Справа № 344/7145/15-ц
Провадження № 22-ц/779/70/2017
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Максюти І.О.,Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

з участю представників: ОСОБА_2 - ОСОБА_3;

ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

експерта ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, визнання недійсним і скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсною заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 03 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом та із врахуванням уточнених позовних вимог зазначав, що ОСОБА_7 24 вересня 2003 року складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І., реєстровий № 1-1831, згідно якого усе належне їй майно заповіла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавець ОСОБА_7 померла. 21 жовтня 2014 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24 вересня 2003 року, посвідчене державним нотаріусом першої Івано-Франківської нотаріальної контори Андрусяк К.Ф, зареєстрованим в реєстрі за №1-1831. Посилаючись на те, що на момент складання вказаного заповіту ОСОБА_7 була у поганому стані, тому вона ймовірно не могла підписувати даний заповіт, а якщо підписувала, то не могла розуміти змісту та наслідків правочину, просив визнати недійсним заповіт від 24 вересня 2003, визнати недійсним і скасувати свідоцтво від 21 жовтня 2014 про право на спадщину за заповітом, визнати недійсною заяву відповідача від 16 липня 2004 про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Судом установлено, що 24 вересня 2003 року складено заповіт згідно якого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 на випадок своєї смерті все належне майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося і взагалі, все те, що їй належатиме і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_2. Заповіт підписано ОСОБА_7 на дому за адресою АДРЕСА_1 у зв'язку з хворобою (інв.1 гр. з/з) у присутності державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. в 15 год 30 хв. Особа заповідача встановлена, дієздатність перевірена. Заповіт посвідчено нотаріально та зареєстровано у реєстрі за №1-1831 (а.с. 49, 53, 100).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 65 років внаслідок церебрального атеросклерозу, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 25.03.2004 (а.с. 52).

Згідно п.ч.1ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Згідно даних, які містяться у висновку судово-психіатричної експертизи №163/2016 від 23.06.2016 року, проведеної на виконання ухвали суду від 22.02.2016 року вбачається, що підекспертна ОСОБА_7 страждала стійким хронічним психічним розладом - вторинною (посттравматичною) деменцією, що згідно МКХ - 10 відповідає F 02.8. Зазначене захворювання позбавило підекспертну здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними під час підписання заповіту 24.09.2003року.

Разом з тим, при проведенні зазначеної експертизи не були враховані пояснення свідків, які за життя проживали по сусідству із ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, представників роботодавця, які забезпечували покійну роботою та приймали витовлену продукцію на підставі укладеного 04 лютого 2003 року трудового договору.

Згідно вимог ст. 150 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 "Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах", відповідно до яких лише після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з'ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо, судом призначається повторна експертиза.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Під час розгляду справи представник відповідачки ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення повторної експертизи у цій справі, посилаючись на те, що висновок первинної посмертної судово-психіатричної експертизи від 23.06.2016 року суперечить іншим матеріалам справи і викликає сумніви в його правильності.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_6,пояснила, що вона як голова амбулаторної СПЕК погодилась з висноками лікаря - слово-психіатричним експертом ОСОБА_10, яка проводила експертизу. Однак, чи остання враховувала пояснення свідків та інші матеріали справи щодо стану здоров'я Покійної ОСОБА_7 вказати не може і вважає такі докази не суттєвими.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

За змістом ч.2 ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що клопотання представника відповідачки ОСОБА_3 щодо призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у цій справі підлягає задоволенню, оскільки первинна висновок первинної посмертної судово-психіатричної експертизи від 23.06.2016 року прведено не при повному з'ясуванню обставин справи і викликає сумніви в його правильності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 143,145,150,202 ЦПК України, колегія суддів ,

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково.

У справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, визнання недійсним і скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсною заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину призначити повторну посмертну судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставити питання:

1) чи за життя ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 страждала психічним розладом здоров'я на момент складання 24 вересня 2003 року заповіту?

2) чи за життя ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлювала значення своїх дій та чи могла керувати ними на час підписання 24 вересня 2003 року заповіту, яким на випадок смерті все належне їй майно, де б воно не було та з чого би воно не складалось і взагалі, все те, що їй належало і на що вона за законом мала право заповідає ОСОБА_2?

Виконання повторної судово-психіатричної експертизи, висновок якої зазначити категоричним, доручити експертам Комунального закладу Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні за адресою: вул. Кульпарківська, 95 м. Львів,79021.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, визнання недійсним і скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання недійсною заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину направити Комунальному закладу Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні за адресою: вул. Кульпарківська, 95 м. Львів,79021.

Висновок повторної посмертної судово-психіатричної експертизи подати суду не пізніше 30 березня 2017 року.

Відповідно п.5 ч.1 ст. 202 ЦПК України на час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала про призначення експертизи оскарженню не підлягає і набирає чинності з моменту проголошення, однак в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Судді: В.Д.Фединяк

І.О.Максюта

Р.Й.Матківський