілки ДП «ММТП», як її член, відповідні блага, а від ДП «МТТП» відповідні розрахункові листи з вказаними сумами утримання із його зарплати профвнесків, що підтверджується довідкою про нарахування зарплати за вказаний період ( а.с.78).

Крім того, позивач не довів суду, членом якої профспілки підприємства він себе вважав та чи платив він іншій профспілки профвнески.

При таких конкретних обставинах , суд приходить о висновку, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях , тому вважає необґрунтованими вимоги ОСОБА_1 по стягнення з відповідача ДП «ММТП» зарплати, утриманої як профвзнески за період з 01.12.2009 року по день виходу з профспілки ДП «ММТП» в лютому 2016 року, в розмірі 10000 гривень.

У зв,язку з тим, що позивачу відмовлено у стягнення зарплати, суд відмовляє і у задоволені позовних вимог про зобов,язання відповідача ДП «ММТП» нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частки зарплати у зв,язку із порушенням строків її виплати та нарахування сум індексації за період з 01.01.2010 року по день винесення рішення суду.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт», Профсоюзної організації Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» про стягнення утриманих, як профспілкові внески, сум заробітної плати в розмірі 10000 грн., зобов,язання провести нарахування та виплату сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати, у звязку із простроченням строків її виплати відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Курбанова Н. М.